УХВАЛА

02 серпня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/19179/17

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Пількова К. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Фактор"

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.05.2018

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Фактор" та Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь"

про визнання недійсним договору № UA-EA-2017-07-28-00017-с/42 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 11.10.2017

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Фактор"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма"

про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

ВСТАНОВИВ:

13.06.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Фактор" звернулося з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.05.2018 у справі № 910/19179/17.

Проте зазначену касаційну скаргу слід залишити без руху з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Між тим, у цій касаційній скарзі не зазначено неправильного застосування яких конкретно норм матеріального права чи порушення норм процесуального права припустився, на думку скаржника, суд апеляційної інстанції у прийнятті оскаржуваної постанови, у чому саме полягало таке неправильне застосування і яким чином це вплинуло на прийняття зазначеного судового акту.

Доводи скаржника стосуються встановлення фактичних обставин справи та оцінки доказів у ній, між тим як відповідно до частини другої статті 300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Таким чином, Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Фактор" необхідно усунути недоліки касаційної скарги, а саме обґрунтувати, в чому, на думку скаржника, полягало неправильне застосування конкретних норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконної постанови апеляційного суду у справі № 910/19179/17.

Крім того, відповідно до статті 291 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

За вимогами статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Тобто обставини у господарському процесі мають бути підтверджені відповідними доказами, що відповідають вимогам статей 76 – 79 Господарського процесуального кодексу України.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Фактор" не додано до касаційної скарги доказів надсилання копії касаційної скарги Товариству з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма" та Публічному акціонерному товариству "Банк "Київська Русь" у зв’язку із чим відсутні підстави для висновку про дотримання скаржником приписів статті 291 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас неповідомлення учасника справи про звернення з касаційною скаргою порушує процесуальні права цього учасника, принципи рівності та змагальності сторін, закріплені у статті 2 Господарського процесуального кодексу України.

Також, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об’єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

Згідно із підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір ставки судового збору складав 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру розмір ставки судового збору складав 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як убачається із рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2017 у справі № 910/19179/17 первісні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма" задоволено повністю. Визнано недійсним з моменту укладення Договір №UA-EA-2017-07-28-00017-с/42 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 11.10.2017 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Фактор" та Публічним акціонерним товариством "Банк "Київська Русь". У задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Фактор" відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.05.2018 у справі № 910/19179/17 рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2017 залишено без змін.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Фактор" в касаційній скарзі просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.05.2018 у справі № 910/19179/17 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Фактор" та Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" про визнання недійсним договору № UA-EA-2017-07-28-00017-с/42 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 11.10.2017, задовольнити зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Фактор" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма" про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Отже, з урахуванням викладеного та беручи до уваги немайновий характер спору за первісним позовом та майновий характер спору за зустрічним позовом (із урахуванням заяви про збільшення розміру зустрічних позовних вимог у загальному розмірі 100 675 238,55 грн.), при поданні цієї касаційної скарги мав бути сплачений судовий збір у сумі 483 200 грн. (3200 + 480 000), проте скаржником до матеріалів касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Верховний Суд звертає увагу скаржника, що листом Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві № 05-12/1731-6167 від 18.06.2018 повідомлено реквізити рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом:

- Отримувач коштів: УК у Печерському р-ні/Печерс. р-н/22030102;

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897;

- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

- Рахунок отримувача: 6007;

- Код банку отримувача (МФО): 899998;

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";

- Символ звітності банку: 207.

Таким чином, скаржникові необхідно усунути недоліки касаційної скарги та надати суду докази надсилання копії касаційної скарги Товариству з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма" та Публічному акціонерному товариству "Банк "Київська Русь", та оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі у сумі 483 200 грн.

Ураховуючи викладене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 234, 235, частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Фактор" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.05.2018 у справі № 910/19179/17 залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків до 20.08.2018.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя К. М. Пільков