ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31.07.2018 Справа № 920/365/18

Господарський суд Сумської області у складі судді Спиридонової Н.О., при секретарі судового засідання Гребенюк С.В., розглянувши матеріали справи № 920/365/18 в порядку загального позовного провадження

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Тверська, буд. 5, м. Київ, 03680, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» (вул. Дмитра Яворницького, буд. 108, м. Дніпро, 49602, ідентифікаційний код 40081237),

до відповідача: Лебединського дочірнього Агролісогосподарського підприємства «Лебединський Агролісгосп» (вул. Залізнична, буд. 42, м. Лебедин, Сумська область, 42200, ідентифікаційний код 23637208),

про стягнення 68350,00 грн. на підставі статей 24, 118, 122 Статуту залізниць України.

представники сторін:

позивача: ОСОБА_1 (довіреність від 26.10.2017),

відповідача: ОСОБА_2 (довіреність № 1 від 02.01.2018).

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь штраф за неправильно зазначену масу вантажу в сумі 68350,00 грн. на підставі статей 24, 118, 122 Статуту залізниць України, а також позивач просить суд стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн.

Ухвалою суду від 22.05.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 12.06.2018.

Ухвалою суду від 12.06.2018 підготовче засідання було відкладено на 12.07.2018.

Представник позивача подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, у звязку з неможливістю бути присутнім в даному судовому засіданні, оскільки приймає участь у розгляді справи в господарському суді Полтавської області.

Представник відповідача подав до суду клопотання б/н, б/д про зменшення розміру штрафу за неправильно зазначену масу вантажу та просить суд зменшити розмір штрафу до двократного розміру провізної плати за вагон від станції Лебединська Південної залізниці до станції Молочанськ Придніпровської залізниці, а саме 13670*2=27340,00.

Представник позивача наддав суду заперечення № б/н від 24.07.2018 проти клопотання про зменшення розміру штрафу, в яких зазначив, що нарахований позивачем на підставі статей 118, 122 Статуту залізниць України штраф підлягає стягненню за сам факт допущення вантажовідправником порушення, незалежно від того, чи завдано залізниці у звязку з цим збитків.

Ухвалою суду від 12.07.2018 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання.

Представники позивача та відповідача в судовому засіданні 31.07.2018 зазначили, що всі докази зібрані та вважають за можливе закрити підготовче провадження та перейти до розгляду справи по суті.

Суд, отримавши письмову згоду всіх учасників справи, керуючись ч. 6 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України, постановив закрити підготовче провадження та перейти до розгляду справи по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

У листопаді 2017 року зі станції Лебединська Південної залізниці Лебединське дочірнє агролісогосподарське підприємство «Лебединський агролісгосп» здійснило відправлення вагону № 67864827 згідно накладної № 44989655 на станцію Молочанськ Придніпровської залізниці.

Відповідно до наведеної залізничної накладної маса вантажу, визначена відправником, у вагоні № 67864827 становить 44400 кг, фактично ж встановлено, що маса вантажу складає 50800 кг, що на 6400 кг більше, ніж вказано у накладній. Провізна плата за вагон від станції Лебединська Південної залізниці до станції Молочанськ Придніпровської залізниці становить 13670,00 грн.

З копії накладної № 44989655 вбачається, що маса вантажу визначена вантажовідправником (графа 28).

Також, відповідно до наведеної залізничної накладної провізна плата складає 13670,00 грн.

По прибутті вагону на станцію Синельникове 1 Придніпровської залізниці, при переважуванні на вагонних вагах було виявлено, що маса вантажу, зазначена у накладній № 44989655 не відповідає фактичній масі вантажу у вагоні, про що було складено комерційний акт № 453603/156/1 від 13.11.2017.

Розділом «Д» вказаного акту зафіксовано, розбіжність фактичної маси вантажу із зазначеною в накладній масою у вагоні № 67864827 маса вантажу більша на 6400 кг. Вантаж прибув в справних вагонах; люки закриті.

Враховуючи різницю між масою вантажу, що вказана відправником у залізничній накладній (перевізному документі), та виявленою і засвідченою комерційним актом масою вантажу, позивач на підставі статей 118, 122 Статуту залізниць України вбачає підстави для стягнення з відповідача штрафу за невірно зазначену у перевізному документі масу вантажу у п'ятикратному розмірі провізної плати за всю відстань перевезення, розмір якого становить 68350,00 грн. (13670,00 грн. х 5), що і є причиною спору.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 908, ст. 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначається транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Статтею 6 Статуту залізниць України встановлено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача і супроводжує вантаж до станції призначення.

Згідно з частиною 1 статті 22 Статуту за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату.

На підставі частин 1, 2, 3 статті 23 Статуту відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. В разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій.

Відповідно до статті 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній. Залізниця має право перевірити правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Статтею 37 Статуту встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса.

В частині 4 статті 52 Статуту зазначено, що маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує: у разі недостачі - норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси нетто; у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто.

Як встановлено вище, в результаті переважування вантажу залізницею перевірена маса вантажу, що перевозився за залізничною накладною № 44989655, відправником якого є ДАП «Лебединський агролісгосп».

В результаті проведених перевірок виявлена невідповідність маси вантажу, зазначеної в перевізному документі, фактичній масі вантажу.

Відповідно до статей 118, 122 Статуту за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення. Якщо через порушення відправником Правил перевезення небезпечних вантажів сталася аварія, збитки відшкодовуються відправником.

За неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Відповідно до пункту 9 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 № 334, у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена не збереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення не збереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини не збереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться. Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставляння рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено. Особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть установлену законодавством відповідальність.

Згідно з пунктом 5.5. розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

З урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме: неправильне зазначення відповідачем в залізничній накладній № 44989655 відомостей про масу вантажу, відправленого у листопаді 2017 року за цією накладною, підтвердження вказаного факту комерційним актом № 453603/156/1 від 13.11.2017, складеним відповідно до вимог, які пред'являються до його складання Правилами складання актів та ненадання відповідачем належних та допустимих доказів, які б спростовували такий факт, перевіркою правильності розрахунку штрафу судом порушень вимог чинного законодавства не виявлено. Отже, вимоги позивачем заявлені правомірно.

Не погоджуючись з заявленою сумою штрафу, відповідач подав клопотання про зменшення розміру штрафу.

Розглянувши клопотання відповідача, суд вважає за можливе зменшити розмір штрафу до двократного розміру провізної плати за вагон, а саме стягнути штраф у розмірі 27340,00 грн. (13670,00 грн. х 2) за невірно зазначену масу вантажу у накладних з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки, (до якої віднесено штраф і пеню) встановлюється договором або актом цивільного законодавства і може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 Господарського кодексу України також передбачено, що у разі, якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Виходячи із загальних засад, встановлених у ст. 3 Цивільного кодексу України, а саме - справедливості, добросовісності та розумності суд, з урахуванням всіх конкретних обставин справи, має право при винесенні рішення про стягнення штрафу зменшувати його розмір.

З огляду на викладене, враховуючи наявні у справі матеріали, наведені доводи сторін, а також той факт, що у матеріалах справи відсутні докази понесення позивачем збитків внаслідок невірно зазначеної адреси вантажоодержувача чи настання для нього інших негативних наслідків, суд вбачає можливим зменшити розмір штрафу до двократного розміру провізної плати за вагон.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

У відповідності до приписів ч. ч.1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи співвідношення пред'явлених до стягнення санкцій з отриманими негативними наслідками від порушення зобов'язання, відсутність негативних наслідків від неправильного зазначення маси вантажу в накладній, неспіврозмірність нарахованого штрафу заподіяним правопорушенням в частині оформлення перевізних документів щодо неправильно зазначеної маси вантажу, суд дійшов висновку про зменшення розміру штрафу, який підлягає стягненню, до 27340,00 грн.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, стягненню з відповідача підлягає штраф у розмірі 27340,00 грн. В решті позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача у повній сумі 1762,00 грн., оскільки позивачем було заявлено правомірні вимоги про стягнення штрафу, а зменшення судом його розміру не впливає на відшкодування відповідачем позивачу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, ч. 6 ст. 183, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Лебединського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Лебединський Агролісгосп» (42200, Сумська область, м. Лебедин, вул. Залізнична, 42, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (49038, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 108, ) штраф за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 27340 грн. 00 коп., а також 1762 грн. 00 коп. судових витрат повязаних зі сплатою судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 02.08.2018.

Згідно статті 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суддя Н.О. СПИРИДОНОВА