ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" липня 2018 р. Справа № Б-39/134-10

вх. № 9026/2-39

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Савченко А.А.

при секретарі судового засідання Бєсєдіна М.М.

за участю:

ліквідатора - Панасюк І.В., свідоцтво №593 від 21.03.13р.,

представник ВП "Запорізька атомна електрична станція" - Нинюк Л.О., дов. №б/н від 08.12.2016р.

Розглянувши матеріали

по справі за заявою Публічного АТ "Банк Золоті ворота" м. Харків

до Спільної українсько-російської фірми "Інек" у формі ТОВ м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Харківської області від 20.10.2010р. Спільну українсько-російську фірму "Інек" у формі ТОВ визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Фоміна Г.В., якого зобов'язано виконати всі дії передбачені статтями 25- 34, 52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до 19.01.2013 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.01.2015р. ліквідатором по справі призначено арбітражного керуючого Панасюка І.В., якого зобов'язано завершити ліквідаційну процедуру.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.07.2017р. у справі №Б-39/134-10 затверджено звіт про оплату послуг ліквідатора у розмірі 99672,00грн. та витрати ліквідатора у розмірі 66886,86 грн. Затверджено наданий суду звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс. Ліквідовано юридичну особу - Спільну українсько-російську фірму "ІНЕК" у формі товариства з обмеженою відповідальністю. Визнано погашеними вимоги кредиторів. Провадження по справі припинено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 20.09.2017р. ухвалу Господарського суду Харківської області від 28.07.2017р. у справі № Б-39/134-10 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.03.2018р. постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20.09.2017 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 28.07.2017 у справі № Б-39/134-10 скасовано. Справу № Б-39/134-10 направлено на новий розгляд до Господарського суду Харківської області на стадію ліквідаційної процедури.

11 травня 2018 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Справу № Б-39/134-10 призначено до розгляду судді Савченко А.А.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.05.2018р. призначено до розгляду звіт ліквідатора на "19" червня 2018 р. о(б) 10:00 год. Зобов'язано ліквідатора надати до суду належним чином оформлений повний звіт ліквідатора та письмові докази на підтвердження проведення всіх належних дій по виконанню ліквідаційної процедури, в тому числі докази на підтвердження того, чи було доведено ліквідатором до відома кредиторів рішення арбітражного керуючого Панасюка І.В. про продаж металобрухту на суму 3000,00 грн., чи було доведено до відома кредиторів не включення активів (15 транспортних засобів) до складу ліквідаційної маси СУРФ "Інек" у формі ТОВ про що арбітражним керуючим Панасюком І.В. складено акт №05-2015 від 14.05.2015, докази вчинення ліквідатором всіх необхідних дій з розшуку вказаного майна банкрута, докази вчинення ліквідатором всіх належних дій для розшуку та стягнення дебіторської заборгованості боржника.

11 червня 2018 року до суду надійшла скарга ДП "Національна Атомна Енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" на дії ліквідатора (вх. №16760), в якій скаржник просить суд:

- визнати неправомірними дії ліквідатора СУРФ "Інек" у формі ТОВ арбітражного керуючого Панасюка І.В. щодо неврахування суми заборгованості в розмірі 3659,85грн., заявленої кредитором, яка складається з поточних вимог за договором зберігання №75/80-06 від 18.05.2008р.,

- зобов'язати ліквідатора СУРФ "Інек" у формі ТОВ арбітражного керуючого Панасюка І.В. включити до реєстру вимог кредиторів суму заборгованості в розмірі 3659,85грн., заявлену кредитором, що складається з поточних вимог за договором зберігання №75/80-06 від 18.05.2008р., підтвердженому повідомленням від 23.05.2011р.,

- визнати неправомірними дії ліквідатора СУРФ "Інек" у формі ТОВ арбітражного керуючого Панасюка І.В. щодо передачі на реалізацію з відкритих торгів та проведення аукціону з продажу парогенераторів ПГВ-1000М (77, 78),

- визнати недійсними результати відкритих торгів у формі аукціону, проведених 31.07.2015р. з продажу парогенераторів ПГВ-1000М (77, 78).

Ухвалою суду від 15.06.2018р. скаргу було призначено до розгляду в судовому засіданні на 12.07.2018р. о 12.00 год.

11.07.2018р. арбітражним керуючим Панасюком І.В. подано до суду відзив на скаргу, в якому проти скарги заперечується в повному обсязі. Зокрема, ліквідатор зазначає про те, що ним проведено корегування суми заборгованості СУРФ "Інек" у формі ТОВ перед ВП "Запорізька АЕС" в бік збільшення заборгованості на суму 3659,85грн.та враховане в реєстрі вимог кредиторів. Щодо решти вимог за скаргою зазначає, що продаж майна боржника у провадженні в справі про банкрутство здійснювався ліквідатором після включення майна в ліквідаційну масу шляхом проведення торгів у формі аукціону. На момент проведення аукціону з продажу парогенераторів ПГВ-100М у ліквідатора СУРФ "Інек" у формі ТОВ були всі документи, що засвідчували право власності СУРФ "Інек" у формі ТОВ на вказане майно, що в подальшому було підтверджено судами всіх інстанцій, тому вважає, що твердження ВП "Запорізька АЕС" про неправомірність передачі на реалізацію з відкритих торгів та проведення аукціону з продажу парогенераторів ПГВ-100М (заводський номер 77,78) є безпідставними.

В судовому засіданні 12.07.2018р. за клопотанням представника скаржника було постановлено ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні з розгляду скарги на 23.07.2018р. о 12.00 год.

23.07.2018р. у зв'язку з відрядженням судді Савченко А.А. було перенесено судове засідання з розгляду скарги на 27.07.2018р. о 11.00 год., про що направлено повідомлення за № 018522/142 від 23.07.2018р. учасникам судового процесу.

Представник ДП НАЕК "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" в судовому засіданні підтримав скаргу в повному обсязі з підстав, викладених у скарзі.

Ліквідатор в судовому засіданні проти скарги заперечував в повному обсязі з підстав, зазначених у відзиві на скаргу.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно до ст. 5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції Закону України №2343-ХІІ від 14.05.1992р., провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Враховуючи прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 22.12.2011 р. N 4212-VI та роз'яснення, надані в Інформаційному листі Вищого господарського суду України від 28.03.2013 №01-06/606/2013 ( зі змінами та доповненнями) в даному випадку, що стосується розгляду скарги на дії ліквідатора, застосуванню підлягають норми Закону про банкрутство, що діяли до 19.01.2013р. Проте, порядок продажу майна в провадженні у справі про банкрутство (оцінка майна, яке підлягає продажу; його реалізація, відшкодування витрат ліквідатора у справі про банкрутство тощо) повинні оцінюватися з врахуванням приписів Закону про банкрутство в редакції, що діє з 19.01.2013р.

Згідно ч. 4 ст.24 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до 19.01.2013р. (далі - Закон про банкрутство ) у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії учасників ліквідаційної процедури.

Відповідно до ч.4 ст. 25 Закону про банкрутство дії ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду власником майна (органом, уповноваженим управляти майном) банкрута; особою, яка відповідає за зобов'язаннями банкрута; кожним кредитором окремо або комітетом кредиторів; особою, яка, посилаючись на свої права власника або іншу підставу, передбачену законом чи договором, оспорює правомірність віднесення майнових активів або коштів до ліквідаційної маси.

Статтею 25 Закону про банкрутство передбачено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується в першу чергу згідно зі статтею 31 цього Закону за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута або отриманого для цієї мети кредиту; заявляє в установленому порядку заперечення по заявлених до боржника вимогах поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство, і є неоплаченими; з підстав, передбачених частиною десятою статті 17 цього Закону, подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає у встановленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному органу з питань банкрутства інформацію для ведення єдиної бази даних щодо підприємств-банкрутів; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону про банкрутство усі виді майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси.

Постановою господарського суду Харківської області від 20.10.2010р. визнано спільну українсько-російську фірму "ІНЕК" у формі ТОВ банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Фоміна Г.В.

Матеріали справи свідчать, що ліквідатором СУРФ "ІНЕК" Фоміним Г.В. було виявлено та включено до складу ліквідаційної маси банкрута парогенератори ПГВ-1000М зав. № 77, 78 за наявною у ліквідатора документацією.

В ході ліквідаційної процедури банкрута ліквідаторами банкрута було проведено низку аукціонів з метою реалізації вищевказаного майна банкрута. 31.07.2015р. відбувся аукціон з продажу парогенераторів ПГВ-1000М зав. № 77, 78, за результатами якого було укладено договір купівлі-продажу майна банкрута від 03.08.2015р. та підписано акт про передання права власності від 04.08.2015р.

Суд вважає необхідним звернути увагу на те, що на час проведення аукціону з продажу парогенераторів ПГВ-100М (заводський номер 77, 78) у ліквідатора СУРФ "Інек" у формі ТОВ були правоустановчі документи на вказане майно. До того ж суд зазначає, що право власності СУРФ "Інек" у формі ТОВ на ці парогенератори підтверджено низкою судових рішень по вказаній справі, що не потребує доведення при розгляді відповідної скарги у відповідності до вимог ч. 4 ст. 75 ГПК України.

Обґрунтовуючи неправомірність дій ліквідатора скаржник посилається на наявність на час проведення аукціону спору щодо права власності на ці парогенератори шляхом звернення до суду зі скаргою на дії ліквідатора щодо правомірності віднесення цього майна до ліквідаційної процедури.

Суд вважає вказане твердження безпідставним та не підтвердженим належними доказами з огляду на наступне.

Дійсно, 28.04.2014р. ДП НАЕК "Енергоатом" було подано до суду скаргу на дії ліквідатора з приводу правомірності віднесення парогенераторів ПГВ-1000М зав. № 77, 78 до ліквідаційної маси банкрута. Матеріалами справи встановлено, що її розгляд відбувався, в тому числі і станом на дату проведення аукціонів з продажу спірного майна банкрута.

Але суд вважає необхідним зазначити, що звернення до суду зі скаргою на дії ліквідатора не спричиняє необхідність зупинення ліквідаційної процедури та вчинення ліквідатором необхідних дій з її завершення у порядку та строки, визначені Законом про банкрутство. До того ж під час розгляду скарги на дії ліквідатора або інших учасників ліквідаційної процедури з боку господарського суду здійснюється оцінка лише правомірності дій арбітражного керуючого або іншого учасника ліквідаційної процедури та досліджуються питання щодо належного виконання ліквідатором своїх повноважень, а не вирішується спір стосовно визнання права власності на те чи інше майно банкрута.

Крім того, суд звертає увагу на те, що спір про право власності на те чи інше майно банкрута не може бути предметом розгляду за скаргою, поданою у відповідності до вимог ст.25 Закону про банкрутство, а має розглядатись в окремому позовному провадженні із застосуванням правового інструментарію ГПК України. Суд зазначає, що доказів оспорювання права власності боржника на спірне майно шляхом звернення до суду з відповідною заявою про визнання за скаржником права власності на спірне майно, матеріали справи не містять.

До того ж суд вважає необхідним зауважити, що будь-яких заборон або обмежень у реалізації спірного майна у порядку, визначеному Законом про банкрутство, в ході ліквідаційної процедури господарським судом не приймалося.

Отже, ліквідатор діяв у спосіб, встановлений Законом про банкрутство та в межах наданих йому Законом повноважень, тому твердження скаржника про неправомірність його дій є необґрунтованими та безпідставними.

Стосовно твердження скаржника про неврахування ліквідатором суми заборгованості в розмірі 3659,85грн., заявленої кредитором за договором зберігання №75/80-06 від 18.05.2008р. та зобов'язання ліквідатора включити її до реєстру вимог кредиторів банкрута, суд зазначає, що дійсно в судовому засіданні встановлено, що ліквідатором Панасюком І.В. помилково не було включено вказану суму, яка була визнана попереднім ліквідатором СУРФ «Інек» у формі ТОВ Фоміним Г.В., до реєстру вимог кредиторів, який було подано на затвердження суду 20.07.2017р. Але суд вважає, що оспорювані дії ліквідатора суттєво не вплинули на права кредитора у справі про банкрутство, оскільки ліквідатором було виправлено помилку, відкориговано суму кредиторських вимог вказаного кредитора і включено цю суму до реєстру вимог кредиторів, поданого до суду на затвердження 11.07.2018р. За таких обставин вимога скаржника про зобов'язання ліквідатора до вчинення відповідних дій є безпідставною та не підлягаючою задоволенню.

Стосовно вимоги за скаргою про визнання недійсними результатів відкритих торгів у формі аукціону, проведених 31.07.2015р. з продажу парогенераторів ПГВ-1000М (77, 78), суд вважає необхідним зазначити, що оскарження результатів аукціону передбачено у інший спосіб - згідно норм ч. 1 ст. 25 Закону про банкрутство, шляхом подання до господарського суду заяв про визнання недійсними угод боржника, призначення їх до розгляду та залучення до участі у справі осіб, стосовно прав та охоронюваних законом інтересів яких має бути прийняте судове рішення у порядку, встановленому чинним законодавством.

У відповідності до ст.ст. 4, ч. 6 ст. 12, п.8 ч. 1 ст. 20 ГПК України, ст.ст. 3-1, 23, 24, 25 Закону про банкрутство та норм ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України розгляд та вирішення питань про визнання недійсними угод боржника (у тому числі укладених у ліквідаційній процедурі з продажу майна боржника) здійснюється:

- у межах справи про банкрутство

- за заявою ліквідатора (або інших учасників справи про банкрутство або учасників спірної угоди)

- в окремому провадженні

- та із застосуванням способів захисту прав та інтересів, визначених нормами ст. 16 Цивільного кодексу України (визнання правочину недійсним тощо).

Отже, розгляд заяв про захист цивільних прав у справі про банкрутство здійснюється за правилами ГПК України з урахуванням особливостей, передбачених нормами Закону про банкрутство, та із застосуванням інструментів захисту цивільних прав та охоронюваних інтересів, що визначені відповідним інститутом цивільного права.

Статтею 13 ЦК України встановлено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Частиною 2 статті 16 ЦК України встановлені способи захисту цивільних прав та інтересів судом.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення.

Суд вважає, що розгляд вимоги про визнання недійсними результатів відкритих торгів у формі аукціону, проведених 31.07.2015р. з продажу парогенераторів ПГВ-1000М (77, 78) в межах скарги на дії ліквідатора, а не шляхом звернення до суду з відповідною заявою, порушує права та охоронювані інтереси заінтересованих осіб та учасників провадження у справі про банкрутство, а також суперечить положенням ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950, що була ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997, оскільки порушує право на ефективний засіб юридичного захисту прав та свобод.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає необхідним в задоволенні скарги на дії ліквідатора відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 22-32, 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 232-235, 240 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" на дії ліквідатора (вх. №16760) відмовити.

Ухвалу направити ліквідатору, кредиторам, банкруту, прокуратурі, ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція".

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 01.08.2018р.

Суддя А.А. Савченко