Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2018 р. м. Житомир Справа № 906/457/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

секретар судового засідання: Татуревич С.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Комунального підприємтсва "Нововолинськтеплокомуненерго" Житлово-комунального об'єднання Нововолинської міської ради

до Фізичної особи-підприємця Скороходова Геннадія Станіславовича

про стягнення 8067,63 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 5986,79 грн. основного боргу, 207,00 грн. 3% річних, 902,36 грн. інфляційних, 971,48 грн. пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач не виконує зобов'язання, покладені на нього договором №72 про надання послуг з централізованого опалення від 08.10.2015 та договором №32-72 про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій (технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання) від 13.04.2011 та посилався на норми, визначені ст..ст. 901, 902 ЦК України, 193 ГК України.

Представник позивача в судове засідання не зёявився.

Разом з тим, 31.07.2018 на електронну пошту суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача.

Відповідач не скористався своїм правом надання письмового відзиву на позовну заяву та правом на участь в судовому засіданні: повноважного представника в судові засідання не направляв.

Ухвали господарського суду від 08.06.2018, 22.06.2018, 17.07.2018 повернулися до суду в відміткою працівника пошти «за закінченням встановленого строку зберігання» та «інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення».

Відповідно до п. 11 листа №01-8/123 від 15.03.2007 Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році" до повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Пунктом 3.9.1 Постанови №18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Фізичної особи-підприємця Скороходова Геннадія Станіславовича є АДРЕСА_1, індекс 12101.

На зазначену вище адресу судом направлялась кореспонденція.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Разом з тим, судом взято до уваги, що явка представника відповідача в судове засідання не визнана обов'язковою, а надання письмового відзиву є правом відповідача, а не його обов'язком, суд вважає, що неявка представника відповідача та неподання відзиву не перешкоджатиме розгляду справи за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 08.10.2015 між Комунальним підприємством "Нововолинськтеплокомуненерго" Житлово-комунального об'єднання

Нововолинської міської ради (виконавець/позивач) та Фізичною особою-підприємцем Скороходовим Геннадієм Станіславовичем (споживач/відповідач) було укладено Договір № 72 (договір №72) про надання послуг з централізованого опалення.

Згідно пунктів 1, 2 договору №72, виконавець зобов'язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення приміщення за адресою: м. Нововолинськ, вул. Св. Володимира, 3 опалювальною площею 8.2 м2, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.

Тарифи на теплову енергію, відповідно до пункту 4 договору, на момент укладення договору становлять (з ПДВ) - 1772.34 грн./Гкал.

Пунктом 5 договору встановлено, що розмір нарахування щомісячної плати за надані послуги проводиться відповідно до показників лічильника обліку теплової енергії.

Нові тарифи, згідно пп. 14.12 договору, є обов'язковими для сторін з дня введення їх в дію (постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про встановлення тарифів на теплову енергію та рішення виконавчого комітету Нововолинської міської ради додаються).

Відповідно до пунктів 6, 7 договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 25 числа за поточний місяць щомісячно на протязі опалювального періоду. Послуги оплачується готівкою, або в безготівковій формі.

Споживач, згідно п. 12.1 зобов'язаний оплачувати послуги у встановлений

договором строк.

Підпунктом 15.4 договору, споживач несе відповідальність за порушення зобов'язань, встановлених законодавством і цим договором.

Також пунктом 27 договору №72 договір діє в частині реалізації теплової енергії з 08.10.2015 по 07.10.2020, а в частині проведення розрахунків за надані послуги - до повного погашення заборгованості.

На виконання умов договору виконавець надав споживачеві з централізованого опалення, а відповідач їх прийняв, що підтверджується актами приймання передачі, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 24-34).

Відповідач свої зобов'язання по оплаті наданих йому послуг не виконав.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань утворилась заборгованість перед позивачем, що станом на день розгляду справи становить 5945,32 грн.

Крім цього, 13.04.2011 між КП "Нововолинськтеплокомуненерго" (виконавець/позивач) та ФОП Скороходовим Г.С. (споживач/відповідач) було укладено Договір № 32-72 (договір №32-72) про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій (технічне обслуговування внутрішньо-будинкових систем теплопостачання).

Згідно пунктів 1, 3 Договору №32-72 виконавець забезпечує надання послуг споживачу з технічного обслуговування внутрішньо-будинкової системи теплопостачання у приміщенні будинку № 3 по вул. Св. Володимира, що у м. Нововолинськ, загальною площею 9.14 м кв, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати ці послуги за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених договором.

Відповідно до пунктів 4, 5 цього договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Плата нараховується відповідно до затвердженого тарифу. Нові тарифи є обов'язковими для сторін з дати введення їх в дію. Послуги оплачуються до 25 числа за поточний місяць щомісячно на протязі року.

Споживач, згідно п. 12 вказаного Договору, несе відповідальність згідно із законодавством і цим договором за порушення зобов'язань, встановлених договором і законодавством.

Також п. 18 договору №32-72 передбачено, що цей договір укладається на 5 років і набирає чинності з 13.04.2011. Договір вважається продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку одній із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду.

На виконання вимог договору №32-72 виконавець надав послуги з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, а відповідач їх прийняв, що підтверджується актами надання послуг (а.с. 68-85).

Відповідач свої зобов'язання по оплаті наданих йому послуг не виконав.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань утворилась заборгованість перед позивачем, що станом на день розгляду справи становить 41.47 грн.

Разом з тим, позивач повідомив в клопотанні від 31.07.2018 за вих.. №386/3/03, що заборгованість не оплачена.

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ст. 144 Господарського кодексу України(далі ГК України), майнові права та майнові обов'язки суб'єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Згідно ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що в даному випадку, відносини між сторонами носять договірний характер, укладений між ними Договір предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався, сторонами розірваний не був.

Згідно ст. 173 ГК України та ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 193 ГК України, статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов'язання. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Укладеними між сторонами договорами чітко передбачено обов'язок замовника оплачувати надані виконавцем послуги на підставі відповідних актів, що підписуються сторонами.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення 5945,32 грн. заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та 41,47 грн. заборгованості за надані послуги з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання, що разом становить 5986,79 грн.

Також позивач просить стягнути з відповідача 207,00 грн. 3% річних, 902,36 грн. інфляційних та 971,48 грн. пені.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У відповідності до ч. 2 вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційних, суд вважає останні вірно обрахованими, а вимоги в цій частині обґрунтованими.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Зазначені норми Цивільного кодексу України кореспондуються із приписами, встановленими Господарським кодексом України.

За змістом ч. 1 ст. 230 ГК України штраф та пеня є одними з видів штрафних санкцій, які визнаються як господарські санкції у вигляді грошової суми, котру учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 9 договору №72 за несвоєчасне внесення плати із споживача стягується пеня в розмірі 0,5% від суми заборгованості за кожен день.

Крім цього, ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні плслуги" визначено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил

Також частиною 1 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні плслуги" конкретизовано, що до комунальних послуг належить: централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, ц е н т р а л і з о в а н е о п а л е н н я, а також вивезення побутових відходів тощо.

За змістом частини 3 статті 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне виконання плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження своєї діяльності за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі 1 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 % загальної суми боргу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" встановлено, що за несвоєчасну оплату послуг споживач сплачує пеню в установлених законом та договором розмірах (пункт 23).

Зазначений Закон був чинним станом на момент укладення договору та є чинним на момент розгляду справи.

Отже, цей Закон є спеціальним нормативним актом, який регулює відносини, що виникають при несвоєчасному внесенні плати за комунальні послуги суб'єктами підприємницької діяльності.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Нормою частини 1 статті 1 Закон України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" встановлено законну неустойку за порушення грошового зобов'язання у сфері відносин з надання житлово-комунальних послуг. Кредитор має право на стягнення цієї законної неустойки у тому числі й за відсутності у договорі умови про неустойку.

Сторони у договорі №72 зафіксували неустойку саме в розмірі 0,5% від суми заборгованості за кожень день прострочення платежу.

Зазначені обставини обумовлюють застосування саме цього розміру пені з урахуванням спеціальної норми ч. 3 ст. 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій".

Перевіривши розрахунок епні. виконаний позивачем, суд дійшов висновку, що останній обрахований вірно, а вимоги в цій частині обґрунтовані.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не подав до суду жодного доказу на спростування позовних вимог, в тому числі доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів, тощо).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Сятгнути з Фізичної особи-підприємця Скороходова Геннадія Станіславовича (12101, АДРЕСА_1, ід. номер НОМЕР_1)

- на користь Комунального підприємтсва "Нововолинськтеплокомуненерго" Житлово-комунального об'єднання Нововолинської міської ради (45400, Волинська область, м. Нововолинськ, вул. Св. Володимира, 3, ід. код 00185382) 5986,79 грн. основного боргу, 207,00 грн. 3% річних, 902,36 грн. інфляційних, 971,48 грн. пені, а також 1762,00 грн. сплаченого судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 01.08.18

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу;

2,3 - сторонам (рек. з повід.)