РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.06.2018Справа № 910/603/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., секретар судового засідання Мамонтова О.О., дослідивши матеріали господарської справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Амос»

до відповідача Аграрного фонду

про стягнення 938 137,87 грн.,

Представники:

від позивача Гринь Ю.П. (за дов.)

від відповідача Делявська Г.М. (за дов.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Амос» до Аграрного фонду про стягнення 938 137,87 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач послався на таке.

30.01.2014 товариство з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Амос» (зберігач) та Аграрний фонд (поклажодавець) уклали договір складського зберігання цукру № 1 ц (далі - Договір).

31.12.2015 Договір припинив свою дію, але поклажодавець не забрав свого майна зі складських приміщень зберігача.

Позивач надсилав на адресу відповідача акти виконаних робіт за зберігання цукру за липень на суму 354 848,20 грн. (28 387,855 тонн), серпень на суму 335 962,73 грн. (від 28 387,855 до 23 570,355 тонн), вересень на суму 274 326,94 грн. (від 23 055,355 до 18 512,855 тонн) 2017 року, однак відповідач акти не підписав, кошти не сплатив.

Суд своєю ухвалою від 13.02.2018 відкрив провадження у справі та постановив розглядати справу у порядку загального позовного провадження.

Відповідач у поданому суду відзиві позовні вимоги відхилив у повному обсязі з огляду на таке.

Протягом 2014-2015 років відбулись відвантаження цукру-піску за дозволами Аграрного фонду, в результаті чого станом на 01.01.2016 за даними бухгалтерського обліку Аграрного фонду на відокремленому відповідальному зберіганні ТОВ «ВКФ «Амос» знаходилось 49 000,805 тонн цукру.

26 лютого 2016 року Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне правопорушення № 0000588 (об'єднано з кримінальним провадженням та присвоєно єдиний №0000211 від 22.01.2016) за фактом вчинення службовими особами ТОВ «ВКФ «Амос» без відповідних дозволів незаконного відчуження майна Аграрного фонду - цукру-піску, який знаходився на зберіганні ТОВ «ВКФ «Амос», за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 367 КК України.

Постановою старшого слідчого Генеральної прокуратури України В.Кислим від 17 березня 2016 року про визнання речовими доказами та передачу їх на відповідальне зберігання, цукор-пісок, який належить Аграрному фонду та виявлений на складах ТОВ «ВКФ «Амос» за адресою: м. Бровари, вул. Підприємницька, 22, визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання ПАТ «Аграрний фонд», якому під час перерахунку цукру-піску належить забезпечити його переміщення до складів які орендуються ПАТ «Аграрний фонд».

За інформацією Генеральної прокуратури України вих. №17/1/4-28229-16 від 24.06.2016 згідно з протоколами прийому-передачі речових доказів, переміщено на відповідальне зберігання ПАТ «Аграрний фонд» за адресою складів: вул. Привокзальна 21, м. Бориспіль, Київська область цукор-пісок у кількості 11 194,950 тонн.

Під час обшуку та перерахунку цукру-піску в рамках кримінального провадження, на підставі біржових контрактів Аграрної біржі Аграрним фондом реалізовано та по актам передачі-приймання передано у власність покупців в період:

з лютого по травень 2016 року 9 440 тонн цукру-піску;

з серпня по вересень 2017 року 9 875 тонн цукру-піску.

Для реалізації та передачі цукру-піску по укладеним біржовим контрактам покупцям, відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, цукор-пісок, що належить Аграрному фонду та перебуває в статусі речового доказу, який знаходиться у складських приміщеннях за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Підприємницька, 22, за постановами старшого слідчого Генеральної прокуратури України Кислого В.В. повернуто власнику - Аграрному фонду.

Таким чином, за даними бухгалтерського обліку Аграрного фонду, станом на 30.09.2017 на відповідальному відокремленому зберіганні TOB «ВКФ «Амос» з врахуванням реалізації і переміщення цукру-піску зберігалось 18 490,855 тонн цукру-піску Аграрного фонду, що на 22 тонни менше ніж за розрахунком позивача фактично наданих послуг по зберіганню в період з липня по вересень 2017 року.

Відповідно до наказу Мінагрополітики від 30.05.2011 №213 «Про затвердження норм відшкодування витрат, пов'язаних з комплексом заходів із зберігання, перевезення та переробки об'єктів державного цінового регулювання» встановлено максимальну норму відшкодування витрат, зокрема, за зберігання цукру-піску (бурякового), що є об'єктом державного цінового регулювання, в розмірі 12,50 грн. за тонну на місяць з урахуванням ПДВ.

Вартість послуг зберігання розраховується виходячи з фактичної кількості цукру за кожний день зберігання за мінусом кількості щоденно відвантаженого цукру, зокрема при відвантаженні його покупцям за біржовими контрактами.

Натомість, ТОВ «ВКФ Амос» 60 тонн цукру-піску відвантажених покупцям згідно з актами передавання - приймання 04.09.2017 для розрахунку вартості послуг зберігання відображено в обліку ТОВ «ВКФ Амос» лише 05.09.2017.

Облікове збільшення кількості цукру-піску в період липень, серпень, вересень 2017 року на 22 тонни та некоректне відображення в обліку відвантаження покупцям цукру-піску в кількості 60 тонн, фактично викривляє облік запасів прийнятих на відокремлене відповідальне зберігання та відповідно безпідставно збільшує вартість послуг зберігання, що відшкодовується за кошти державного бюджету.

Крім того, в своєму листі від 29.11.2016 №194 директор ТОВ «ВКФ «АМОС» Ю.А.Корявов повідомив Аграрний фонд (вх. №1434 від 13.12.2016), що з 25 березня 2016 року по теперішній час уповноважені представники ТОВ «ВКФ «Амос» позбавлені доступу до складських приміщень за адресою: 07403, Україна, Київська область, м. Бровари, вул. Підприємницька,22 де знаходиться цукор-пісок Аграрного фонду. Охорону складських приміщень за адресою: 07403, Україна, Київська область, м. Бровари, вул. Підприємницька,22, станом на даний час здійснює приватна охорона структура ТОВ «ОЛІМПІАС ГРУП» (Код ) на підставі договору про надання послуг з охорони громадського порядку на об'єкті укладеного з ПАТ «Аграрний фонд» від 04.04.2016.

За таких обставин, в наслідок відсутності доступу до складських приміщень та неможливості забезпечення належних умов зберігання цукру-піску ТОВ «ВКФ «Амос» черговий раз повідомляє вас про неможливість з 17.03.2016 забезпечення умов зберігання відповідно до п.1.1 вищевказаного договору, а саме вимогам ДСТУ 4245:2003, а також неможливості забезпечення кількісних показників цукру-піску в складських приміщеннях.

Таким чином, ТОВ «ВКФ «Амос» офіційно повідомило Аграрний фонд, що починаючи з 17 березня 2016 року його представники позбавлені можливості доступу до складських приміщень, де зберігається цукор-пісок Аграрного фонду.

Крім того, після винесення постанови старшим слідчим Генеральної прокуратури України В.Кислим від 17 березня 2016 року про визнання речовими доказами та передачу їх на відповідальне зберігання ПАТ «Аграрний фонд», що передбачає переміщення цукру-піску до складів ПАТ «Аграрний фонд», Аграрний фонд не проводить огляд складських приміщень де зберігається цукор-пісок державного інтервенційного фонду і відповідно не має можливості контролювати його наявність, а до закінчення перерахунку в рамках слідчих дій, і його кількість.

Саме у зв'язку з обмеженим доступом до складських приміщень де зберігається цукор-пісок Аграрного фонду, які опломбовані старшим слідчим Генеральної прокуратури України В.Кислим, до позовної заяви позивачем не надано складські довідки про наявність на зберіганні у ТОВ «ВКФ «Амос» цукру-піску Аграрного фонду за періоди липень, серпень, вересень 2017 року, а акти виконаних робіт до Договору від 30.01.2014 №1ц складського зберігання цукру, строк дії якого закінчився 31 грудня 2015 року, за вказані періоди складено формально, з завідомо непідтвердженими даними щодо фактичного обсягу цукру-піску Аграрного фонду, що знаходиться на його відповідальному відокремленому зберіганні.

Також відповідач зазначив, що розрахунок заборгованості за фактичне зберігання майна наведений у позовній заяві, де вартість послуг за вересень 2017 року в сумі 274 326,94 грн. не відповідає сумі акту №107 виконаних робіт до договору від 30.01.2014 №1ц складського зберігання цукру, доданого до позову в якості доказів в підтвердження змісту позовних вимог.

Враховуючи формальний підхід позивача, до розрахунку фактичної кількості цукру-піску Аграрного фонду, що знаходиться на його відповідальному зберіганні, до остаточних результатів перерахунку майна (цукру-піску) Аграрного фонду по постанові старшого слідчого Генеральної прокуратури України в рамках кримінального провадження №0000588, визначити суму витрат на зберігання вказаного майна за період з липня по вересень 2017 року є неможливим, а відшкодування витрат за зберігання об'єкту держаного цінового регулювання за рахунок державних коштів з розрахованого позивачем об'єму цукру-піску Аграрного фонду є передчасним і безпідставним.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників процесу, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

30.01.2014 товариство з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Амос» (зберігач) та Аграрний фонд (поклажодавець) уклали договір складського зберігання цукру № 1 ц (далі - Договір), відповідно до п. 1.1.1 якого, поклажодавець передає, а зберігач приймає цукор на відповідальне відокремлене зберігання згідно ДСТУ 4245:2003 за фактичною вагою в кількості 59 278 тонн 655 кг (п'ятдесят дев'ять тисяч двісті сімдесят вісім тонн шістсот п'ятдесят п'ять кілограмів), якість якого відповідає ДСТУ 4623:2006, упакованого (масою нетто 50,00 кг) в поліпропіленові мішки з поліетиленовими або поліпропіленовими мішками-вкладками, у кількості 1 185 573 (один мільйон сто вісімдесят п'ять тисяч п'ятсот сімдесят три) штук, а також 1 неповний мішок, в якому 5 кг (надалі - «цукор» у відповідних відмінках по тексту Договору).

Пунктом 3.6. Договору передбачений обов'язок поклажодавця своєчасно відшкодувати витрати за надані йому послуги на підставі актів, зміст та форма яких відповідають чинному законодавству України.

Згідно з п. 4.1. Договору, розрахунки за надані послуги по зберіганню проводяться в грошовій формі (в гривнях) з урахуванням податку на додану вартість шляхом перерахування на поточний рахунок зберігача, вказаний в розділі 11 даного Договору.

В п. 4.6. Договору сторони погодили ціну договору, яка становить 40 983 гривень 19 коп. (сімсот сорок тисяч дев'ятсот вісімдесят три гривні 19 коп.), в т.ч. ПДВ (20%) - 123 497 гривень 20 коп.

Пунктом 4.7. Договору передбачено, що терміни сплати коштів за надання послуг за зберігання - не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Ціна передбачена п. 4.6. вищевказаного Договору обумовлюється умовами п. 4.2 даного Договору, відповідно до якого тариф за надання послуг по зберіганню становить 12, 50 (дванадцять гривень 50 копійок) за одну тонну в місяць з урахуванням ПДВ.

31.12.2015 Договір припинив свою дію, але поклажодавць не забрав свого майна зі складських приміщень зберігача.

Станом на день розгляду справи в суді майно поклажодавця продовжує зберігатись в складських приміщеннях ТОВ «ВКФ «Амос» за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Підприємницька, 22.

Стягнення заборгованості за Договором, яка виникла до липня 2017 року, була предметом позову у справі № 910/13771/17 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Амос» до Аграрного фонду про стягнення про стягнення 2 129 089,02 грн.. Рішенням Господарського суду міста Києва, яке набрало законної сили, у цій справі встановлено, що в період з 01.06.2017 до 30.06.2017 товариство з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Амос» надало Аграрному фонду послуги із зберігання 28 387,855 тонн на суму 354 848,20 грн..

Отже, кількість цукру, що перебувала станом на 01.07.2017 на зберіганні у товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Амос», становила 28 387,855 тонн, і ці обставини, в силу ч. 4 ст. 75 ГПК України, не підлягають доказуванню.

У серпні 2017 року цукру у кількості 4817,5 тонн, а у вересні 2017 року - 5057,5 тонн. Факт відвантаження цукру у цій кількості визнають сторони і ці обставини також, згідно з ч. 1 ст. 75 ГПК України, звільнені від доказування.

Частиною 3 статті 946 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо поклажодавець після закінчення строку договору зберігання не забрав річ, він зобов'язаний внести плату за весь фактичний час її зберігання.

Отже, з урахуванням визначеної Договором вартості плати за зберігання, відповідач повинен сплати позивачу плату за липень 2017 року у розмірі 354 848,20 грн. (зберігання 28 387,855 тонн), за серпень 2017 року у розмірі 335 962,73 грн. (за зберігання від 28 387,855 до 23 570,355 тонн), за вересень 2017 року у розмірі 274 326,94 грн. (за зберігання від 23 055,355 до 18 512,855 тонн).

Таким чином, факт наявності боргу у відповідача перед позивачем у сумі 938 137,87 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов'язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 202, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю позов товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Амос» до Аграрного фонду.

Стягнути з Аграрного фонду (вул. Б. Грінченка, 1, м. Київ, 01001, код 33642855) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Амос» (вул. Підприємницька, 22, м. Бровари, Київська область, 07403, код 34899817) 938 137,87 грн. боргу, 14 072,06 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 08.08.2018.

Суддя С. А. Ковтун