ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.08.2018 Справа № 920/1080/16
Господарський суд Сумської області у складі судді Костенко Л.А. розглянувши матеріали заяви кредитора Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області поданої в межах справи № 920/1080/16 про банкрутство ПАТ «Сумський авторемонтний завод»,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду знаходиться справа № 920/1080/16 про банкрутство ПАТ «Сумський авторемонтний завод» на стадії процедури санації.

До господарського суду надійшла заява (вих.№15552/10-14 від 27.07.2018р.) (вх.№1648(з) від 31.07.2018р.) від кредитора Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про стягнення поточного боргу з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 за грудень 2017року - липень 2018 року в сумі 9224, 38 грн.

Відповідно до ч.6 ст.12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно зі ст. 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до вимог статті 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. пункт 18 частини першої статті 5 виключено

Згідно із Законом України від 03.10.2017 р. N 2147-VIII виключено п.18 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» яким передбачалося звільнення органів Пенсійного Фонду України від сплати судового збору. Зміни до закону набрали чинності 15.12.2017р.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання заяв кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом, заявником сплачується судовий збір - два розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» №2246-VІІІ від 07.12.2017р., станом на 01.01.2018р. прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1762 грн.

Кредитором не надано доказів сплати судового збору в порядку та розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір». За вимогою з якою звернувся кредитор має бути сплачено 3524 грн. судового збору.

Правова позиція щодо розміру сплати судового збору за вимогами що є фактично поточними грошовими вимогами у справі про банкрутство викладена у Постанові Верховного Суду від 27.02.2018р. у справі № 6/6

Разом з тим кредитором Сумським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Сумської області заявлено клопотання про розстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі.

Вказане клопотання мотивоване зокрема тим, що відповідно до ч.1 ст.73 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду формуються переважно за рахунок страхових внесків (частини єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування) та використовуються зокрема на надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; фінансування адміністративних витрат, пов'язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан, суд може своєю ухвалою за клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення.

Отже, підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 цього Закону, є врахування ним майнового стану сторін та лише за наявності умов визначених у частині 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Проте, кредитором не доведено наявності передбачених чинним законодавством України умов, необхідних для вирішення судом питання про розстрочення судового збору.

Також суд зазначає, що предметом заяви з якою звернувся кредитор Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області до суду є стягнення поточного боргу з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, а не захист соціальних прав, як посилається кредитор в заяві про розстрочення судового збору.

Водночас, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для відстрочення від такої сплати, враховуючи, що кредитором не додано належних доказів, які б підтверджували можливість сплати судового збору протягом строку розгляду заяви з кредиторськими вимогами до боржника.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку що клопотання кредитора про розстрочення сплати судового збору є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 Господарського процесуального кодексу України. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне залишити заяву кредитора Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області без руху з наданням кредитору часу для усунення встановлених судом недоліків.

Керуючись статтями 162, 164, 172, 174, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, ст..40 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву (вих.№15552/10-14 від 27.07.2018р.) кредитора Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області подану у справі № 920/1080/16 залишити без руху.

2. Встановити кредитору Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області строк для усунення недоліків заяви до 23.08.2018 шляхом подання до суду доказів сплати судового збору в сумі 3524,00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає

Суддя Л.А. Костенко