УХВАЛА

про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті

01 серпня 2018 року м.Харків Справа № 913/253/18

Провадження №14/913/253/18

Господарський суд Луганської області в складі головуючого судді Лісовицького Є.А.

за участю секретаря судового засідання Сокрута Н.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ДЕОС-ПЛЮС, м. Київ

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська інноваційна компанія, м.Сєвєродонецьк Луганської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ

про стягнення 142944 грн. 84 коп.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність №11Д від 21.06.2018;

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність №004/02 від 21.12.2017;

від третьої особи: представник не прибув.

в с т а н о ви в:

Товариства з обмеженою відповідальністю ДЕОС-ПЛЮС (далі позивач) звернулось до Господарського суду Луганської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська інноваційна компанія (далі відповідач) заборгованість за Договором про надання послуг з охорони №12 від 14.06.2016 в сумі 142944 грн. 84 коп., з яких:

- 111000,00 грн. основний борг;

- 26569,76 грн. інфляційні втрати;

- 5375,08 грн. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю ДЕОС-ПЛЮС (Виконавець) та ОСОБА_1 акціонерним товариством Український інноваційний банк (скорочена назва ПАТ УКРІНБАНК (ідентифікаційний код 05839888, Замовник), який з 13.07.2016 перейменовано на ПАТ УКРІНКОМ (ідентифікаційний код 05839888) та в подальшому на ПАТ УКР/ІН/КОМ (повне найменування Публічне акціонерне товариство Українська інноваційна компанія), було укладено Договір про надання послуг з охорони №12 від 14.06.2016. ПАТ Українська інноваційна компанія продовжує свою діяльність на підставі Статуту шляхом зміни найменування з ПАТ Укрінбанк на Публічне акціонерне товариство Українська інноваційна компанія, яка є набувачем всіх прав та обов'язків ОСОБА_1 акціонерного товариства Український інноваційний банк.

ОСОБА_4 здачі-прийняття послуг за Договором №12 від 14.06.2016 вартість наданих позивачем відповідачу послуг з охорони становить 157166,67 грн. Відповідач частково оплатив надані послуги на суму 46166,67 грн.

Як зазначає позивач, відповідачем не сплачено вартість послуг за період 01.08.2016 по 21.11.2016, яка на дату подання позову становить 111000,00 грн.

У звязку з неналежним виконання умов Договору про надання послуг з охорони №12 від 14.06.2016, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача інфляційні втрати в сумі 26569,76 грн. та 3% річних в сумі 5375,08 грн.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 04.06.2018 відкрито провадження у справі №913/253/18. Суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Також, вказаною ухвалою суд залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. Підготовче засідання суд призначив на 25.06.2018 о 10 год. 20 хв.

25.06.2018 в судовому засіданні було оголошено перерву до 16.07.2018, 10 год. 30 хв.

16.07.2018 в судовому засіданні оголошено перерву до 01.08.2018, 11 год. 00 хв.

У судове засідання 01.08.2018 прибули представники позивача та відповідача.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб правом на участь в судовому засіданні 01.08.2018 не скористався, будь яких заяв до суду не надав.

Від представника позивача в судовому засіданні за супровідним листом наді додаткові документи, зокрема доповнення до відповіді на відзив на позовну заяву.

В обґрунтування поданих доповнень, позивач зазначає, зокрема щодо недоцільності для відповідача визнання договору №12 від 14.06.2016 р. про надання послуг недійсним, виходячи з наступного.

Стаття 216 ЦК України визначає особливі правові наслідки недійсності правочину. Зокрема, кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Реституція як спосіб захисту цивільного права, визначена частиною 1 статті 216 ЦК України, застосовується в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним.

Тобто, у випадку визнання судом недійсним договору №12 від 14.06.2016 р. про надання послуг з охорони Відповідач має відшкодувати вартість одержаних послуг з охорони майна за цінами, які існують на момент відшкодування. На сьогодні мінімальна вартість таких послуг за 1 годину складає 27,34 грн., що розраховується як мінімальний розмір заробітної плати за 1 годину, встановлений ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», 22,41 грн./год. + 22% єдиного соціального внеску (Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010 р. зі змінами (п.5 ст.8)).

З 01.08.2016 року по 21.11.2016 охоронниками ТОВ «ДЕОС-ПЛЮС» відпрацьовано на обєкті 113 діб, тобто 5424 год. (113 діб*24 год*2 пости). Мінімальна вартість послуг становитиме 148 292,16 грн. (5424 год.*27,34 грн). ТОВ «ДЕОС-ПЛЮС» є платником єдиного податку 3-ї групи за ставкою 5% згідно Податкового кодексу України та з отриманих коштів на поточний рахунок в обовязковому порядку сплачує 5% такого податку, тому мінімальна вартість послуг з єдиним податком (5%) становитиме 156 097,01 грн. (148 292,16 грн. / 0,95). Така вартість послуг не враховує витрат підприємства на дотримання ліцензійний умов провадження охоронної діяльності, витрат на ведення бухгалтерського обліку, інших адміністративних витрат. Заявлена сума основного боргу у позовній заяві становить 111 000,00 грн., тобто менше на 45 097,01 грн. Таким чином, заявляючи про недійсність укладеного договору №12 від 14.06.2016 р. про надання послуг з охорони представник Відповідача не діє в інтересах ПАТ «УКР/ІН/КОМ».

Крім того, позивачем повідомлено, що 13 квітня 2017 року у справі №826/5325/16 Верховним Судом України прийнята ухвала про відкриття провадження у справі за заявою НБУ про перегляд Верховним судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 23 листопада 2016 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України. Цією ухвалою Вищий адміністративний суд України залишив без змін постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 квітня 2016 року, ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2016 року - про часткове задоволення позову та від 31 серпня 2016 року - про відмову у задоволенні заяви НБУ щодо ліквідації ПАТ «УКРІНБАНК».

У відзиві на позов Відповідач зазначав, що Рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №385 від 22.03.2016 р. прийняте на виконання постанови Правління НБУ №180 від 22.03.2016 р., постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 квітня 2016 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23 листопада 2016 року визнані незаконними та скасовані. Однак, вказані судові рішення не є загальнодоступними та їх офіційне опублікування не здійснювалося.

Водночас з огляду на положення пункту 1 частини другої статті 162 КАС України, що діяла до 15.12.2017 р., у разі визнання акта незаконним суд повинен скасувати його, якщо він є актом індивідуальної дії, або визнати нечинним, якщо він є нормативно-правовим актом, про що зазначити у резолютивній частині постанови.» (п. 10.2).

Однак, в даному випадку постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 квітня 2016 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23 листопада 2016 року нібито визнані незаконними та скасовані постанова Національного банку України №180 від 22.03.2016 р. «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» та рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №385 від 22,03.2016 р. «Про початок процедури ліквідації публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» та делегування повноважень ліквідатора банку», що одночасно не може бути прийнято відповідно до положень п.10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року "Про судове рішення в адміністративній справі".

Позивач зазначає, що оскільки Постанова НБУ №180 від 22.03.2016 р. з моменту набрання чинності відразу породила правові наслідки, саме на підставі вказаного нормативно - правового (розпорядчого) акту було прийнято рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №385 від 22.03.2016 р. «Про початок процедури ліквідації ОСОБА_1 акціонерного товариства «Укрінбанк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Уповноваженій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «УКРІНБАНК» виплачувалася заробітна плата. Фонд здійснив виплати гарантованих сум за вкладами у розмірі майже 2 млрд. грн., тому існують підстави для визнання окремих частин Постанови НБУ №180 та Рішення ФГВФО №385 не чинними, а якщо вважати акти НБУ та ФГВФО актами індивідуальної дії, то тільки їх скасування.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність субєкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося б примусове виконання рішення. Однак, таке не було досягнуто зазначеними судовими рішеннями, тому застосування постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 квітня 2016 року та ухвали Вищого адміністративного суду України від 23 листопада 2016 року є передчасним.

Щодо збитків та розірвання Договору №12 від 14.06.2016 р. про надання послуг з охорони, позивачем зазначено, угодою про розірвання Договору від 03.11.2016 року, що набрала законної сили після підписання ОСОБА_4 припинення надання Послуг від « 21» листопада 2016 року, визначено таке істотне порушення Договору, а саме: несплата вартості послуг з охорони за 3 (три) місяці (серпень, вересень, жовтень 2016 року).

Відповідно до п.3.5 Договору у випадку невиконання умов оплати Виконавець мав право призупинити обслуговування Замовника.

Пунктами 9.2 та 9.3 Договору врегульовані питання розірвання Договору. Зокрема відповідно до п.9.3 Договору №12 від 14.06.2016 р. «Договір може бути розірваний в односторонньому порядку на вимогу Виконавця (за виключенням випадку існування неврегульованих розбіжностей за фактами настання правопорушень та/або відшкодування збитків Замовнику) у випадку прострочення Замовником оплати за надані послуги більше ніж на 10 (десять) календарних днів.

У такому випадку Договір вважатиметься розірваним з дати отримання Замовником письмового повідомлення Виконавця про розірвання Договору, при цьому підписання додаткового договору про розірвання Договору не потребується.

Сторонами підписана двостороння Угода про розірвання Договору, яка підтверджує відсутність існування випадку неврегульованих розбіжностей за фактами настання правопорушень та/або відшкодування збитків Замовнику.

Позивач звертає увагу на те, що не вимагає від відповідача (Замовника) відшкодування збитків у звязку істотним порушенням Договору, що стало підставою його розірвання, але просить сплатити борг за Договором, так як у звязку з тривалим строком його несплати позивач несе збитки (витрати на оплату праці охоронників, сплату податків, дотримання ліцензійних умов провадження охоронної діяльності та інше).

Суд письмові доповнення позивача розглянув, прийняв до уваги та долучив до матеріалів справи разом з наданими додатковими документами.

Від відповідача на адресу суду надійшли письмові заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, з додатковими доказами.

В обґрунтування поданих заперечень відповідачем зазначено, що ОСОБА_5 (Уповноважено особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію на підписання Договору про надання послуг з охорони №12 від 14.06.2016) призначено ліквідатором ОСОБА_1 акціонерного товариства «Український інноваційний банк» рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №385 від 22.03.2016.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.04.2016 по справі №826/5325/16 визнано протиправним та скасовано рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 385 від 22.03.2016 «Про початок процедури ліквідації ОСОБА_1 акціонерного товариства «Український інноваційний банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» з моменту його прийняття.

Ухвалою колегії суддів Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 та ухвалою колегії суддів Вищого адміністративного суду України від 23.11.2016 судове рішення по справі № 826/5325/16 залишено без змін.

Відповідачем зазначено, що частиною 1 ст. 216 Цивільного кодексу України зазначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків.

Отже, вказане підтверджує відсутність законних повноважень ліквідатора ОСОБА_5 діяти від імені ПАТ «УКРІНБАНК», в тому числі брати господарські зобовязання від імені цієї юридичної особи, оскільки її повноваження на ліквідацію банку визнані протиправними та скасовані в судовому порядку з моменту її призначення.

Разом з цим, відповідач звертає увагу на те, що останній не може погодитись з твердженням позивача стосовно того, що відповідач схвалив підписаний договір, оскільки виконанням договору про надання послуг зі сторони замовника, згідно вимог чинного законодавства є саме оплата цих послуг. Проте, послуги за спірними правовідносинами були оплачені ліквідатором ОСОБА_5

В свою чергу, відповідач не заперечує проте доводів позивача, що відповідач був і залишається однією і тією ж юридичною особою та що зміна найменування юридичної особи не є її припиненням, проте цей факт жодним чином не впливає на ту обставину, що від її імені діяла особа без необхідних повноважень, в тому числі на укладення господарських договорів.

Суд заперечення відповідача розглянув, прийняв до уваги та долучив до матеріалів справи разом з наданими додатковими документами.

Відповідно до ст. 177 ГПК України, завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; зясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

ОСОБА_4 ч.2 ст. 185 ГПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду; закриття провадження у справі; закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Отже, враховуючи те, що судом остаточно з'ясований предмет спору та характер спірних правовідносин, позовні вимоги та склад учасників судового процесу; визначені обставини справи, які підлягають встановленню, та зібрані відповідні докази; вчинені усі дії з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (ст.194 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 195 Господарського процесуального кодексу України, суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Вивчивши матеріали справи та провівши підготовче судове засідання, суд дійшов висновку призначити слухання справи до судового розгляду по суті в приміщенні Господарського суду Луганської області.

Керуючись ст. ст. 165, 177, 181, 182, 183, 185, 194-196, 234 ГПК України, суд, -

у х в а л и в:

1. Закрити підготовче провадження у справі №913/253/18 та призначити справу до судового розгляду по суті на 20.08.2018 об 11 годині 30 хвилин.

Судове засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Луганської області за адресою: м. Харків, проспект Науки, буд. 5, зал судових засідань №205.

2. При направленні у судове засідання уповноважених представників сторін, останнім мати при собі відповідно до ст. 60 Господарського процесуального кодексу України документи, що підтверджують повноваження представників.

Учасники справи мають можливість отримувати процесуальні документи в електронному вигляді паралельно з документами у паперовому вигляді.

Для отримання процесуальних документів в електронному вигляді потрібно:

1. Зареєструватися в системі обміну електронними документами між судом та учасниками судового процесу (завести поштову скриньку електронного суду), розміщену на офіційному веб-порталі судової влади України за адресою: mail.gov.ua.

2. Подати до суду заявку про отримання процесуальних документів в електронному вигляді, яку необхідно роздрукувати на офіційному веб-порталі судової влади України у вищевказаному розділі.

Процесуальні документи у відповідній справі, що видані після дати подання вказаної заявки до суду, будуть надходити в електронному вигляді на зареєстровану електронну адресу учасника судового процесу в домені mail.gov.ua, зазначену в заявці.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: (https://court.gov.ua/FAIR).

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена.

Суддя Є.А. Лісовицький