ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/973/18
Господарський суд Одеської області у складі судді Лічмана Л.В.,

секретар судового засідання Цісельський К.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився,

від відповідача: ОСОБА_1

розглянув у відкритому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства „НІБУЛОН до Публічного акціонерного товариства „Українська залізниця в особі регіональної філії „Одеська залізниця про стягнення 63373,33 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.05.2018 р. прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства „НІБУЛОН, відкрито провадження у справі № 916/973/18 та призначено судове засідання для розгляду справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження на 25.06.2018 р.

Протокольними ухвалами Господарського суду Одеської області від 25.06.2018 р. у судовому засіданні оголошено перерву до 16.07.2018 р., а від 16.07.2018 р. до 30.07.2018 р.

Згідно із приписами ст.ст.233,240 ГПК України в судовому засіданні 30.07.2018 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство „НІБУЛОН (далі ТОВ СП „НІБУЛОН) звернулось в Господарський суд Одеської області з позовною заявою про стягнення з Публічного акціонерного товариства „Українська залізниця в особі регіональної філії „Одеська залізниця (далі ПАТ „Українська залізниця) 63373,33 грн. збитків, завданих нестачею вантажу. Крім того позивач просить покласти на відповідача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1762,00 грн. та витрати на проведення експертизи у розмірі 2340,00 грн.

Обґрунтовуючи позовну заяву, ТОВ СП „НІБУЛОН посилається на ст.ст.193,224-226,314,315 ГК України, ст.ст.22,95,526,924 ЦК України, п.п.6,52,105,110,111,113-115,127,129,131 Статуту залізниць України, п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644 (із змінами), п.7 Правил заявлення та розгляду претензій, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 р. № 334 (із змінами), зміст постанов Верховного Суду України від 23.03.2016 р. по справі № 6-2086цс15, Вищого господарського суду України від 11.10.2016 р. по справі № 916/945/16, від 11.12.2017 р. по справі № 905/98/17, п.п.2.7,2.10,3.4,3.9,3.13 розяснення президії Вищого господарського суду України ,,Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею від 29.05.2002 р. № 04-5/601, залізничну накладну від 04.04.2018 р. № 34368175, акти про виявлення нестачі вантажу від 10.04.2018 р., лист ТОВ СП „НІБУЛОН від 10.04.2018 р. № 4535/3-18/35 з вимогою прийняти участь у комісійній видачі та скласти комерційний акт, лист залізниці від 10.04.2018 р. № 120/М з відмовою у комісійній видачі вантажу, скаргу ТОВ СП „НІБУЛОН від 10.04.2018 р. № 4562/3-18/35 на відмову у складанні комерційного акту, відповідь залізниці на скаргу від 10.04.2018 р. № 124, лист ТОВ СП „НІБУЛОН від 10.04.2018 р. № 4571/3-18/35 з пропозицією до залізниці направити представника для участі у прийманні вантажу та проведенні експертизи Регіональною торгово-промисловою палатою Миколаївської області, акт експертизи від 11.04.2018 р. № 120-476/1, акти приймання продукції за кількістю від 10.04.2018 р. №№ 12,13,14, акти переважування вагону від 10.04.2018 р., пояснювальні записки прийомоздавальників від 10.04.2018 р., довідку від 25.04.2018 р. № 5206/3-18/27 про вартість вантажу, лист ПАТ ,,Крюківський вагонобудівний завод від 28.07.2016 р. № 50-01-36/1337, докази замовлення та оплати експертизи тощо.

ПАТ „Українська залізниця у відзиві на позов просить відмовити у задоволенні вимог у повному обсязі, зазначаючи про те, що запірно-пломбувальні пристрої (ЗПП) на вагонах, в яких виявлено нестачу, не пошкоджені, номери ЗПП відповідають вказаним у перевізних документах, технічної несправності вагонів-зерновозів № 58569773, № 95364378, № 95638300 не виявлено. Названі вагони подано під вивантаження на підїзну колію TOB СП „НІБУЛОН, що підтверджується памяткою від 10.04.2018 р. № 555, яка підписана одержувачем без будь-яких зауважень, та повернуто залізниці згідно з памяткою від 11.04.2018 р. № 549 про забирання вагонів.

З огляду на наведене, зміст ч.3 ст.310 ГК України, яка закріплює, що відповідальність перевізника за збереження вантажу припиняється з моменту його видачі одержувачу в пункті призначення, п.129 Статуту залізниць України, де передбачено фіксування обставини, які є підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника та вантажоодержувача при перевезенні вантажів залізницею, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць, той факт, що жодні акти залізницею не оформлювались, а також те, що вантаж доставлено та видано одержувачу зі справними ЗПП, відповідач не може нести відповідальність за дії позивача, що відбулись з вагонами після їх передачі.

Окремо ПАТ „Українська залізниця звертає увагу суду на те, що акт експертизи, складений Регіональною торгово-промисловою палатою Миколаївської області від 11.04.2018 р. № 120-476/1 без участі залізниці, є неналежним доказом по справі, оскільки експертиза проведена 11.04.2018 р., тобто після передачі вагонів-зерновозів залізницею одержувачу.

У відповіді на відзив ТОВ СП „НІБУЛОН називає твердження ПАТ „Українська залізниця безпідставними та просить позовні вимоги задовольнити, адже: будь-яких зауважень щодо маси вантажу з боку перевізника при його прийнятті до перевезення не було; залізниця безпідставно всупереч положенням п.52 та пп.,,а п.129 Статуту залізниць України відмовилась проводити комісійну видачу вантажу та складати комерційний акт; твердження відповідача щодо технічної справності вагону є хибними і не відповідають дійсності, т.я. відповідно до акту експертизи, проведеної Регіональною торгово-промисловою палатою Миколаївської області, та акту приймання продукції за кількістю вагон прибув на станцію технічно несправним (пошкодженим); за відсутності доказів неправильного визначення відправником маси вантажу доказування відсутності вини перевізника покладається на залізницю; викрадення вантажу з вагону під час його знаходження на території позивача унеможливлюється цілодобовою охороною, яка здійснюється із застосуванням систем відеоспостереження; відповідно до чинного законодавства відсутність комерційного акту не свідчить про неможливість притягнення перевізника до відповідальності; памятки про подавання та забирання не повинні містити в собі інформацію відправника або одержувача вантажу щодо технічної несправності вагону.

ПАТ „Українська залізниця у запереченнях на відповідь на відзив додатково повідомляє, що згідно п.13 Правил видачі вантажів (ст.35,42,46,47,48,52,53 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644 (із змінами), якщо вантажі прибули в справних критих вагонах, обладнаних додатковими ЗПП, видача проводиться залізницею без перевірки. При цьому з посиланням на п.111 Статуту залізниць України відповідач зазначає, що залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника. Крім того ПАТ „Українська залізниця вказує, що передача вагонів одержувачу проводиться на колії № 11 станції Миколаїв-Вантажний, після чого подальший рух вагонів виконується локомотивом Ольшанської філії ПрАТ ,,Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство залізничного транспорту, в звязку з чим втрата могла статися і після передачі вантажу відповідачем іншому перевізнику.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив таке.

04.04.2018 р. зі станції відправлення Камянець-Подільський Південно-західної залізниці ТОВ СП „НІБУЛОН (відправник) на станцію призначення Миколаїв-Вантажний Одеської залізниці для ТОВ СП „НІБУЛОН (одержувач) відправлено вантаж (насипом насіння сої), в т.ч. у вагонах № 58569773 з вантажем масою 60950 кг, № 95364378 63400 кг, № 95638300 63700 кг (всього 188050 кг). Вагони обладнані ЗПП. Вантаж прибув на станцію призначення 10.04.2018 р. Вказані обставини підтверджується залізничною накладною № 34368175.

10.04.2017 р. на станції Миколаїв-Вантажний Одеської залізниці працівниками ТОВ СП „НІБУЛОН здійснено переважування вагонів та виявлено нестачу вантажу, про що складено відповідні акти.

Того ж дня ТОВ СП „НІБУЛОН звернулось до начальника станції Миколаїв-Вантажний Одеської залізниці з листом (№ 4535/3-18/35), в якому повідомило про невідповідність маси вантажу у вагонах №№ 58569773, 95364378, 95638300, відправлених за накладною від 04.04.2018 р. № 34368175, даним, зазначеним в перевізному документі, та вимагало прийняти участь у комісійному переважуванні вагону, а також скласти комерційний акт. Перевізника повідомлено, що вагони виставлені на підїзну колію в очікуванні видачі вантажу за участю представників залізниці і вивантажуватись до складання комерційного акту не будуть, цілодобова охорона вагонів з вантажем забезпечується власними силами ТОВ СП „НІБУЛОН.

Листом залізниці від 10.04.2018 р. № 120/М відмовлено ТОВ СП „НІБУЛОН у комісійній видачі вантажу у звязку з прибуттям вагонів на станцію у технічно справному стані з непошкодженими ЗПП.

Отримавши цей лист, ТОВ СП „НІБУЛОН оформило 10.04.2018 р. скаргу № 4562/3-18/35 на відмову у складанні комерційного акту, в якій з посиланням на п.52 та пп.,,а п.129 Статуту залізниць України вказало на незаконність відмови залізниці від участі у комісійній видачі вантажу та складанні комерційного акту.

Листом від 10.04.2018 р. № 124 перевізник повідомив одержувача про відсутність підстав для проведення комісійної видачі вантажу та задоволення скарги від 10.04.2018 р. № 4562/3-18/35.

Після цього ТОВ СП „НІБУЛОН складено лист від 10.04.2018 р. № 4571/3-18/35, в якому запропоновано станції Миколаїв-Вантажний Одеської залізниці направити уповноваженого представника для участі у прийманні вантажу по кількості та складанні акту експертизи за участю експертів Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області. Лист своєчасно одержано ПАТ „Українська залізниця, доказом чого є штамп з відміткою про отримання.

11.04.2018 р. Регіональною торгово-промисловою палатою Миколаївської області оформлено акт експертизи № 120-476/1, проведеної за участю представників ТОВ СП „НІБУЛОН прийомоздавальника та вагаря. Відповідно до цього висновку при зважуванні та огляді залізничних вагонів №№ 58569773, 95364378, 95638300, завантажених насінням сої, з непорушеними пломбами відправника, виявлено, що: загальна маса нетто складає 182100 кг, що на 5950 кг менше, ніж зазначено в накладній від 04.04.2018 р. № 34368175; щільність закриття розвантажувальних люків не забезпечує збереження вантажу при транспортуванні.

Експертом встановлено, що: у вагоні № 95364378 зі сторони штурвалів в нижній частині третього від сходів розвантажувального люка, в місці зєднання кришки і бункера, виявлений зазор завдовжки 40 см, в якому є незабруднена монтажна піна, в щілинах видно затиснуте насіння сої; у вагоні № 95638300 з протилежної сторони від штурвалів в нижній частині кута першого від сходів розвантажувального люка, в місці зєднання кришки і бункера виявлений зазор завдовжки близько 70 см, в якому видно затиснуте і роздавлене насіння сої; у вагоні № 58569773 зі сторони штурвалів в нижній частині другого розвантажувального люка, в місці зєднання кришки і бункера виявлений зазор завдовжки близько 35 см, в якому видно затиснуте та роздавлене насіння сої.

При знятті ЗПП у присутності експерта на завантажувальних люках та огляді поверхні і місткості вантажу через завантажувальні люки виявлено: у вагоні № 95364378 між III та IV люками від сходів на довжині близько 3,0 м є конусоподібне поглиблення вантажу у вигляді воронки (порожнини) завглибшки візуально до 0,65 м, з чітко позначеною смугою по ширині вагону, характерній для стікаючого вантажу вниз, у бік третього від сходів розвантажувального люка зі сторони штурвалів та наявного зазору з затиснутим насінням сої; у вагоні № 95638300 між І та II люками від сходів на довжині близько 3,5 м є конусоподібне поглиблення вантажу у вигляді воронки (порожнини) завглибшки візуально до 0,70 м, з чітко позначеною смугою по ширині вагону, характерній для стікаючого вантажу вниз, у бік першого від сходів розвантажувального люка з наявним зазором з затиснутим насінням сої, з протилежної сторони від штурвалів; у вагоні № 58569773 між II та III люками від сходів на довжині близько 2,5 м є конусоподібне поглиблення вантажу у вигляді воронки (порожнини) завглибшки візуально до 0,60 м, з чітко позначеною смугою по ширині вагону, характерній для стікаючого вантажу вниз, у бік другого від сходів розвантажувального люка зі сторони штурвалів та наявного зазору з затиснутим та роздавленим насінням сої. Візуально вільний простір у вагонах дозволяє поміститися недоліку вантажу.

В подальшому ТОВ СП „НІБУЛОН звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою в рамках провадження у даній справі.

Перевіривши обґрунтованість доводів представників сторін, господарський суд задовольняє позов, враховуючи наступне.

Виходячи з правил ч.3 ст.909 ЦК України, ч.2 ст.307 ГК України, п.6 Статуту залізниць України, залізнична накладна від 04.04.2018 р. № 34368175 свідчить про укладення між ТОВ СП „НІБУЛОН (відправник) та ПАТ „Українська залізниця (перевізник) договору перевезення вантажу на користь вантажоодержувача, яким теж є ТОВ СП „НІБУЛОН.

Відповідно до пп.„а п.111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Положенням п.113 Статуту залізниць України передбачено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Згідно п.52 Статуту залізниць України на станціях призначення залізниця зобовязана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі: прибуття вантажу у пошкодженому вагоні (контейнері), а також у вагоні (контейнері) з пошкодженими пломбами відправника або пломбами попутних станцій; прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами; прибуття швидкопсувного вантажу з порушенням граничного терміну його перевезення або з порушенням температурного режиму перевезення в рефрижераторних вагонах (контейнерах); прибуття вантажу, який був завантажений залізницею; видачі з місць загального користування вантажів, вивантажених залізницею; прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача у розмірах, передбачених Правилами.

Відповідно до п.129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;… в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу… Залізниця зобовязана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу… Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

З матеріалів справи вбачається, що під час переважування вагону №№ 58569773, 95364378, 95638300 ТОВ СП „НІБУЛОН виявлено нестачу вантажу, у звязку з чим воно направило письмову вимогу скласти комерційний акт, у задоволенні якої перевізником відмовлено.

Згідно п.16 Правил складання актів (стаття 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 р. № 334, у разі відмови начальника станції від складання комерційного акта (акта загальної форми) або оформлення акта з порушенням цих Правил одержувач має право до вивезення вантажу зі станції, а при вивантаженні на місцях незагального користування протягом 24 годин з моменту прийняття від залізниці вагона (контейнера) з вантажем подати про це письмову скаргу начальнику Дирекції залізничних перевезень (далі Дирекція) безпосередньо або через начальника станції. При поданні скарги через начальника станції або безпосередньо начальнику Дирекції одержувачу видається розписка про прийняття скарги.

В п.3.4 розяснень президії Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею від 29.05.2002 р. № 04-5/601 (із змінами) зазначено, що якщо начальник залізничної станції необґрунтовано відмовився скласти комерційний акт або акт загальної форми, вантажоодержувач має право оскаржити таку відмову в порядку, передбаченому п.16 Правил складання актів, і здійснити приймання вантажу відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю, затвердженої постановою Державного арбітражу при ОСОБА_2 СРСР від 15.06.65 № П-6, Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Державного арбітражу при ОСОБА_2 СРСР від 25.04.66 № П-7, Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і в організаціях України, затвердженої спільним наказом Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту України, Державного комітету по стандартизації, метрології та сертифікації України, Державного комітету статистики України від 02.04.98 № 81/38/101/235/122. У разі додержання порядку оскарження відмови начальника станції у складанні зазначених актів вантажоодержувач має право звернутися до залізниці з претензією або позовом, до яких необхідно додати докази оскарження дій начальника залізничної станції та акти приймання вантажу.

Як вже вказано вище, Регіональною торгово-промисловою палатою Миколаївської області оформлено акт експертизи від 11.04.2018 р. № 120-476/1 (для участі в експертизі представника залізниці викликано листом від 10.04.2018 р. № 4571/3-18/35, проте він з невідомих причин не зявився), в якому зафіксовано, що: загальна маса нетто складає 182100 кг, що на 5950 кг менше, ніж зазначено в накладній від 04.04.2018 р. № 34368175; щільність закриття розвантажувальних люків не забезпечує збереження вантажу при транспортуванні.

Враховуючи викладене, те, що ТОВ СП „НІБУЛОН надано до суду докази оскарження відмови начальника станції у складанні комерційного акту, а також зміст експертного дослідження, господарський суд доходить висновку, що позивачем у належний спосіб доведено прибуття на станцію призначення вагону з вантажем у технічно несправному стані, внаслідок чого могла виникнути нестача, в т.ч. у процесі перевезення. Такі обставини мали бути відображені в комерційному акті, проте в порушення п.п.52 та 129 Статуту залізниць України перевізник комерційний акт не склав. Крім того на виконання п.113 Статуту залізниць України ПАТ „Українська залізниця не надано доказів виникнення нестачі з причин, які від неї не залежали, в звязку з чим суд покладає цивільно-правову відповідальність за втрату вантажу в процесі перевезення на відповідача.

В п.п.114,115 Статуту залізниць України закріплено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме за втрату чи недостачу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі...; недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення; вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу...

Отже, ТОВ СП „НІБУЛОН має право на стягнення завданих неправомірними діями перевізника вантажу збитків в розмірі дійсної вартості в сумі 63373,33 грн., розрахунок якої цілком обґрунтовано здійснено позивачем, виходячи з таких показників:

- вартість за 1 тону вантажу (насіння сої) 12650,00 грн. з ПДВ, яка вказана в довідці від 25.04.2018 р. № 5206/3-18/27;

- маса відповідальної нестачі із вирахуванням норми нестачі (природної втрати) 0,5% нетто вантажу насіння сої (інші вантажі) 5009,75 кг по вагонам №№ 58569773, 95364378, 95638300.

З урахуванням наведеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

Не приймаються до уваги викладені у відзиві на позов доводи ПАТ „Українська залізниця про те, що ним видано вантаж у схоронному стані, а також на те, що немає ознак втрати вантажу під час перевезення, оскільки такі твердження суперечать фактичним обставинам справи.

Що стосується посилань відповідача на правомірність його відмови в комісійній видачі вантажу та складанні комерційного акту, адже вагон прибув на станцію призначення з непошкодженими ЗПП, то в цій частині потрібно зазначити, що п.52 Статуту залізниць України встановлює обовязок залізниці на станціях призначення перевірити масу і стан вантажу у разі прибуття вантажу у пошкодженому вагоні (контейнері), а не тільки у випадку пошкодження пломб відправника.

Відносно доводу ПАТ „Українська залізниця про те, що відмова в комісійній видачі вантажу та складанні комерційного акту зумовлена виявленням невідповідності маси вантажу залізничній накладній після прийняття вагонів та без участі працівників залізниці, господарський суд зауважує, що будь-які докази впливу на вантаж та/або на вагони з боку ТОВ СП „НІБУЛОН чи інших осіб (зокрема, Ольшанської філії ПрАТ ,,Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство залізничного транспорту) до моменту проведення експертизи в матеріалах справи відсутні, а, відтак, позиція відповідача в цій частині ґрунтується на припущеннях.

Зміст памяток свідчить лише про подавання та забирання вагонів, внесення в обовязковому порядку до них інформації відправника/одержувача вантажу щодо технічної несправності вагону нічим не передбачено.

Посилання залізниці на приписи ч.3 ст.310 ГК України, яка закріплює, що відповідальність перевізника за збереження вантажу припиняється з моменту його видачі одержувачу в пункті призначення, є недоречними, т.я. в цій нормі йдеться про припинення відповідальності за збереження вантажу після видачі одержувачу, а не про звільнення від відповідальності за втрату вантажу під час перевезення.

Стосовно тверджень ПАТ „Українська залізниця про те, що акт експертизи, складений Регіональною торгово-промисловою палатою Миколаївської області від 11.04.2018 р. № 120-476/1, є неналежним доказом по справі, суд зазначає, що проведення такого дослідження після передачі вагонів одержувачу являється по суті єдиним способом доведення ним факту технічної несправності вагону. Замовлення експертизи до видачі вантажу з ініціативи отримувача неможливе, оскільки згідно п.п.29,30 Правил видачі вантажів запрошення незалежних експертів та оплату їх робіт здійснює залізниця за умови, що обставини, повязані з недостачею вантажу, зафіксовано в складеному до видачі вантажу комерційному акті, який в даному випадку перевізник неправомірно відмовився оформлювати.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В п.1 ч.4 ст.129 ГПК України зазначено, що інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

До складу судових витрат, які підлягають відшкодуванню за рахунок ПАТ „Українська залізниця, судом включаються витрати позивача по оплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. та вартості експертизи у розмірі 2340,00 грн., проведення якої підтверджується договором про надання послуг від 30.08.2016 р. № 938, додатком № 1 до вказаного договору, додатковими угодами від 19.01.2017 р. № 1, від 15.05.2017 р. № 2, актом приймання-передачі наданих послуг від 13.04.2018 р. № 120-0476/1, рахунком на оплату від 13.04.2018 р. № 120-0476/1, платіжним дорученням від 18.04.2018 р. № 17583.

Керуючись ст.ст.129,233,237,238,240,241 ГПК України, вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; код 40075815) в особі регіональної філії „Одеська залізниця Публічного акціонерного товариства „Українська залізниця (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19; код 40081200) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства „НІБУЛОН (54002, м. Миколаїв, вул. Каботажний спуск, 1, код 14291113) 63373/шістдесят три тисячі триста сімдесят три/ грн. 33 коп. збитків, завданих нестачею вантажу, 1762/одну тисячу сімсот шістдесят дві/ грн. 00 коп. судового збору та 2340/дві тисячі триста сорок/ грн. 00 коп. витрат на проведення експертизи.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного його тексту і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 03 серпня 2018 р.

Суддя Л.В. Лічман