ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

07.08.2018р. Справа №2/143

за скаргою №17/742-1641 від 11.07.2018р. Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", м.Краматорськ

на дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва щодо виконання судового рішення по справі №2/143

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецький завод будівельних матеріалів

"Астор", м.Донецьк

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", м.Краматорськ

про стягнення заборгованості в розмірі 285315 грн. 24 коп.

Суддя Левшина Г.В.

при секретарі судового засідання Хохуля М.С.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Харитонова М.І.-по дов.

від приватного виконавця: не з'явився

В засіданні суду брали участь:

Рішенням господарського суду Донецької області від 09.07.2012р. по справі №2/143 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецький завод будівельних матеріалів "Астор", м.Донецьк задоволено: стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецький завод будівельних матеріалів "Астор" суму основної заборгованості у розмірі 75913,16грн., 3% річних в розмірі 10952,62 грн., індекс інфляції в розмірі 30707,47грн., державне мито у розмірі 1175,73грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 236,00грн.

21.08.2012р. на виконання вищевказаного рішення видано відповідний наказ.

16.07.2018р. від Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", м.Краматорськ до суду надійшла скарга №17/742-1641 від 11.07.2018р. на дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Вольф Т.Л. щодо виконання судового рішення по справі №2/143.

Зокрема, скаржником заявлено про:

- визнання неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. в частині не передачі наказу господарського суду Донецької області №2/143 від 21.08.2012р.. до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для приєднання його до зведеного виконавчого провадження №49554205;

- визнання неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Вольф Т.Л. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №56671890 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №2/143 від 21.08.2012р.;

- скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №56671890, винесену 25.06.18р. приватним виконавцем Вольф Т.Л. з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №2/143 від 21.08.2012р.;

- скасування постанови про арешт коштів боржника виконавчого провадження №56671890 , винесену 25.06.2018р. приватним виконавцем Вольф Т.Л. з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №2/143 від 21.08.2012р.;

- визнання неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Вольф Т.Л. щодо списання з рахунку ПАТ "Енергомашспецсталь", відкритого в ПАТ "Альфа-Банк" у м.Києві (МФО 300346), боргу за виконавчим провадженням №56671890 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №2/143 від 21.08.2012р., а також основної винагороди приватного виконавця та витрат на проведення виконавчих дій;

- зобов'язання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. повернути на рахунок ПАТ "Енергомашспецсталь" (р/р № 7801, ПАТ "Альфа-Банк" у м.Києві, МФО 300346) незаконно списану суму боргу за виконавчим провадженням №56671890 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №2/143 від 21.08.2012р., а також основну винагороду приватного виконавця та витрати на проведення виконавчих дій за зазначеним виконавчим провадженням;

- зобов'язання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. усунути порушення відповідно до вимог ст.30 Закону України "Про виконавче провадження" шляхом передачі наказу господарського суду Донецької області №2/143 від 21.08.2012р. на виконання до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для приєднання його до зведеного виконавчого провадження №49554205.

Ухвалою від 17.07.2018р. відновлено частково матеріали справи №2/143 та повідомлено сторони та приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Вольф Тетяну Леонідівну про розгляд скарги №17/742-1641 від 11.07.2018р. Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", м.Краматорськ на дії приватного виконавця в судовому засіданні.

31.07.2018р. від приватного виконавця до канцелярії суду надійшли пояснення по суті скарги, в яких останній заперечує проти вимог скарги, посилаючись на правомірність своїх дій, вважає скаргу безпідставною та необґрунтованою. Зокрема, за твердженням приватного виконавця виконавчого округу міста Києва, ним правомірно винесено постанову від 25.06.18р. про відкриття виконавчого провадження №56671890, оскільки право вибору пред'явлення виконавчого провадження до органу ДВС або до приватного виконавця належить стягувачу, а також у зв'язку з наявністю зареєстрованого за боржником майна на території м.Києва. Крім того, приватним виконавцем в запереченнях зазначено про те, що законодавством не врегульовано процедуру передачі виконавчих проваджень від приватних виконавців до державних, у зв'язку з чим відповідні вимоги скаржника не можуть підлягати задоволенню.

31.07.2018р. до суду від приватного виконавця також надійшла заява про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду рішення суду в подібних правовідносинах у справі №904/7326/17.

Позивач по справі №2/143 пояснень по суті обставин, викладених у скарзі, не надав.

У судове засідання 07.08.2018р. представники позивача та приватного виконавця не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши матеріали скарги, заслухавши відповідача, господарським судом встановлено наступне:

25.06.18р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. на підставі відповідної заяви стягувача винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №56671890 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №2/143 від 21.08.2012р.

Постановою від 25.06.2018р. ВП№56671890 приватним виконавцем накладено арешт на грошові кошти боржника, згідно відповіді ДФС України щодо відкритих банківських рахунків боржника, у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця - 130883,47 грн., та направлено платіжні вимоги про списання зазначеної суми грошових коштів у відповідні банківські установи.

27.06.2018р. приватним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 2323,70 грн.

05.07.2018р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №5671890 згідно якої борг, основна винагорода та витрати виконавчого провадження стягнуті та перераховані в повному обсязі.

Як вказує відповідач у своїй скарзі, на виконанні Відділу примусового виконання рішень Департаменту держаної виконавчої служби Міністерства юстиції України знаходиться зведене виконавче провадження ВП №49554205 щодо стягнення грошових коштів з ПАТ "Енергомашспецсталь".

У зв'язку з вищезазначеними обставинами, відповідач вважає дії приватного виконавця з відкриття ВП №56671890 з примусового виконання наказу №2/143 від 21.08.12р. неправомірними та вчиненими з порушенням вимог закону, а також з порушення прав стягувачів у зведеному виконавчому провадженні, яке здійснює Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, щодо першочергового задоволення їх вимог, а також прав та законних інтересів боржника.

В обґрунтування поданої скарги скаржник посилається на те, що відповідно до положень Інструкції з організації примусового виконання рішень та Закону України "Про виконавче провадження" приватному виконавцю надається право у випадку відкриття виконавчого провадження, яке є першим відкритим виконавчим провадженням відносно боржника, об'єднати виконавчі провадження у зведене, а також приєднати виконавче провадження до зведеного, тобто до того, яке є першим відкритим. Відтак, за твердженням скаржника, оскільки виконавче провадження з примусового виконання рішення про стягнення з ПАТ "Енергомашспецсталь" коштів було відкрито Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, та на виконанні якого перебуває зведене виконавче провадження №49554205, а також у зв'язку з тим, що приватним виконавцем Вольф Т.Л. не здійснювалось відкриття першого виконавчого провадження про стягнення коштів з боржника ПАТ "Енергомашспецсталь", то він зобов'язаний був передати відповідний наказ господарського суду на виконання до органу ДВС, який відкрив перше виконавче провадження та здійснює виконання зведеного виконавчого провадження, а саме - до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Дослідивши матеріали скарги та інші надані документи, оцінивши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга та докази за своїм внутрішнім переконанням, з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, господарський суд, на підставі приписів чинного законодавства, дійшов висновку про те, що скарга ПАТ "Енергомашспецсталь" підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.129 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства є обов'язковість судового рішення.

Згідно ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

За приписами статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до приписів Закону України "Про виконавче провадження" примусовому виконанню підлягають, зокрема, накази, що видаються господарськими судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Статтею 1 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" передбачено, що примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Відповідно до ст.3 вказаного Закону завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Згідно ст.30 Закону України "Про виконавче провадження" виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

При цьому, статтею 5 цього Закону визначено, що за заявою стягувача виконавче провадження може бути передано від одного приватного виконавця іншому або відповідному органу державної виконавчої служби, або від органу державної виконавчої служби - приватному виконавцю. Про передачу (прийняття) виконавчого провадження виконавець виносить постанову. Передача виконавчих документів здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

Міністерством юстиції України затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень (від 02 квітня 2012 року №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.16р. №2832/5), яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню, дія якої поширюється як на державних так і на приватних виконавців.

Згідно з п.13 розділу 3 Інструкції приватний виконавець самостійно проводить перевірку інформації про наявність боржника, його майна, місця роботи в іншому виконавчому окрузі або залучає для перевірки цієї інформації іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій за встановленою типовою формою.

У п.14 розділу 3 цієї Інструкції регламентовані дії державного виконавця в разі, якщо відкрито декілька виконавчих проваджень відносно одного боржника, та містить обов'язок державного виконавця перевірити наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника за даними автоматизованої системи виконавчого провадження при відкритті виконавчого провадження. У разі відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється зведене виконавче провадження, воно приєднується до зведеного виконавчого провадження, про що державним виконавцем виноситься постанова. Також ця норма регламентує інші дії виконавців щодо здійснення декількох виконавчих проваджень щодо одного боржника саме шляхом виконання їх у зведеному виконавчому провадженні та встановлює, що у разі якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби або відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавче провадження передається на виконання до цих відділів.

Відповідно до п.15 Інструкції об'єднання виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника у зведене виконавче провадження та приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження здійснюється приватним виконавцем у порядку, визначеному пунктом 14 цього розділу.

Отже, даним пунктом визначено обов'язок приватного виконавця у випадку відкриття виконавчого провадження, яке є першим відкритим виконавчим провадженням відносно божника, об'єднати виконавчі провадження у зведене, а також приєднати виконавче провадження до зведеного, тобто до того яке є першим відкритим.

Відтак, даний пункт чітко розмежовує дії приватного виконавця на об'єднання у зведене (коли приватним виконавцем першим відкрито виконавче провадження) та на приєднання до зведеного виконавчого провадження (коли в органах ДВС або у іншого приватного виконавця вже перебуває на виконанні примусове виконання рішення відносно одного і того ж боржника). При цьому перевага надається тому виконавцеві (незалежно державний чи приватний), яким першим відкрито виконавче провадження. Наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника виконавець перевіряє за даними автоматизованої системи виконавчого провадження при відкритті виконавчого провадження.

Як встановлено вище, згідно матеріалів скарги на виконанні Відділу примусового виконання рішень Департаменту держаної виконавчої служби Міністерства юстиції України знаходиться зведене виконавче провадження ВП№49554205 щодо стягнення грошових коштів з ПАТ "Енергомашспецсталь".

Одночасно, системний аналіз норм Закону України "Про виконавче провадження" свідчить про те, що наявність двох або більше зведених виконавчих проваджень щодо одного і того самого боржника є недопустимим, оскільки порушується принцип черговості задоволення вимог стягувачів у разі недостатності стягнутої суми для задоволення вимог стягувачів.

Так, згідно статті 45 Закону України "Про виконавче провадження" розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості: 1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; 2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача; 3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми; 4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону.

Розподіл грошових сум у черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється в міру їх стягнення. Основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Згідно статті 46 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо під час розподілу грошових сум у випадку, передбаченому пунктом 3 частини першої статті 45 цього Закону, стягнутої суми недостатньо для задоволення вимог стягувачів за виконавчими документами, кошти розподіляються виконавцем між стягувачами в такій черговості: 1) у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна; 2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок кримінального або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, а також у зв'язку із втратою годувальника; 3) у третю чергу задовольняються вимоги працівників, пов'язані з трудовими правовідносинами; 4) у четверту чергу задовольняються вимоги стягувачів за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, вимоги щодо збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та вимоги щодо податків та інших платежів до бюджету; 5) у п'яту чергу задовольняються всі інші вимоги. Вимоги стягувачів кожної наступної черги задовольняються після задоволення в повному обсязі вимог стягувачів попередньої черги. У разі якщо стягнутої суми недостатньо для задоволення в повному обсязі всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до належної кожному стягувачу суми. Вимоги стягувачів щодо виплати заборгованості із заробітної плати та інші вимоги, пов'язані з трудовими правовідносинами, задовольняються в порядку надходження виконавчих документів. У разі якщо виконавчі документи щодо виплати заборгованості із заробітної плати та інших вимог, пов'язаних із трудовими правовідносинами, надійшли протягом одного дня і стягнутої суми недостатньо для задоволення в повному обсязі всіх вимог за такими виконавчими документами, відповідні вимоги задовольняються пропорційно до належної кожному стягувачу суми.

Відтак, у випадку першочергового задоволення вимог одного зведеного виконавчого провадження, порушує права інших стягувачів, примусове виконання за вимогами яких перебуває у іншому виконавчому провадженні, що порушує принцип рівності учасників виконавчого провадження.

За таких обставин, виходячи з вищенаведених норм, враховуючи, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. не здійснювалося відкриття першого виконавчого провадження про стягнення коштів з боржника - ПАТ "Енергомашспецсталь", суд дійшов висновку про наявність обов'язку у приватного виконавця передати матеріали виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №2/143 від 21.08.12р. на виконання органу ДВС, який здійснює зведене виконавче провадження для приєднання його до зведеного виконавчого провадження.

Як наслідок, враховуючи вищевикладені висновки суду, вимоги скарги в частині визнання неправомірною бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. щодо не передачі наказу господарського суду Донецької області №2/143 від 21.08.12р. до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для приєднання його до зведеного виконавчого провадження №49554205, а також про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. щодо списання з рахунку ПАТ "Енергомашспецсталь", відкритого в ПАТ "Альфа-Банк" у м.Києві (МФО 300346), боргу за виконавчим провадженням №56671890 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №2/143 від 21.08.12р., а також основної винагороди приватного виконавця та витрат на проведення виконавчих дій, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Заперечення на скаргу подані стягувачем та приватним виконавцем Вольф Т.Л. суд до уваги не приймає, оскільки викладена правова позиція у даних запереченнях не відповідає нормам Закону України "Про виконавче провадження" та затвердженій Міністерством юстиції України Інструкції з організації примусового виконання рішень (від 02 квітня 2012 року №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.16р. №2832/5).

Одночасно, щодо вимоги скаржника в частині визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №56671890 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №2/143 від 21.08.12р. та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №56671890, винесеної 25.06.18р., суд зазначає наступне.

Аналіз приписів вищевказаних Законів України та відповідних положень Інструкції з організації примусового виконання рішень, свідчить про те, що відкриття виконавчого провадження не є абсолютним правом виконавця, а є його обов'язком. Зокрема, приватний виконавець, саме зобов'язаний вживати передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішень. Крім того, як зазначено вище, приватний виконавець у випадку наявності всіх підстав, зобов'язаний за заявою стягувача відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документа шляхом винесення відповідної постанови і лише в подальшому у разі якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника перебуває на виконанні у органу ДВС, в даному випадку органу який здійснює зведене виконавче провадження, приватний виконавець повинен був передати матеріали виконавчого провадження на виконання цього органу ДВС.

Таким чином, відсутня неправомірність дій приватного виконавця щодо винесення постанови про відкриття спірного виконавчого провадження.

Крім того, відповідно до п.9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Враховуючи приписи Господарського процесуального кодексу України, Закону України "Про виконавче провадження", пункту 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" у суду відсутні правові підстави скасовувати постанови органів Державної виконавчої служби чи/або приватних виконавців при розгляді скарг на їх рішення, дії чи/або бездіяльність.

З урахуванням викладеного, суд вважає вищевказані вимоги щодо визнання неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №56671890 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №2/143 від 21.08.12р. та її скасування такими, що задоволенню не підлягають.

Вимоги скарги про зобов'язання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. повернути на рахунок ПАТ "Енергомашспецсталь" (р/р №7801, ПАТ "Альфа-Банк" у м.Києві, МФО 300346) незаконно списану суму боргу за виконавчим провадженням №56480735 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №56671890 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №2/143 від 21.08.12р. а також основну винагороду приватного виконавця та витрати на проведення виконавчих дій за зазначеним виконавчим провадженням задоволенню не підлягають, враховуючи, що дана вимога скаржника не може бути предметом розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність виконавців органів виконавчої служби, а є самостійною вимогою, яка має бути заявлена до суду в порядку позовного провадження відповідно до приписів ст.16 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України.

Вимога скаржника щодо зобов'язання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. усунути порушення відповідно до вимог ст.30 Закону України "Про виконавче провадження" шляхом передачі наказу господарського суду Донецької області №2/143 від 21.08.12р. на виконання до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для приєднання його до зведеного виконавчого провадження №49554205, також задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Як зазначено вище, постановою від 05.07.2018р. закінчено виконавче провадження ВП №56671890 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №2/143 від 21.08.12р., а оригінал вказаного наказу був направлений на адресу господарського суду Донецької області. Судом встановлено, що вказаний наказ станом на теперішній час міститься в матеріалах справи №2/143.

Таким чином, вищенаведені обставини унеможливлюють передачу приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. відповідного наказу до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для приєднання його до зведеного виконавчого провадження №49554205.

При цьому, суд відмовляє у задоволенні заяви приватного виконавця про зупинення провадження у даній справі на підставі п.7 ч.1 ст.228 Господарського процесуального кодексу України.

Так, згідно п.7 ч.1 ст.228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку, перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Проте, діючим Господарським процесуальним кодексом України не передбачене право господарського суду зупинити провадження у справі на стадії виконання судового рішення, під час розгляду скарги на дії виконавця.

За таких обставин, керуючись ст.ст.121, 228, 234, 339, 341, 342 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", м.Краматорськ, Донецька область №17/742-1641 від 11.07.2018р. на дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва щодо виконання судового рішення по справі №2/143 задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни в частині не передачі наказу господарського суду Донецької області №2/143 від 21.08.12р. до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для приєднання його до зведеного виконавчого провадження №49554205.

Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни щодо списання з рахунку ПАТ "Енергомашспецсталь", відкритого в ПАТ "Альфа-Банк" у м.Києві (МФО 300346), боргу за виконавчим провадженням №56671890 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №2/143 від 21.08.12р., а також основної винагороди приватного виконавця та витрат на проведення виконавчих дій.

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Відмовити в задоволенні заяви від 26.07.2018р. приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни про зупинення провадження у справі.

В судовому засіданні 07.08.2018р. оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

Повний текст ухвали підписано 07.08.2018р.

Згідно із ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.В. Левшина