ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2018р. Справа №914/1078/18

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді одноособово Рима Т.Я., здійснивши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін та без проведення судового засідання розгляд справи:

за позовом: Кременецького районного центру зайнятості, адреса: 47004, Тернопільська область, місто Кременець, вулиця С. Петлюри, 7;
до відповідача:публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз", адреса: 79053, місто Львів, вулиця І. Рубчака,3;
предмет позову: стягнення 4' 655,65 грн.,
ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Кременецького районного центру зайнятості до публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз" про відшкодування коштів, виплачених як допомога по безробіттю у зв'язку із поновленням на роботі у розмірі 4'655,65 грн. Ухвалою від 15.06.2018 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Сторонам встановлено строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень.

Сторони скористалися наданим їм правом, до суду подано відзив на позов, відповідь на відзив. Заперечення на відповідь не були подані. Отже, судом створено усі умови для реалізації сторонами свого права на захист, чим забезпечено їхню рівність та змагальність.

Аргументи сторін.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач протягом листпада-грудня 2013 року виплачував незаконно звільненому працівнику відповідача допомогу по безробіттю. У зв'язку з поновленням останнього на роботі за рішенням суду, відповідач повинен повернути позивачу суму виплаченої допомоги по безробіттю.

Заперечення відповідача.

Відповідач проти позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву (а.с. 28-30). Зокрема, відповідач вважає, що позовна заява не відповідає вимогам статтей 162 та 164 Господарського процесуального кодексу України. А саме - позивачем не зазначено поштової адреси акціонерного товариства "Укртрансгаз" та її ідентифікаційного коду, не додано доказів надіслання копії позовної заяви і доданих до неї документів акціонерному товариству "Укртрансгаз". Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.07.2017 закрито провадження у справі за позовом позивача до відповідача про той самий предмет і з тих самих підстав. Зважаючи на це, провадження у справі слід закрити. Окрім того, допомога по безробіттю повинна була нараховуватись з 26.10.2013, а не 25.10.2013, як здійснив позивач. Позивач не долучив до позовної заяви доказів перерахування 4'655,65 грн. допомоги по безробіттю. Законодавством не передбачено відповідальність роботодавця у вигляді відшкодування коштів, виплачених як допомога по безробіттю.

Відповідь на відзив (а.с. 41).

Позивач заперечив проти викладених у відзиві обставин. Зокрема зазначив, що позов пред'явлено до акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Львівтрансгаз" як структурного підрозділу акціонерного товариства "Укртрансгаз", що виключає необхідність додатково надсилати позовну заяву ще й акціонерному товариству "Укртрансгаз". Зважаючи на ту обставину, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.07.2017 роз'яснено право позивача на звернення з аналогічним позовом в порядку господарського судочинства, твердження відповідача про необхідність закриття провадження у справі є необґрунтованим. Виплата допомоги по безробіттю розпочалась 18.11.2013, а не 25.10.2018. Перерахунок допомоги по безробіттю підтверджується довідкою, яка долучена до позовної заяви. Право позивача стягувати з роботодавця суму виплаченої допомоги по безробіттю передбачене Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Заперечення на відповідь.

Відповідь на відзив була надіслана відповідачу 06.07.2018, про що представлено фіскальний чек (а.с. 42), а також опис вкладення у цінний лист (а.с. 43). За допомогою ідентифікатора поштових відправлень 741 судом з'ясовано, що відповідач отримав відповідь на відзив 09.07.2018. Ухвалою від 15.06.2018 про відкриття провадження у справі відповідачу встановлено 5 календарних днів з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Таким чином, встановлений судом строк для подання таких заперечень сплинув 16.07.2018.

Відповідач не надав суду заперечення на відповідь.

Обставини справи.

ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з відповідачем. 16 жовтня 2013 року він був звільнений у зв'язку зі скороченням чисельності на підприємстві відповідача. Ця обставина підтверджується позивачем у позові та відповідачем у відзиві на позов.

ОСОБА_2 18.10.2013 подав позивачу заяву про надання статусу безробітного (а.с. 14). Позивач наказом №НТ131021 від 21.10.2013 надав ОСОБА_2 статус безробітного, а наказом №НТ131025 від 25.10.2013 - призначив допомогу по безробіттю, водночас, відклавши виплату такої допомоги. Наказом №НТ131118 від 18.11.2013 позивач розпочав виплату ОСОБА_2 допомоги по безробіттю. Зазначені обставини підтверджуються витягом із наказів при прийняті рішення по особі ОСОБА_2 ПК №00011 від 21.01.2014 (а.с. 15).

Відповідно до довідки позивача від 07.12.2017 (а.с. 13), позивач з листопада по грудень 2013 року сплатив ОСОБА_2 4'655,65 грн. Зазначеним спростовується заперечення відповідача в частині відсутності доказів виплати коштів по безробіттю.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 17.12.2013 (а.с. 17) ОСОБА_2 поновлено на роботі підприємства відповідача. Наказом відповідача №01-ос від 17.01.2014 (а.с. 18) ОСОБА_2 поновлено на посаді начальника служби з обліку і реалізації газу з 17.10.2013.

Наказом №НТ140120 від 20.01.2014 позивач припинив виплату ОСОБА_2 допомоги по безробіттю. Наказом позивача №13 від 03.02.2014 (а.с. 16) визначено розмір коштів, виплачених ОСОБА_2 у вигляді допомоги по безробіттю, які підлягають відшкодуванню відповідачем.

Позивач надіслав відповідачу лист №06/64 від 10.02.2014 (а.с. 19), в якому просив про відшкодування виплаченої допомоги по безробіттю у розмірі 4'655,65 грн.

При ухваленні рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (далі - Закон).

Пунктами 2, 6, 8 частини 1 статті 1 Закону встановлено, що суб'єктами страхування на випадок безробіття є застраховані особи, а у випадках, передбачених цим Законом, також члени їх сімей та інші особи, страхувальники та страховик. Об'єктом страхування на випадок безробіття є страховий випадок, із настанням якого у застрахованої особи (члена її сім'ї, іншої особи) виникає право на отримання матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг, передбачених статтею 7 цього Закону. Страховий випадок - це, зокрема, подія, через яку застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу.

Частиною 1 статті 6 Закону передбачено, що застраховані особи мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття. Відповідно до частини 1 статті 7 Закону видом забезпечення за цим Законом, серед іншого, є допомога по безробіттю.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 втратив роботу з незалежних від нього обставин та в установленому законодавством порядку був зареєстрований як безробітний. Позивач виплатив ОСОБА_2 допомогу по безробіттю у сумі 4' 655,65 грн.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 31 Закону виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду. Згідно з пунктом 34 постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.1992 "Про практику розгляду судами трудових спорів" рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу. Судом встановлено, що 17.01.2014 ОСОБА_2 було поновлено на роботі підприємства відповідача за рішенням суду.

Згідно з частиною 4 статті 35 Закону із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Частиною 1 статті 34 Закону встановлено, що Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття має право стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

Відповідно до пункту 5 Статуту Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття функції виконавчої дирекції Фонду покладаються на органи державної служби зайнятості, систему яких складають Державний центр зайнятості Міністерства праці та соціальної політики України, центр зайнятості Автономної республіки Крим, обласні, Київський і Севастопольський міські, районні, міськрайонні, міські та районні у містах центри зайнятості.

Таким чином, законодавством передбачено право позивача стягувати з відповідача суму страхових коштів і вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та обов'язок відповідача як роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду. Аналогічна правова позиція висвітлена у численних постановах Верховного Суду: від 12.07.2018 №914/586/17, від 09.07.2018 №914/1875/17, від 12.06.2018 №914/2087/17.

У зв'язку із зазначеним, вимоги позивача про стягнення з відповідача 4'655,65 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Щодо тверджень відповідача про незазначення позивачем у позовній заяві поштової адреси акціонерного товариства "Укртрансгаз" та її ідентифікаційного коду, ненадіслання копії позовної заяви і доданих до неї документів акціонерному товариству "Укртрансгаз", суд зазначає наступне. Частинами 1 та 3 статті 95 Цивільного кодексу України встановлено, що філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Відповідно до пункту 3.1.3 положення про філію "Управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз" від 28.12.2012 "Управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз" має право пред'являти претензії, звертатися від імені акціонерного товариства "Укртрансгаз" до судів загальної юрисдикції (в тому числі до господарських судів) з позовами за захистом порушених або оспорюваних прав чи охоронюваних законом інтересів та представляти інтереси акціонерного товариства "Укртрансгаз" в усіх судах загальної юрисдикції, здійснювати від імені акціонерного товариства "Укртрансгаз" повноваження сторони, третьої особи та інших учасників процесу в судових справах. Таким чином, ненадіслання позивачем позовної заяви акціонерному товариству "Укртрансгаз" та незазначення його адреси та ідентифікаційного коду в позовній заяві жодним чином не може вплинути на справедливе, неупереджене, своєчасне вирішення спору, адже від імені акціонерного товариства "Укртрансгаз" повноваження сторони у справі здійснює філія "Управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз". Цим повноваженням філія і скористалася, надавши суду відзив на позов.

Стосовно твердження відповідача про вирішення спору на підставі ухвали Вищого адміністративного суду України від 26.07.2017 та необхідність закриття провадження у цій справі, то суд в цій частині вважає його необґрунтованим. Так, Вищий адміністративний суд України закрив провадження в адміністративній справі з огляду на непідсудність такої справи адміністративним судам. У той же час позивачу було вказано на його право звернутися до господарського суду з цим позовом, що ним і було зроблено.

Що стосується періоду нарахувань, то такий визначено відповідачем неправильно, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою (а.с. 13). Допомога по безробіттю виплачувалася впродовж листопада-грудня 2013 року.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуально го кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позивних вимог. Відтак, з відповідача підлягає до стягнення 1'762,00 грн. відшкодування судових витрат.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 13, 73, 74, 81, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з акціонерного товариства "Укртрансгаз" (адреса: 01021, місто Київ, Кловський узвіз, будинок 9/1; ідентифікаційний код 30019801) в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз" (адреса: 79053, місто Львів, вулиця І. Рубчака, будинок 3; ідентифікаційний код 25560823) на користь Кременецького районного центру зайнятості (адреса: 47004, Тернопільська область, місто Кременець, вулиця С. Петлюри, будинок 7; ідентифікаційний код 21134325) 4'655 (чотири тисячі шістсот п'ятдесят п'ять) грн. 65 коп. боргу та 1'762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. відшкодування витрат на оплату судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Рим Т.Я.