ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2018м. ДніпроСправа № 904/1386/18
за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Публічного акціонерного товариства "ІНТЕРПАЙП НИЖНЬОДНІПРОВСЬКИЙ ТРУБОПРОКАТНИЙ ЗАВОД"

про стягнення провізної плати та додаткових зборів за затримку вагонів для прикордонно-митного догляду з підняттям даху у розмірі 14 640,35 грн.

Суддя Юзіков С.Г.

При секретарі судового засідання: Кулебі Т.Ю.

Представники:

Позивача - ОСОБА_1 дов. № 35 від 09.01.18р.

Відповідача - ОСОБА_2 дов. № 24-5-03 від 29.12.17р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 14 640,35 грн. провізної плати та додаткових зборів за затримку вагонів для прикордонно-митного догляду з підняттям даху.

Відповідач позов заперечує, мотивуючи тим, що в порушення вимог Митного кодексу України відсутнє рішення керівника компетентного державного органу щодо затримки та проведення огляду вантажу, який переміщувався у вагоні №61738506. Також відповідач зазначив, що в складених залізницею актах загальної форми не вказані підстави для затримки вагонів та проведення огляду товарів, через що неможливо встановити за чий рахунок повинен здійснюватися огляд. На думку відповідача, дії працівників залізниці щодо затримки вагонів є неправомірними, а отже неправомірними є і нарахування провізної плати та додаткових зборів за затримку вагонів.

У відповіді на відзив Позивач вказав, що митне оформлення і митний контроль є різними процедурами, з визначеними різними моментами початку та закінчення їх виконання та включають в себе різний обсяг дій, що вчиняються уповноваженими органами. Завершення митного оформлення товарів повязується, зокрема, з перетинанням митного кордону України транспортних засобів комерційного призначення. При цьому, спірні вагони було затримано саме для прикордонно-митного догляду.

У запереченні на відповідь на відзив Відповідача, Позивач наполягає, що Позивач у позовній заяві просить стягнути додаткові збори за затримку вагонів для прикордонно-митного догляду, у відповіді на відзив стверджує, що відбувався лише прикордонний догляд вантажу, а не прикордонно-митний, але при цьому здійснює лише нормативне обґрунтування своєї позиції, не надаючи жодного доказу на підтвердження правомірності затримки залізницею вагону до прийняття рішення про проведення огляду вантажу митними чи прикордонними органами. А тому, враховуючи вищевикладене, слід керуватися нормами МК України, який має вищу юридичну силу по відношенню до Закону України "Про прикордонний контроль" та, відповідно до якого затримка вагонів для огляду вантажу повинна відбуватися на підставі рішення керівника митного органу про огляд вантажу. Оскільки Позивач не зміг надати відповідне рішення про огляд вантажу, то і затримка вагону 02.10.17р. здійснена залізницею безпідставно, а отже і нарахування провізної плати та додаткових зборів за затримку вагонів є неправомірним.

У запереченнях щодо наданого Позивачем запиту на отримання публічної інформації №ДНЮ03-1026 від 05.06.18р. та відповіді Чопського прикордонного загону Відповідач зазначає, що у відповіді зазначено, що начальника станції Батьово лише проінформовано про необхідність представлення вагонів для огляду, але відсутні посилання на підстави проведення та прийняття рішення щодо огляду конкретних вагонів, стягнення нарахувань за якими є предметом спору в даній справі. У відповіді Чопського прикордонного загону зазначено, що станцією Батьово проінформовано про прибуття вагонів. Але, як свідчить акт загальної форми №7093 від 02.10.17р. вагони затримані для огляду.

У судовому засіданні досліджено надані сторонами докази.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року зі станції Нижньодніпровськ Придніпровської залізниці ПАТ "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" відправлені вагони № 61738589, 57582736, 61738142 згідно з накладними №47133483, 47160460, 47160395 на станцію прибуття Захонь МАВ.

По прибуттю вантажу на ст. Батьово Львівської залізниці вагони № 61738589, 57582736, 61738142 затримано для прикордонно-митного огляду з підняттям даху, про що складено Акт загальної форми №7093. У даному акті зазначено, що на станції Батьово відсутні механічні засоби для підняття даху. На підставі наказу ДН-5 №196 від 02.10. 17р. о 15 год. 30 хв. дані вагони випущено та відправлено на станцію Чоп, про що складений акт загальної форми №334. Простій склав 11 годин. За користування вагонами нараховано 125,25 грн., за телеграфні послуги 244,00 грн., збір за маневрову роботу 1 347,10 грн., провізна плата від станції Батьово Львівської залізниці до станції Чоп Львівської залізниці за 16 км у два кінця 12 924,00 грн.

З Акту загальної форми №56 вбачається, що вагони №61738589, 57582736, 61738142 з вантажем подано на 9 колію для проведення прикордонного огляду за наказом №196 від 02.10.17р. Огляд проводився візуально при піднятті зйомного даху напіввагонів. Огляд проводився з 10.20 год. до 11.00 год. 04.10.17р. В ході прикордонного огляду порушень не виявлено. Акт складено за участю представника прикордонної служби.

Позивач наполягає, що затримка вагону відбулася для прикордонно-митного огляду, у звязку з чим нараховані додаткові витрати у розмірі 14 640,35 грн. Дані витрати викликані причинами, які не залежали від перевізника.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відповідно до ст. 306 ГК України перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб'єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 119 Статуту залізниць України (далі Статут) за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх вантажовласнику. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати. Зазначена плата стягується також з вантажовідправників, вантажоодержувачів у разі затримки вагонів (контейнерів), пов'язаної з митним оформленням.

Відповідно до п. 2, 13 Правил користування вагонами і контейнерам, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 113 від 25.02.1999р., за користування вагонами і контейнерами вантажовідправники, вантажоодержувачі, власники під'їзних колій, порти, організації, установи, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності (далі вантажовласники) вносять плату. Плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці.

Пунктами 8, 9 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000р., визначено, що збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо). За зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у тому числі під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки.

У п. 31.5 Розділу ІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та повязані з ним послуги (Тарифне керівництво №1) встановлено, що в разі виникнення затримки вантажу, що охороняється, на станціях з причин, не залежних від залізниці з відправника (одержувача, експедитора) додатково справляється плата згідно з таблицею 4.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 МК України митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку. При цьому, митні формальності - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Статтею 318 МК України визначено, що митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи. Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 336 МК України митний огляд (огляд та переогляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення) є формою митного контролю, який здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів.

Частинами 1, 2 ст. 325 МК України визначено, що за письмовою заявою власника товарів або уповноваженої ним особи та з дозволу органу доходів і зборів можуть здійснюватися навантаження, вивантаження, перевантаження, усунення пошкоджень упаковки, розпакування, упакування, перепакування, зважування та визначення інших істотних характеристик товарів, що перебувають під митним контролем, взяття проб та зразків таких товарів, зміна ідентифікаційних знаків чи маркування на цих товарах або їх упаковці, транспортних засобах комерційного призначення, а також заміна транспортного засобу комерційного призначення. Зазначені операції здійснюються за рахунок власника товарів, що переміщуються через митний кордон України, або уповноваженої ним особи. У разі відмови у наданні дозволу на здійснення зазначених операцій орган доходів і зборів зобов'язаний невідкладно письмово повідомити особу, яка звернулася із заявою про надання такого дозволу, про причини і підстави відмови. У встановлених цим Кодексом випадках органи доходів і зборів з власної ініціативи або з ініціативи правоохоронних органів мають право у письмовій формі вимагати від осіб, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України, проведення операцій, передбачених частиною першою цієї статті. У такому разі витрати на проведення зазначених операцій відшкодовуються органом, з ініціативи якого вони проводилися. Якщо в результаті проведення таких операцій виявлено порушення законодавства України, витрати на проведення зазначених операцій відшкодовуються власником товарів, транспортних засобів комерційного призначення або уповноваженими ними особами.

Згідно з ч.5 ста. 338 МК України огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення може проводитися за наявності достатніх підстав вважати, що переміщення цих товарів, транспортних засобів через митний кордон України здійснюється поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, у тому числі в разі отримання відповідної офіційної інформації від правоохоронних органів. Вичерпний перелік відповідних підстав визначається Кабінетом Міністрів України. З метою проведення огляду (переогляду) товарів посадові особи органів доходів і зборів самостійно вживають заходів, передбачених цим Кодексом, на всій митній території України, включаючи зупинення транспортних засобів для проведення їх огляду (переогляду), в межах контрольованого прикордонного району та прикордонної смуги. Такий огляд (переогляд) проводиться за рахунок органу, з ініціативи або на підставі інформації якого прийнято рішення про його проведення. Якщо в результаті проведення огляду (переогляду) виявлено факт незаконного переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, витрати, пов'язані з проведенням огляду (переогляду), відшкодовуються власником зазначених товарів, транспортних засобів або уповноваженою ним особою.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 218 МК України розвантажувальні, навантажувальні, перевантажувальні та інші операції, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, проводяться підприємствами залізниці за рахунок власників товарів або уповноважених ними осіб.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач позов заперечують з наведених вище підстав.

Перевіривши доводи сторін, суд погоджується з позицією Позивача та не приймає доводи Відповідача.

Так, з матеріалів справи вбачається, що затримка вагонів відбулась у зв'язку з проведенням прикордонно-митного догляду з підняттям даху.

Відповідно до відповіді Чопського прикордонного загону західного регіонального управління державної прикордонної служби на запит Позивача, виробничим підрозділом "Ужгородська дирекція залізничних перевезень" станцією Батьово, було проінформовано про прибуття на станцію Батьово вагонів зі зйомним дахом, вантаж "труби". Зазначено, що для забезпечення вимог "Технологічної схеми пропуску осіб, транспортних засобів та вантажів через державний кордон у міжнародному пункті пропуску для залізничного сполучення "Соловка" на пункті пропуску і на станції Батьово механічні засоби для підняття даху з метою проведення огляду зазначених вагонів - відсутні. В подальшому, Чопським прикордонним загоном, з метою дотриманим вимог п. 10 ч.1 ст.1, п.п.3 п.3 та п.п. 3 п.4 ст.2, ч.3 ст.16 Закону України "Про прикордонний контроль", п. 2.5 розділу II "Технологічної схеми пропуску осіб, транспортних засобів та вантажів через державний кордон у міжнародному пункті пропуску для залізничного сполучення "Соловка" затвердженої наказом Чопського прикордонного загону від 20.06.17 № 275, було проінформовано начальника станції "Батьово" Ужгородської дирекції залізничних перевезень про необхідність представлення для огляду зазначених у листах вагонів. Виходячи з технічних можливостей залізниці, вищевказані вагони були доставлені на залізничну станцію "Чоп", де було здійснено прикордонний їй митний огляд вагонів та вантажів, що перевозились у них. В подальшому, після завершення огляду, вагони прослідували па територію Угорщини через пункт пропуску "Соловка".

Оскільки ст.325, 338 МК України, включені у глави 47 "Організація митного контролю" та 48 "Зони митного контролю" відповідно, які містять загальні принципи та норми проходження процедури митного контролюю та здійснення огляду (переогляду) транспортних засобів комерційного призначення, а ст. 218 МК України включена у главу 32 "Митні формальності на залізничному транспорті", яка містить спеціальні норми проведення митних процедур саме на залізничному транспорті, тому саме ст. 218 МК України підлягає застосуванню в даному випадку до спірних правовідносин сторін, як спеціальна норма права.

Відповідно, дії щодо проведення митного огляду після митного оформлення є митними формальностями, а тому на них розповсюджуються положення ст. 218 МК України, яка включена до глави 32 Митного кодексу України.

Крім того, згідно з § 6 ст. 28, § 1 ст. 32 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (зі змінами та доповненнями), якщо перешкода до перевезення вантажу чи його видачі виникла по причинам, не залежним від перевізника, перевізнику повинні бути сплачені додаткові провізні платежі і витрати, понесені ним у зв'язку з перешкодами, а також неустойки, якщо вони передбачені національним законодавством. Перевізнику повинні бути відшкодовані всі витрати, пов'язані з перевезенням вантажу, не передбачені застосованими тарифами і викликані причинами, які не залежать від перевізника.

Узагальнення положень вищезазначених норм свідчить про те, що нараховані плата за користування вагонами, збір за зберігання вантажу та збір за маневрову роботу, за період затримки вагону для здійснення прикордонно-митного догляду, має в будь-якому випадку оплачуватися вантажовласниками (вантажовідправниками) незалежно від того, чи виявлено митницею факт незаконного переміщення товару під час здійснення митного контролю.

Аналогічна правова позиція також викладена у постановах Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.04.2018 у справі №911/4080/16 та від 16.05.2018 у справі №904/7181/17.

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги, що Залізниця не з власної волі проводила спірні маневрові та інші роботи, суд не приймає посилання Відповідача на те, що в порушення вимог Митного кодексу України відсутнє рішення керівника компетентного державного органу щодо затримки та проведення огляду вантажу, який переміщувався у вагонах №61738589, 57582736, 61738142, а також що в складених залізницею актах загальної форми не вказані підстави для затримки вагонів та проведення огляду товарів, через що неможливо встановити за чий рахунок повинен здійснюватися огляд.

Крім того, у акті загальної форми №7093 від 02.10.17р. зазначено, що затримка спірного вагону відбулася для прикордонно-митного огляду з підняттям даху. Оскільки, на станції затримки (Батьово Львівської залізниці) відсутні механічні засоби для підняття даху, на підставі наказу ДН-5 №196 від 02.10. 17р. вагони відправлено на станцію ЧОП для прикордонно-митного огляду з підняттям даху.

Як зазначено вище, відповідно до ч. 2 ст. 218 Митного кодексу України розвантажувальні, навантажувальні, перевантажувальні та інші операції, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, проводяться підприємствами залізниці за рахунок власників товарів або уповноважених ними осіб.

У ст. 121 Статуту та п. 16 Правил користування вагонами і контейнерами визначені підстави для звільнення вантажовідправника, вантажоотримувача від плати за користування вагонами і контейнерами, до яких віднесено 1) стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під'їзних коліях, а також стихійне лихо або аварія на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи; 2) подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність; 3) затримка прийняття залізницею вагонів, які пред'явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Проведення митних процедур не входять до наведеного переліку та не є підставою для звільнення вантажовідправника від плати за користування вагонами та контейнерами, а існування передбачених законодавством підстав для звільнення вантажовласника (відповідача) від плати за користування вагонами у спірних правовідносинах відповідачем не доведено.

Судом не приймаються твердження Відповідача про відсутність рішення керівника компетентного державного органу щодо затримки та проведення огляду вантажу, який переміщувався в вагонах №61738589, 57582736, 61738142, оскільки вчинення митними органами митних процедур, дотримання ними вимог Митного кодексу України та інших нормативних актів безпосередньо не впливає на висновки суду в цій справі, перевірка зазначених обставин не входить до предмета доказування у даній справі.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, до стягнення підлягають 125,25 грн. плати за користування вагонами, 1347,10 грн. збору за маневрову роботу, 244,00 грн. збору з телефонних витрат та 12 924,00 грн. провізної плати від станції Батьово до станції Чоп Львівської залізниці за 16 км в два кінці.

Згідно зі ст. 129 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до Публічного акціонерного товариства "ІНТЕРПАЙП НИЖНЬОДНІПРОВСЬКИЙ ТРУБОПРОКАТНИЙ ЗАВОД" про стягнення провізної плати та додаткових зборів за затримку вагонів для прикордонно-митного догляду з підняттям даху у розмірі 14 640,35 грн. - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ІНТЕРПАЙП НИЖНЬОДНІПРОВСЬКИЙ ТРУБОПРОКАТНИЙ ЗАВОД", 49081, м.Дніпро, вул. Столєтова, 21 (код 05393116) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", 03680, м. Київ, вул. Тверська, 5 (код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", 49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108 (код 40081237) 14 640,35 грн. провізної плати та додаткових зборів за затримку вагонів для прикордонно-митного огляду з підняттям даху, 1 762,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 03.08.2018

Суддя С.Г. Юзіков