ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

27.07.2018

Справа №910/9035/18

Суддя Господарського суду міста Києва ДЖАРТИ В.В., розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви Установи « 28 Управління начальника робіт» (03168, місто Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 6, ідентифікаційний код 24967480)

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Будінвестсервіс” (02093, місто Київ, вулиця Бориспільська, будинок 26-К. офіс 12; ідентифікаційний код 38022990)

про стягнення грошових коштів у розмірі 23072,38 грн,

у справі №910/9035/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Будінвестсервіс” (02093, місто Київ, вулиця Бориспільська, будинок 26-К, офіс 12№; ідентифікаційний код 38022990)

до Установи « 28 Управління начальника робіт» (03168, місто Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 6; ідентифікаційний код 24967480)

про стягнення 317491,34 грн,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю “Будінвестсервіс” (далі – позивач, Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Установи “28 Управління начальника робіт” (далі – відповідач, Управління) про стягнення 317 491,34 грн заборгованості, з яких: 119 959,19 грн – заборгованість по орендній платі за квартиру №119 за договором від 01.06.2015 (за період з 01.06.2015 по 01.03.2017), 135 000,00 грн – заборгованість по орендній платі за квартиру №119 за договором від 01.03.2017 (за період з 01.03.2017 по 01.03.2018), 10 927,41 грн – заборгованість по відшкодуванню комунальних послуг за квартиру №119 за період з 01.06.2015 по 01.03.2018, 48 000,00 грн – заборгованість по орендній платі за квартиру №120 за договором від 01.03.2017 (за період з 01.03.2017 по 01.03.2018), 3 604,74 грн – заборгованість по відшкодуванню комунальних послуг за квартиру №120 за період з 01.03.2017 по 01.03.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договорів оренди від 01.06.2015 та від 01.03.2017 в частині оплати за орендне користування нерухомим майном та компенсування вартості комунальних послуг, а саме гарячого водопостачання та опалення.

Ухвалою суду від 13.07.2018 прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/9035/18 та призначено підготовче засідання на 02.08.2018.

24.07.2018 через відділ автоматизованого діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від Управління надійшла зустрічна позовна заява. В обґрунтування вказаної зустрічної позовної заяви Управлінням покладено наявність заборгованості у Товариства перед заявником за комунальні послуги, яка виникла внаслідок неналежного виконання Товариством умов укладеного з Управлінням договору №2/120 про надання комунальних послуг, утримання будинку, споруд та прибудинкових територій від 01.03.2017. Разом із зустрічною позовною заявою Управлінням було подане клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Положеннями частини 1 статті 180 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України) передбачено, що відповідач має право пред’явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов’язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову (частина 2 статті 180 ГПК України).

Отже, зустрічний позов – це позов, що подається відповідачем до позивача для одночасного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов характеризується самостійністю матеріально-правової вимоги відповідача до позивача.

Взаємна пов'язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у такому: а) обидва позови взаємно пов'язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору. Взаємна пов'язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах; б) задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову. Подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб'єктивне право позивача за первісним позовом. У таких випадках задоволення зустрічного позову тягне за собою відмову у первісному позові повністю чи частково.

Так, із поданого зустрічного позову вбачається, що Управління в судовому порядку має намір стягнути з Товариства суму заборгованості за комунальні послуги, що були надані Установою « 28 Управління начальника робіт» Товариству згідно договору №2/120 про надання комунальних послуг, утримання будинку, споруд та прибудинкових територій від 01.03.2017.

Водночас, предметом первісного позову, поданого Товариством, є безпосередньо стягнення заборгованості з Управління, що виникла внаслідок неналежного виконання умов укладених між сторонами договорів оренди від 01.06.2015 та від 01.03.2017 в частині внесення орендної плати та компенсування вартості комунальних послуг.

Беручи до уваги викладене вище, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що підстави за первісним позовом та за зустрічним позовом є різними, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами належать до відмінних інститутів цивільного права, а тому не можуть бути поєднані в одне провадження вимоги щодо неналежного виконання договору про надання комунальних послуг та щодо неналежного виконання договорів оренди. Вказане свідчить про те, що позови не є взаємопов'язаними.

Згідно частини 6 статті 180 ГПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Таким чином, встановивши непов’язаність позовних вимог за первісним позовом та зустрічною позовною заявою, суд дійшов висновку про невідповідність зустрічного позову частині 2 статті 180 ГПК України, у зв’язку із чим суд, керуючись нормами частини 6 статті 180 ГПК України, повертає Управлінню зустрічну позовну заяву без розгляду.

Разом з тим, суд відзначає, що заявник не позбавлений права у встановленому законодавством порядку передати спір на вирішення суду в окремому позовному провадженні за загальними правилами подання позовів.

При цьому, суд вважає за необхідне зауважити щодо поданого клопотання Управління про звільнення від сплати судового збору.

Так, згідно приписів частини 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Норми статті 5 Закону України «Про судовий збір» (далі – Закон) містить вичерпний перелік осіб, яким законодавцем встановлені пільги щодо сплати судового збору.

У той же час статтею 8 Закону унормовано, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З аналізу вищезазначених імперативних приписів чинного законодавства вбачається, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. Аналогічна правова позиція викладена у пункті 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України".

Обґрунтовуючи своє клопотання про звільнення від сплати судового збору, Управління посилався на незадовільний фінансовий стан Установи « 28 Управління начальника робіт». Суд зазначає, що з даним зустрічним позовом до суду Управління звернулось у липні 2018 року, однак надає до суду звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2017 рік, який не може вважатися належним доказом на підтвердження майнового стану заявника на день звернення із позовом до суду.

Керуючись статтями 162, 164, 172, 174, 180, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

1.          Зустрічну позовну заяву Установи « 28 Управління начальника робіт» до Товариства з обмеженою відповідальністю “Будінвестсервіс про стягнення грошових коштів у розмірі 23072,38 грн – повернути заявнику.

2.          Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

СУДДЯ                                                                                           В.В. ДЖАРТИ