УХВАЛА

м. Київ

30.07.2018Справа № 910/9869/18

Суддя Господарського суду міста Києва Гулевець О.В., розглянувши заяву стягувача Приватного акціонерного товариства "Київстар" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Еліт" заборгованості за Угодою про надання телекомунікаційних послуг №2459239 від 07.05.2007 у розмірі 32346,82 грн., з яких: 22344,23 грн. - основна заборгованість, 7462,97 грн. - інфляційне збільшення заборгованості, 919,82 грн. - пеня, 1619,80 грн. 3% річних, та судовий збір у сумі 176,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Київстар" звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Еліт" заборгованості за Угодою про надання телекомунікаційних послуг №2459239 від 07.05.2007 у розмірі 32346,82 грн., з яких: 22344,23 грн. - основна заборгованість, 7462,97 грн. - інфляційне збільшення заборгованості, 919,82 грн. - пеня, 1619,80 грн. 3% річних, та судовий збір у сумі 176,20 грн.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 та п. 5 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, а також перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно із п. 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як встановлено судом, заява ПрАТ "Київстар" про видачу судового наказу обґрунтована наявністю заборгованості боржника за надані за укладеною з Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Еліт" заборгованості за Угодою про надання телекомунікаційних послуг №2459239 від 07.05.2007.

В обґрунтування своїх вимог заявником надано копії замовлення до угоди за період з 2007 року по 2012 рік.

Частиною 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право, вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

З урахуванням наведеного, судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору про надання послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.

Отже, безспірні вимоги мають бути підтверджені відповідним доказом.

Проте, заявником не додано до заяви про видачу судового наказу жодних доказів на підтвердження визначеної заборгованості, не надано розрахунку заборгованості за Угодою про надання телекомунікаційних послуг №2459239 від 07.05.2007 та замовленнями.

Недотримання заявником приписів п. 4, п. 5 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України є підставою, згідно із п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, для відмови у видачі судового наказу.

Також згідно із п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Із наданих документів не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, що у відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України є підставою для відмови у видачі судового наказу.

З урахуванням наведеного, на підставі п. 1, п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, суд відмовляє у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Київстар" про видачу судового наказу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України).

Суд звертає увагу заявника, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 150, 152, 153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватному акціонерному товариству "Київстар" у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Еліт" заборгованості за Угодою про надання телекомунікаційних послуг №2459239 від 07.05.2007 у розмірі 32346,82 грн.

Ухвала набрала законної сили 30.07.2018 та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя О.В. Гулевець