ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2018 р. Справа № 921/43/17-г/5

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Скрипчук О.С.

суддів Бойко С.М.

Желік М.Б

При секретарі судового засідання: Лагутіні В.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікація «Тернопільміськгаз» за вих. № 412 від 31.05.2018 року

на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 25.05.2018 року (повний текст виготовлено 25.05.2018 року, суддя Чопко Ю.О.)

за скаргою Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільміськгаз» за № 598 від 16.05.2018 року

на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка О.С. та скасування постанови

у справі № 921/43/17-г/5

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз», м. Київ

до відповідача: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільміськгаз», м. Тернопіль

про стягнення 68 427 524,06 грн.

за участю представників:

від позивача: Мельник О.С. - довіреність № 1-10 від 24.05.2018 року;

від відповідача: Панчук С.М. - довіреність № 5 від 10.04.2018 року;

від органу ДВС: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ «Тернопільміськгаз» звернулося до Господарського суду Тернопільської області із скаргою, в порядку ст. 339 ГПК України, в якій просило:

- визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України Кузьменка О.С. в частині накладення арешту на кошти ПАТ «Тернопільміськгаз», що знаходяться на поточному рахунку № 1733 у філії АТ «Укрексімбанк», м.Тернопіль, який використовується для виплати заробітної плати та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників ПАТ «Тернопільміськгаз» та сплати інших обов'язкових платежів шляхом винесення постанови про арешт коштів ВП №54518213 від 02.05.2018 р.

- зобов'язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України Кузьменка О.С. скасувати постанову "Про арешт коштів боржника" у виконавчому провадженні №54518213 від 02.05.2018 в частині накладення арешту на грошові кошти, які використовуються для виплати заробітної плати, здійснення нарахувань на заробітну плату працівників ПАТ «Тернопільміськгаз» та сплати інших платежів до бюджету України, що знаходяться на поточному рахунку №1733 у філії АТ «Укрексімбанк», м.Тернопіль.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 25.05.2018 року у справі № 921/43/17-г/5 в задоволенні скарги ПрАТ «Тернопільміськгаз» відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду ПрАТ «Тернопільміськгаз» подало апеляційну скаргу за вих. № 412 від 31.05.2018 року, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 25.05.2018 року, скаргу ПрАТ «Тернопільміськгаз» задоволити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті ухвали порушено норми матеріального і процесуального права. А саме скаржник стверджує, що накладення арешту на рахунок боржника, який призначений для виплати заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав громадян, які працюють на підприємстві відповідача, на оплату праці.

Позивачем було подано до суду відзив на апеляційну скаргу б/н і дати (вх. №0104/4025/18 від 05.07.2018 року, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 25.05.2018 року без змін.

Відзив на апеляційну скаргу мотивований тим, що боржником не доведено, що рахунок № 1733 є рахунком із спеціальним режимом використання.

Орган ДВС не забезпечив явку уповноваженого представника у судове засідання, про причини неявки суд не повідомив.

Розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, з'ясувавши всі фактичні обставини, судом встановлено.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 24.04.2017 р у даній справі стягнуто з ПАТ «Тернопільміськгаз» на користь ПАТ «Укртрансгаз» 59 663 377,28 грн. заборгованості за надані послуги з балансування обсягів природного газу, 1 638 914,02 грн. - пені, 641 229,21 грн. - 3 % річних, 2 629 096,89 грн. - інфляційних втрат та 206 700,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

06.07.2017 року Господарським судом Тернопільської області було видано відповідний наказ про примусове виконання рішення суду у даній справі.

02.05.2018 року (в процесі виконання рішення суду у даній справі) державний виконавець Відділу примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменко О.С. виніс постанову про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на усіх рахунках в наступних банківських установах: Філії - Тернопільське обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» код банку 380805, Тернопільській філії Публічного акціонерного Товариства Комерційного банку «ПриватБанк», код банку 320478, Публічному акціонерному товаристві «Акціонерний банк «Укргазбанк», код банку 320478, Публічному акціонерному товариству «Державний експортно-імпортний банк України», код банку 322313 та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника.

Скаржник вважає, що дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка О.С. щодо накладення арешту на кошти підприємства, що містяться, зокрема, на рахунку філії АТ «Укрексімбанк» в м. Тернополі, які використовуються підприємством для виплати заробітної плати працівникам, сплати єдиного соціального внеску та інших обов'язкових зборів та платежів шляхом винесення постанови про арешт коштів ВП №55575117 від 02.05.2018 року, є неправомірними, а постанова такою, що підлягає скасуванню в даній частині.

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного:

В ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно з ч. 2 та ч. 4 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статей 191 та 261 Закону України "Про теплопостачання", статті 151 Закону України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

З банківських виписок АТ «Укрексімбанк» за період з 01.01.2018 року по 16.05.2018 року вбачається, що поточний рахунок № 1733 у філії АТ «Укрексімбанк» в м. Тернопіль використовується ПАТ «Тернопільміськгаз» для виплати заробітної плати працівникам підприємства, сплати єдиного соціального внеску, інших обов'язкових платежів, зборів.

Статтями 8, 9 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 р. №95, ратифікованої Україною 04.08.1961р., ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім'ї.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч. 5 ст. 97 Кодексу законів про працю оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Згідно із ч. 1 ст. 115 Кодексу законів про працю заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Частиною 6 статті 24 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Отже, держава гарантувала та захистила законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку.

Вимоги заявника про визнання неправомірними дій головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України Кузьменка О.С. в частині накладення арешту на кошти ПАТ «Тернопільміськгаз», що знаходяться на поточному рахунку № 1733 у філії АТ «Укрексімбанк», м.Тернопіль, який використовується для виплати заробітної плати та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників ПАТ «Тернопільміськгаз» та сплати інших обов'язкових платежів шляхом винесення постанови про арешт коштів ВП №54518213 від 02.05.2018 р. є необґрунтованими та не підлягають до задоволення. Адже, державний виконавець виносячи постанову про арешт коштів від 02.05.2018 року, в останній зазначив, що арешт накладається на усі кошти боржника, крім тих коштів, що містяться на рахунках боржника звернення, стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов'язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що станом на даний час накладено арешт на кошти на рахунку №1733, відкритому у філії АТ «Укрексімбанк» м. Тернопіль, які необхідні та використовуються для здійснення оплати праці працівників Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільміськгаз», на підставі постанови про арешт коштів ВП №54518213 від 02.05.2018 р., що суперечить нормам чинного законодавства України.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку, що скарга Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільміськгаз» за № 598 від 16.05.2018 року підлягає частковому задоволенню в частині щодо зобов'язання державного виконавця зняти арешт з коштів ПрАТ газопостачанню та газифікації «Тернопільміськгаз», що знаходяться на поточному рахунку № 1733 у філії АТ «Укрексімбанк», м.Тернопіль, які необхідні і призначені для оплати праці працівникам ПрАТ «Тернопільміськгаз» та сплати обов"язкових платежів до бюджету України.

Твердження позивача про те, що боржником не доведено, що рахунок № 1733 є рахунком для виплати заробітної плати, спростовуються матеріалами справи.

Таким чином ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 25.05.2018 року слід скасувати . Скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільміськгаз» за № 598 від 16.05.2018 року задоволити частково.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги необхідно покласти на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікація «Тернопільміськгаз» за вих. № 412 від 31.05.2018 року задоволити частково.

2.Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 25.05.2018 року скасувати. Скаргу Приватного акціонерного товариства «Тернопільміськгаз» за № 598 від 16.05.2018 року задоволити частково.

Зобов'язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України Кузьменка О.С. зняти арешт з коштів ПрАТ газопостачанню та газифікації «Тернопільміськгаз», що знаходяться на поточному рахунку № 1733 у філії АТ «Укрексімбанк», м.Тернопіль, які необхідні і призначені для оплати праці працівникам ПрАТ «Тернопільміськгаз» та сплати обов"язкових платежів до бюджету України. В решті скарги відмовити.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26.07.2018 року.

Головуючий - суддя Скрипчук О.С.

суддя Бойко С.М.

суддя Желік М.Б.