донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

26.07.2018 справа №905/2895/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя судді секретар судового засідання за участю представників: прокурор від позивача від відповідача Дучал Н.М. Мартюхіна Н.О., Склярук О.І. Рудик Т.С. Хряк О.О., посвідчення не з'явився не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Санаторно-курортний реабілітаційний центр "Слов'янський курорт" ЗАТ Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофздоровниця", м. Слов'янськ Донецької області
на рішення господарського суду Донецької області
від28.03.2018 року ( повний текст складено 30.03.2018року)
у справі за позовом до відповідача про№905/2895/17 (суддя Мельниченко Ю.С.) Керівника Слов'янської місцевої прокуратури, м. Слов'янськ Донецької області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Донецькій області, м. Костянтинівка Донецької області Дочірнього підприємства "Санаторно-курортний реабілітаційний центр "Слов'янський курорт" ЗАТ Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофздоровниця", м. Слов'янськ Донецької області стягнення шкоди в сумі 22 460 грн 00 коп.

В С Т А Н О В И В:

Керівник Слов'янської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Донецькій області звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Дочірнього підприємства "Санаторно-курортний реабілітаційний центр "Слов'янський курорт" ЗАТ Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" про стягнення шкоди в сумі 22 460 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилався на те, що відповідачем було заподіяно шкоду навколишньому природному середовищу шляхом видалення зелених насаджень, а саме 18 сироростучих дерев на території, що входить до складу Регіонального ландшафтного парку "Слов'янський курорт" без оформлення відповідних дозволів та документів на знесення зелених насаджень.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 28.03.2018 року у справі №905/2895/17 позовні вимоги Керівника Слов'янської місцевої прокуратури, м. Слов'янськ Донецької області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Донецькій області, м. Костянтинівка Донецької області до Дочірнього підприємства "Санаторно-курортний реабілітаційний центр "Слов'янський курорт" ЗАТ Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця", м. Слов'янськ Донецької області задоволено.

Стягнуто з Дочірнього підприємства "Санаторно-курортний реабілітаційний центр "Слов'янський курорт" ЗАТ Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" (84110, Донецька область, м. Слов'янськ, вул. Пушкінська, буд. 2, ) на користь Державного бюджету України, обласного бюджету Донецької обласної ради та місцевого бюджету м. Слов'янська, завдані порушенням природоохоронного законодавства збитки в розмірі 22 460 грн. 00 коп., зарахувавши кошти на аналітичний рахунок, відкритий в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Донецькій області за балансовим рахунком 3311 "Кошти, які підлягають розподілу між державним і місцевими бюджетами" Плану рахунків в розрізі територій та кодів класифікації доходів бюджету (р/рахунок 005, МФО 834016, , код платежу 24062100).

Стягнуто з Дочірнього підприємства "Санаторно-курортний реабілітаційний центр "Слов'янський курорт" ЗАТ Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" (84110, Донецька область, м. Слов'янськ, вул. Пушкінська, буд. 2, ) на користь прокуратури Донецької області (87500, Донецька область, м.Маріуполь, вул. Університетська, 6; р/р 6251, банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, ) судовий збір в сумі 1600 грн. 00 коп.

Рішення мотивовано обґрунтованістю та доведеністю матеріалами справи заявлених позовних вимог.

Не погодившись з прийнятим рішенням, до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Дочірнє підприємство "Санаторно-курортний реабілітаційний центр "Слов'янський курорт" ЗАТ Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця", яке просить рішення господарського суду Донецької області від 28.03.2018 року у справі №905/2895/17 скасувати та відмовити Державній екологічній інспекції у Донецькій області у стягненні шкоди, завданої незаконною порубкою дерев в сумі 22 460 грн. 00 коп., з Дочірнього підприємства "Санаторно-курортний реабілітаційний центр "Слов'янський курорт" ЗАТ Лікувально - оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця".

Апелянт наголошує на безпідставності та необґрунтованості прийнятого рішення, порушенні судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства встановлено, що при проведенні робіт з демонтажу теплової мережі, що належить відповідачеві, знищені до ступеня припинення росту 18 сирорастучих дерев, без правовстановлюючих документів. Проте, за зверненням адміністрації відповідача інженером охорони та захисту лісу ДП «Лиманське ЛГ», проведено візуальне обстеження дерев на території ДП «СКРЦ «Слов'янський курорт», що входить до складу Регіонального ландшафтного парку «Слов'янський курорт». При обстеженні встановлено, що при проведенні робіт з демонтажу теплової мережі, при виконанні земляних робіт в безпосередній близькості до дерев їм були нанесені механічні пошкодження кореневих лап більш ніж на 2/3 периметра. Відповідно до додатку № 3 Санітарних правил в лісах України ПМК України від 26.10.2016року № 756 дерева з такими пошкодженнями відносяться до категорії стану відмираючі дерева. В подальшому ці дерева в остаточній категорії стану - свіжий сухостій.

Оскільки постанова Кабінету Міністрів України від 24.07.2013 року № 541 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд» передбачає нарахування шкоди за порубку категорії стану дерев - свіжий сухостій за таксою, зменшеною у два рази, тому нарахування позивачем шкоди в розмірі 22 460,00 грн. на підставі цієї постанови за порубку дерев категорії стану свіжий сухостій є безпідставним.

До апеляційної скарги додано копію довідки 08-136 від 27.02.2017 інженера ОЗД ДП «Лиманське ЛГ».

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 29.05.2018 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства "Санаторно-курортний реабілітаційний центр Слов'янський курорт" ЗАТ Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на рішення господарського суду Донецької області від 28.03.2018 у справі №905/2895/17; встановлено строк для подання іншими учасниками справи відзивів на апеляційну скаргу.

До Донецького апеляційного господарського суду надійшов відзив керівника Слов'янської місцевої прокуратури, в якому викладені заперечення на апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Санаторно-курортний реабілітаційний центр "Слов'янський курорт" ЗАТ Лікувально - оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця". Прокурор у відзиві просить залишити оскаржуване рішення без змін, а вказану апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 18.06.2018 призначено розгляд апеляційної скарги Дочірнього підприємства "Санаторно-курортний реабілітаційний центр Слов'янський курорт" ЗАТ Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на рішення господарського суду Донецької області від 28.03.2018 у справі №905/2895/17 на 17.07.2018.

У зв'язку з неможливістю продовження розгляду справи членом колегії - суддею Гезою Т.Д. через перебування у відпустці на день розгляду справи - 17.07.2018, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2018 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Дучал Н.М., судді Мартюхіна Н.О., Склярук О.І.

У судове засідання, призначене на 17.07.2018 з'явився прокурор, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Також в судовому засіданні 17.07.2018 був присутній представник відповідача без належних повноважень.

Позивач не скористався правом участі представника у судовому засіданні апеляційної інстанції, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду в судовому засіданні 17.07.2018 року оголошено перерву до 26.07.2018 о 14:00 год.

Після перерви позивач та відповідач не скористалися правом участі представника в судовому засіданні апеляційної інстанції, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Явку представників сторін судом не було визнано обов'язковою.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017р. №2147-VIII викладено Господарський процесуальний кодекс України у новій редакції, яка набула чинності 15.12.2017р.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Судом апеляційної інстанції при апеляційному перегляді оскаржуваного рішення господарського суду Донецької області від 28.03.2018 року не оцінюється документ (лист ДП «Лиманське лісове господарство» від 27.02.2017 року), доданий відповідачем до апеляційної скарги (тобто лише на стадії апеляційного провадження), оскільки вказаний документ не був предметом розгляду судом першої інстанції, апелянтом не надано доказів неможливості подання вказаного листа до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

У відповідності до п.п. 1, 3 частини 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, заслухавши в судовому засіданні пояснення прокурора, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Донецьким апеляційним господарським судом встановлено наступне.

25.01.2017р. Державною екологічною інспекцією у Донецькій області складено протокол №000145 про адміністративне правопорушення, відповідно до якого 15.12.2016р. об 11-20 год. встановлено факт порушення ОСОБА_6, який працює начальником відділу експлуатації основних фондів, будівництва та ремонту - головний інженер ДП "Санаторно-курортний реабілітаційний центр "Слов'янський курорт", дотримання режиму території природно-заповідного фонду, а саме: при проведенні роботи з демонтажу теплової мережі, що належить ДП СКРЦ "Слов'янський курорт", знищені до ступеня припинення росту 18 сирорастучих дерев, діаметром від 8,0 см до 33 см, породи: яблуня, груша, ясень, акація та клен, без правовстановлюючих документів, що є порушенням ст. ст. 23, 24, 64 Закону України "Про природно-заповідний фонд", ст.ст. 12, 38, 40, 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст. 25 Закону України "Про рослинний світ".

Як свідчать матеріали справи, на підставі ухвали слідчого судді Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 27.01.2017р. у справі № 1-кс/243/63/2017 за кримінальним провадженням № 0000114 від 11.11.2016р., Державною екологічною інспекцією у Донецькій області в період з 06.02.2017 - 20.02.2017 здійснено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Дочірнім підприємством "Санаторно-курортний реабілітаційний центр "Слов'янський курорт", в ході проведення якої складено акт № 06-02 від 20.02.2017р. перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства щодо охорони, утримання зелених насаджень у населених пунктах України.

В ході перевірки було встановлено та в акті зафіксовано, окрім іншого, що згідно з робочим проектом реконструкції благоустрою та озеленення території, розробленим у 1995 році лісні насадження на території ДП "Санаторно-курортний реабілітаційний центр "Слов'янський курорт" віднесені до лісів 1 групи. Загальна площа насаджень склала 68 га, із них 32 га загальнокурортний парк та 36 га лісопарк, який на північному сході переходить у сосновий ліс. Загальна кількість дерев згідно цього документу складає 4010 одиниць.

При проведенні робіт з демонтажу теплової мережі, що належить Дочірньому підприємству "Санаторно-курортний реабілітаційний центр "Слов'янський курорт" встановлено факт порушення режиму території природно заповідного фонду. На території, що входить до складу Регіонального ландшафтного парку "Слов'янський курорт" знищені до ступеня припинення росту 18 сирорастучих дерев відповідно діаметрами у корі біля шийки кореня: 8,0 см.-2шт.; 8,5 см. - 1 шт.; 10,0 см. - 1 шт.; 17,5 см. - 1 шт.; 19,0 см. - 1 шт.; 20,0 см. - 1 шт.; 20,5 см. - 1 шт.; 21,0 см. - 2 шт.; 23,0 см. - 1 шт.; 25,0 см. - 1 шт.; 27,0 см. - 3 шт.; 27,5 см. - 1 шт.; 28,5 см. - 1 шт.; 33,0 см. - 1 шт., породи яблуня, груша, ясень, акація й клен, без правовстановлюючих документів. Відповідальною особою за розробку цих документів є начальник відділу експлуатації основних фондів, будівництва та ремонту - головний інженер ДП "Санаторно-курортний реабілітаційний центр "Слов'янський курорт" ОСОБА_6 Наведене є порушенням ст. ст. 23, 24 Закону України "Про природно-заповідний фонд України", ст.ст. 12, 40, 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст.ст. 25, 40 Закону України "Про рослинний світ".

При перевірці був присутній з боку відповідача начальник садово-паркового господарства Стеценко О.В., акт отримано генеральним директором ДП «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Слов'янський курорт» Кравченко О.В., про що свідчать підписи наведених осіб під актом.

За результатами вказаної перевірки генеральному директору ДП СКРЦ "Слов'янський курорт" було видано припис № 06-2 від 22.02.2017р. про усунення порушень вимог природоохоронного законодавства.

Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Донецької області складено розрахунок розміру шкоди, внаслідок самовільної вирубки до ступеню припинення росту сироростучих дерев на території, що належить ДП «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Слов'янський курорт» в межах об'єкта природно-заповідного фонду, на території, що входить до складу Регіонального ландшафтного парку «Слов'янський курорт», відповідно до якого загальний розмір шкоди складає 22 460 грн. 00 коп.

Розрахунок зроблено на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 541 від 24.07.2013р. «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд».

Постановою Слов'янського міськрайонного суду від 27.03.2017р. по справі №243/946/17 (провадження № 3/243/301/2017), винесеної на підставі протоколу про адміністративне правопорушення № 000145 від 25.01.2017р., ОСОБА_6, що працює на посаді начальника відділу експлуатації основних фондів, будівництва та ремонту - головного інженера ДП «СКРЦ «Слов'янський курорт», визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, та накладено стягнення у вигляді штрафу на суму 255,00 грн.

Постановою апеляційного суду Донецької області від 19.04.2017р. по справі №33/775/121/2017 постанову Слов'янського міськрайонного суду від 27.03.2017р. було скасовано у зв'язку з тим, що суддею першої інстанції в порушення ст. 38 КУпАП було ухвалено постанову, після закінчення передбаченого строку.

Державною екологічною інспекцією у Донецькій області на адресу відповідача направлена претензія від 06.09.2017р. за №06-1293 про необхідність сплати заподіяного збитку в розмірі 22 460 грн. 00 коп. До претензії був доданий розрахунок шкоди, заподіяної Дочірнім підприємством "Санаторно-курортний реабілітаційний центр "Слов'янський курорт" ЗАТ Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства. Зазначена претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно ст. 2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються цим Законом, а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

Державній охороні і регулюванню використання на території України, за положеннями ч.1 ст.5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в народному господарстві в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах (ст.38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»).

Згідно з приписами ст. 40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов'язкових екологічних вимог, зокрема, здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища, здійснення господарської та іншої діяльності без порушення екологічних прав інших осіб.

Відповідно до ст. 61 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" ділянки суші та водного простору, природні комплекси й об'єкти, які мають особливу екологічну, наукову, естетичну і економічну цінність і призначені для збереження природної різноманітності, генофонду видів тварин і рослин, підтримання загального екологічного балансу та фонового моніторингу навколишнього природного середовища, вилучаються з господарського використання повністю або частково і оголошуються територією чи об'єктом природно-заповідного фонду України.

До складу природно-заповідного фонду України входять державні заповідники, природні національні парки, заказники, пам'ятки природи, ботанічні сади, дендрологічні та зоологічні парки, парки-пам'ятки садово-паркового мистецтва, заповідні урочища. Порядок організації, використання і охорони територій та об'єктів природно-заповідного фонду, додаткові їх категорії визначаються законодавством України.

Статтею 3 Закону України "Про природно-заповідний фонд" передбачено, що до природно-заповідного фонду України належать, зокрема природні території та об'єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам'ятки природи, заповідні урочища.

Приписи ч. 3 ст. 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" забороняють будь-яку діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об'єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням, на землях природно-заповідного фонду.

Збереження територій та об'єктів природно-заповідного фонду забезпечується, зокрема, шляхом встановлення заповідного режиму; організації систематичних спостережень за станом заповідних природних комплексів та об'єктів; проведення комплексних досліджень з метою розробки наукових основ їх збереження та ефективного використання; додержання вимог щодо охорони територій та об'єктів природно-заповідного фонду під час здійснення господарської, управлінської та іншої діяльності, розробки проектної і проектно-планувальної документації, землевпорядкування, лісовпорядкування, проведення екологічних експертиз; встановлення підвищеної відповідальності за порушення режиму їх охорони та використання, а також за знищення та пошкодження заповідних природних комплексів та об'єктів тощо ( ст.8 Закону України «Про природно-заповідний фонд України»).

Регіональні ландшафтні парки є природоохоронними рекреаційними установами місцевого чи регіонального значення, що створюються з метою збереження в природному стані типових або унікальних природних комплексів та об'єктів, а також забезпечення умов для організованого відпочинку населення ( ст.23 Закону України «Про природно-заповідний фонд України»).

Державний контроль за додержанням режиму територій та об'єктів природно-заповідного фонду здійснюється центральним органом виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища, його органами на місцях (ст. 62 Закону України "Про природно-заповідний фонд України").

Статтями 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Охорона рослинного світу передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження просторової, видової, популяційної та ценотичної різноманітності і цілісності об'єктів рослинного світу, охорону умов їх місцезростання, збереження від знищення, пошкодження, захист від шкідників і хвороб, а також невиснажливе використання. Охорона рослинного світу здійснюється центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, власниками та користувачами (в тому числі орендарями) земельних ділянок, на яких знаходяться об'єкти рослинного світу, а також користувачами природних рослинних ресурсів ( ст.25 Закону України «Про рослинний світ»).

Згідно з ч.2 ст.40 Закону України "Про рослинний світ" особи, винні, зокрема, у протиправному знищенні або пошкодженні об'єктів рослинного світу, порушенні вимог щодо охорони, використання та відтворення рослинного світу під час проектування, розміщення, будівництва, реконструкції, введення в дію, експлуатації споруд та об'єктів, застосування технологій, які негативно впливають на стан об'єктів рослинного світу несуть відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ.

Аналогічну норму містить і ч.2 ст.105 Лісового кодексу України, за якою відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи: винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників; винні у порушенні строків лісовідновлення та інших вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів.

За приписами ст.107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

За приписами ст. 65 Закону України "Про природно-заповідний фонд" розміри шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про природно-заповідний фонд, визначаються на основі кадастрової еколого-економічної оцінки включених до його складу територій та об'єктів, що проводиться відповідно до цього Закону, та спеціальних такс, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.07.2013 №541 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд", затверджено такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд у межах територій та об'єктів природно-заповідного фонду внаслідок, зокрема, незаконної рубки або пошкодження дерев та рослин, що мають здерев'яніле стебло, до ступеня припинення росту.

Згідно зі ст.35 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Указом Президента України №454/2011 від 13.04.2011р. затверджено Положення про Державну екологічну інспекцію України, за змістом п.1 якого державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України. Держекоінспекція України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Згідно з п.7 вказаного Положення Держекоінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, морські екологічні інспекції (Азовська, Азово-Чорноморська, Північно-Західного регіону Чорного моря).

Відповідно до приписів п.2 постанови №408 від 13.08.2014р. Кабінету Міністрів України "Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами" встановлено, що надання дозволу на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб-підприємців не потребується у разі, якщо такі перевірки проходять за рішенням суду та на вимогу службових осіб у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відшкодуванням шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Наведена стаття унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов'язань. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювача шкоди. Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду.

Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення. При цьому, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення шкоди (збитків), потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) шкоди (збитків); 3)причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою (збитками); 4) вини заподіювача шкоди.

Позивачем доведено наявність всіх елементів складу правопорушення, необхідних для застосування такої міри відповідальності як відшкодування шкоди (збитків).

Факт порушення відповідачем вимог природоохоронного законодавства підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

В діях відповідача вбачається незаконне видалення зелених насаджень, а саме 18 сироростучих дерев на території, що входить до складу Регіонального ландшафтного парку "Слов'янський курорт" без оформлення відповідних дозволів та документів на знесення зелених насаджень, в результаті чого було заподіяно шкоду, яка розрахована в сумі 22 460,00 грн. з дотриманням порядку визначеного Постановою Кабінету Міністрів України від 24.07.2013 №541 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд", докази сплати якої в матеріалах справи відсутні.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що матеріалами справи доведено факт заподіяння державі шкоди(збитків) внаслідок порушення відповідачем вимог природоохоронного законодавства, правомірним є висновок суду першої інстанції обґрунтованість позовних вимог.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, згідно зі ст. 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають, зокрема, відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до ст.42 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" в Україні фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища здійснюється за рахунок Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів, коштів підприємств, установ та організацій, фондів охорони навколишнього природного середовища, добровільних внесків та інших коштів.

За приписами ст.47 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі бюджету Автономної Республіки Крим та відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок, зокрема, частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством.

Згідно приписів п.7 ч.3 ст.29 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є, зокрема, 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

За змістом п.4 ч.2 ст.69-1 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

У главі 9 Порядку організації роботи органів Державної казначейської служби України у процесі казначейського обслуговування державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, затвердженого наказом Державної казначейської служби України №128 від 09.08.2013р., передбачено, що платежі, які відповідно до Бюджетного кодексу України та Закону про Державний бюджет України розподіляються між державним та місцевими бюджетами, зараховуються на аналітичні рахунки, відкриті в Головних управліннях Казначейства на ім'я органу Казначейства за балансовим рахунком 3311 "Кошти, які підлягають розподілу між державним і місцевими бюджетами" Плану рахунків в розрізі територій та кодів класифікації доходів бюджету. Кошти, які надійшли за день (з урахуванням повернення помилково або надміру зарахованих до бюджетів платежів) на рахунки 3311, у регламентований час розподіляються Головними управліннями Казначейства за встановленими нормативами між державним бюджетом та відповідними місцевими бюджетами.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що заявлена сума, 22 460,00 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь Державного бюджету України, обласного бюджету Донецької обласної ради та місцевого бюджету м. Слов'янська, шляхом зарахування коштів на аналітичний рахунок, відкритий в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Донецькій області за балансовим рахунком 3311 "Кошти, які підлягають розподілу між державним і місцевими бюджетами" Плану рахунків в розрізі територій та кодів класифікації доходів бюджету.

З огляду на наведене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами.

Твердження заявника апеляційної скарги про порушення і неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим відсутні підстави для зміни чи скасування рішення господарського суду Донецької області від 28.03.2018 у справі №905/2895/17.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд рішення господарського суду Донецької області від 28.03.2018 у справі №905/2895/17 у даній справі покладаються на заявника.

Керуючись статтями 129, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Санаторно-курортний реабілітаційний центр "Слов'янський курорт" ЗАТ Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця", м. Слов'янськ Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 28.03.2018 року (повний текст складено 30.03.2018 року) у справі №905/2895/17 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 28.03.2018 року (повний текст складено 30.03.2018 року) у справі №905/2895/17- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

У судовому засіданні 26.07.2018р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено 30.07.2018р.

Головуючий суддя Н.М.Дучал

Судді: Н.О. Мартюхіна

О.І. Склярук