РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2018Справа № 910/4971/18

За позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал страхування";
До Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Оранта";
Простягнення 8 033,90 грн.
Суддя Мандриченко О.В.

Секретар судового засідання Дюбко С.П.

Представники:

Від позивача:Старченко О.О., представник за довіреністю від 12.04.2018;
Від відповідача: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал страхування" звернулося до суду з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Оранта" 49 490,00 грн. сплаченого страхового відшкодування за заподіяні страхувальнику позивача збитки водієм автомобіля Mazda 121, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована відповідачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.04.2018 відкрито провадження у справі № 910/4971/18, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 24.05.2018, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу - строк для подання відповіді на відзив.

17.05.2018 відповідач подав відзив на позовну заяву, згідно з яким проти позову заперечує повністю та просить відмовити у його задоволенні у зв'язку з невстановленням особи-водія автомобіля Mazda 121 та відсутністю доказів винуватості у вчиненні порожньо-транспортної пригоди власника цього автомобіля.

21.05.2018 до суду надійшли відомості з Моторного (транспортного) страхового бюро України з інформацією з єдиної центральної бази даних.

24.05.2018 в підготовчому засіданні судом прийнято від представника позивача відповідь на відзив на позовну заяв та постановлено ухвалу про відкладення на 12.06.2018.

Ухвалою від 15.06.2018 підготовче засідання у справі було призначено на 03.07.2018 у зв'язку з тим, що 12.06.2018 воно не відбулося через перебування судді у відрядженні.

У підготовчому засіданні 03.07.2018, вчинивши всі передбачені процесуальним законодавством дії за ст.ст. 182-183 Господарського процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи для судового розгляду по суті на 19.07.2018.

У судове засідання, призначене на 19.07.2018, з'явився представник позивача, який заявлені вимоги підтримав та просив позов задовольнити, посилаючись на перехід в силу закону до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал страхування" права вимоги до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Оранта" у зв'язку з виплатою страхувальнику страхового відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини страхувальника відповідача.

Відповідач уповноваженого представника в судове засідання не направив, про поважність причин його неявки суд не повідомив, а тому, зважаючи на наявність в матеріалах справи відзиву на позовну заяву та доказів завчасного вручення відповідачеві копії ухвали від 03.07.2018, справа розглядається на підставі наявних матеріалів.

19.07.2018 в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оглянувши оригінали документів, копії яких долучено до матеріалів справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал страхування" (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) 24.04.2015 року укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 117/15-Т/Ц1, 7632а6к, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Toyota Yaris, державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 70410081, 14.08.2015 по вул. Грушевського у м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Toyota Yaris, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, транспортного засобу Opel Vectra, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, що належить ОСОБА_3 під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля Mazda 121, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_5 під керуванням невстановленої особи.

Згідно з вказаною довідкою, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини невстановленої особи, яка керувала автомобілем Mazda 121, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

14.08.2015 страхувальник - ОСОБА_2 подав позивачеві заяву про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу від 24.04.2015 № 117/15-Т/Ц1.

Договором, що був укладений позивачем зі своїх страхувальником було встановлено умови виплати страхового відшкодування у разі пошкодження транспортного засобу шляхом перерахування коштів на рахунок авторизованої станції технічного обслуговування. Розмір збитків, за п. 26.2 договору визначається на підставі документа, де встановлено перелік знищених, пошкоджених або викрадених складових частин чи в цілому об'єкта страхування (дефектна відомість, автотоварознавчна експертиза, акт огляду транспортного засобу); документа, складеного компетентними органами про обставини, час, місце страхового випадку із зазначенням знищеного, пошкодженого або викраденого об'єкта страхування чи його частин); документа, що містить розрахунок розміру витрат на компенсацію скоєних збитків (кошторис, калькуляція СТО, автотоварозначна експертиза тощо).

25.08.2015 авторизованою станцією технічного обслуговування (Товариством з обмеженою відповідальністю "ВіДі Автострада") складено рахунок № ВДиС-0019419 від 25.08.2015 на суму 113 637,38 грн. вартості запасних частин та відновлювальних ремонтних робіт автомобіля Toyota Yaris, державний реєстраційний номер НОМЕР_2. Також, 12.10.2015 складено рахунок № ВДиС-0022919 від 12.10.2015 на суму 28 347,66 грн.

За договором від 24.04.2015 № 117/15-Т/Ц1 позивач склав страховий акт від 04.09.2015 на суму 113 637,38 грн., а також 16.10.2015 страховий акт на суму 28 347,66 грн.

На підставі страхового акту від 04.09.2015 та від 16.10.2015, дефектної відомості, розрахунків страхового відшкодування позивач, виконуючи свої зобов'язання за договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної дорожньо-транспортної пригоди, шляхом перерахування коштів у сумі 113 637,38 грн. та 28 347,66 грн. на рахунок особи, яка здійснює відновлювальний ремонт (Товариство з обмеженою відповідальністю "ВіДі Автострада), що підтверджується платіжними дорученнями від 07.09.2015 № 33135 та від 21.10.2015, всього 141 985,04 грн.

Посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність особи, яка керувала автомобілем Mazda 121, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована відповідачем, позивач звернувся до нього з позовом про стягнення 49 490,00 грн. в порядку зворотної вимоги, вказуючи, що ліміт відповідальності відповідача за полісом АІ 1481652 складав 50 000,00 грн., а франшиза 510,00 грн.

Відповідач позовні вимоги відхиляє через відсутність належних і допустимих доказів того, що адміністративне правопорушення, яке спричинило збитки, було скоєно саме власником автомобіля Mazda 121, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (постанови суду про визнання вини і притягнення до відповідальності).

Проаналізувавши правові позиції сторін, суд відхиляє заперечення відповідача та вважає за належне задовольнити позовні вимоги, зважаючи на таке.

Відповідно до ст.ст. 8, 9 Закону України "Про страхування" страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страховоговипадку.

Розмір страхової суми визначається договором страхування або чинним законодавством під час укладання договору страхування чи зміни договору страхування. або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ст.25 Закону України "Про страхування").

Згідно з Законом України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" (ст.ст.9, 22, 28, 29) страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Статтею 36 зазначеного Закону передбачений порядок виплати страхового відшкодування: страховик (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону,-МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника тощо. У разі визнання вимог заявника обґрунтованими страховик зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьом,у доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Виплата страхового відшкодування здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал страхування" перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Суд приймає до уваги відсутність в матеріалах справи судового рішення про визнання винуватості будь-якої особи у порушенні правил дорожнього руху, яке спричинило дорожньо-транспортну пригоду та про притягнення до відповідальності у зв'язку з цим. Проте суд не вважає це підставо для відмови у позові, оскільки відповідач взяв під страховий захист цивільно-правову відповідальність особи, яка на законних підставах керує автомобілем Mazda 121, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, а не лише власника цього транспортного засобу, тоді як матеріали справи не містять жодних відомостей про те, що цей автомобіль будь-коли та, зокрема, 14.08.2015, вибував з правомірного володіння ОСОБА_5. Також, суд враховує наступне.

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Як слідує з матеріалів справи, особа, яка керувала в момент дорожньо-транспортної пригоди автомобілем Mazda 121, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з місця пригоди зникла. Відповідні правоохоронні органи вчиняли дії щодо її розшуку, встановлення, тобто, адміністративні матеріали до суду відносно водія вказаного транспортного засобу не передавалися з об'єктивних причин, що становлять собою неправомірну поведінку невстановленої особи. У зв'язку з викладеним, питання встановлення вини у цьому разі встановлюється господарським судом самостійно за результатами дослідження всіх обставин та матеріалів.

Так, з довідки про дорожньо-транспортну пригоду та заяви про її настання судом встановлено, що механічні пошкодження автомобілям-учасникам дорожньо-транспортної пригоди було завдано через наїзд автомобіля Mazda 121, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на автомобіль Toyota Yaris, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, який, в свою чергу, скоїв наїзд на автомобіль Opel Vectra, державний реєстраційний номер НОМЕР_3. Особа, котра керувала автомобілем Mazda 121, рухалася в цьому авто позаду автомобіля Toyota Yaris, перед яким знаходився автомобіль Opel Vectra. Від удару, заподіяного наїздом автомобіля Mazda 121 на автомобіль Toyota Yaris, останній здійснив вимушений наїзд на автомобіль Opel Vectra.

За загальновідомим порядком, встановленим Правилами дорожнього руху України, затвердженими постановою Київського апеляційного господарського суду України від 10.10.2011 № 1306 утримання безпечної дистанції є прямим обов'язком кожного водія, а її порушенням є недотримання відповідної відстані від транспортного засобу, що рухається попереду, яка б запобігла зіткненню з ним.

З обставин, відображених у описаних вище документах слідує, що особа, яка керувала автомобілем Mazda 121, недотрималася безпечної дистанції, вчинивши таким чином, порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Mazda 121 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована Публічним акціонерним товариством "Страхова компанія "Оранта" на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ № 1481652, що не заперечується відповідачем та підтверджується відомостями Єдиної централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України.

Договором (полісом) № АІ № 1481652 передбачено, що франшиза становить 00,00 грн., а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 50 000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Позивач, при визначенні основної суми заборгованості, врахував розмір франшизи в сумі 510,00 грн. за полісом № АІ № 1481652, хоча такий розмір франшизи матеріалами справи не підтверджено, а також ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх осіб і просив стягнути з відповідача 49 490,00 грн.

Таким чином, позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі у розмірі 49 910,00 грн. в межах зявлених позовних вимог.

У порядку приписів до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-80, 236-241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Оранта" (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д, ідентифікаційний код 00034186) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154, ідентифікаційний код 33908322) 49 490 (сорок дев'ять тисяч чотириста дев'яносто) грн. страхового відшкодування та 1 760 (одну тисячу сімсот шістдесят) грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України подається до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26.07.2018.

Суддя О.В. Мандриченко