РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року Справа № 924/233/18

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Петухов М.Г. , суддя Бучинська Г.Б.

секретар судового засідання Харитонюк О.В.

позивач - адв. ОСОБА_1 (ордер КВ № 721372 від 04.07.2018 р., посв. адв. № 4906 від 27.09.2017 р.)

відповідач - адв. ОСОБА_2 (дов. № 05-02/18 від 05.02.2018 р., посв. адв. 6340/10 від 08.12.2017 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 виробничого кооперативу "Перший національний виробничий кооператив" на ухвалу Господарського суду Хмельницької області, постановлену 26.06.2018 р. суддею Вибодовським О.Д. у приміщенні Господарського суду Хмельницької області, повний текст складено 27.06.2018 р.

у справі № 924/233/18

за позовом ОСОБА_3 виробничого кооперативу "Перший національний виробничий кооператив"

до Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод"

про стягнення заборгованості за договором поставки молока № 49 від 12.08.2016р. у розмірі 3935558,00 грн.

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 виробничий кооператив "Перший національний виробничий кооператив" м.Шепетівка Хмельницької області звернувся до господарського суду Хмельницької області з позовною заявою про стягнення з Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод" заборгованості за договором поставки молока №49 від 12 серпня 2016 року у розмірі 3935558,00 грн.

06 червня 2018 року позивачем було надано до суду першої інстанції письмові пояснення, відповідно до яких просить суд стягнути з відповідача в сумі 3935558,00 грн., в т.ч. - 3312859,00 грн. сума основного боргу, 395727,00 грн. пені, 39160,00грн. 3% річних та 187812,00 грн. інфляційних.

Позивачем в позовній заяві зазначено, що на виконання умов договору № 49, за період з лютого по листопад 2017 року позивачем було поставлено молоко на суму 141916738,00 грн., тоді як відповідач оплату виконав частково, заборгованість становить 3312859,00 грн., і доказів оплати суми 138603879,00 грн. саме по договору № 49 від 12 серпня 2016 року суду не надано.

Відповідно до ухвали від 02.04.2018 р. Господарський суд Хмельницької області порушив провадження у справі № 924/233/18 за позовом ОСОБА_3 виробничого кооперативу "Перший національний виробничий кооператив" до Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод" про стягнення заборгованості 3935558,00 грн.

Ухвалою від 26.06.2018 р. Господарський суд Хмельницької області задоволив клопотання Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод" про призначення судової економічної експертизи та призначив у справі № 924/233/18 судову економічну експертизу, проведення якої доручив Хмельницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Попереджено експерта про передбачену статтями 384 та 385 Кримінального кодексу України кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих висновків або відмову експертів від виконання покладених обовязків без поважних причин.

На вирішення економічної експертизи судом поставлені наступні питання:

1. Чи підтверджується документально та нормативно заявлена позивачем до стягнення заборгованість за договором поставки молока № 49 від 12.08.2016 р. станом на 30.03.2018 р. в сумі 3312859,00 грн.?

2. Який розмір заборгованості Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод", м.Старокостянтинів за договором поставки молока № 49 від 12.08.2016 р. станом на 30.03.2018р. перед позивачем із врахуванням всіх проплат, проведених ОСОБА_4 підприємством "Старокостянтинівський молочний завод"?

Оплату за проведення експертизи суд поклав на ОСОБА_4 підприємство "Старокостянтинівський молочний завод".

Одночасно суд зупинив провадження у справі № 924/233/18 до отримання результатів експертизи.

Не погоджуючись з ухвалою суду про призначення експертизи, позивач ОСОБА_3 виробничий кооператив "Перший національний виробничий кооператив" подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 26 червня 2018 року про призначення судової експертизи у справі № 924/233/18 скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скаржник вважає, що ухвала Господарського суду Хмельницької області від 26 червня 2018 року про призначення судової експертизи у справі № 924/232/18 є незаконною, необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, тому підлягає скасуванню.

Скаржник доводить, що клопотання відповідача про призначення судової експертизи не містить обґрунтування необхідності спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини, що мають значення для справи неможливо. Клопотання не містить обґрунтування неможливості надання відповідачем експертного висновку самостійно у строки, встановлені для подання доказів. Тобто, судом першої інстанції не дотримано умов призначення експертизи за клопотанням учасника справи, визначених статтею 99 Господарського процесуального кодексу України. Неповнота встановлення судом обставин, які мають значення для справи полягає у тому, що призначенню експертизи не передувало дослідження судом видаткових накладних, приймальних квитанцій, податкових накладних та товарно-транспортних накладних, що є у матеріалах справи. Таким чином, суд першої інстанції фактично ухилився від встановлення обставин справи іншими засобами доказування.

Скаржник вважає, що підстав для призначення судової експертизи не вбачається, оскільки суд володіє достатніми знаннями для встановлення фактів, що входять до предмету доказування й може самостійно здійснити оцінку доказів у справі про стягнення заборгованості за договором поставки, тоді як призначенням експертизи суд першої інстанції фактично ухилився від встановлення обставин справи іншими засобами доказування.

Крім того, питання визначення розміру заявленої до стягнення заборгованості не відповідає видам та завданням судової економічної експертизи, визначеної Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз № 53/5. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення, що було проігноровано судом першої інстанції. Пояснює також, що вибір установи, якій доручено проведення експертизи, не погоджувався із позивачем, тоді як подальша перевірка дозволяє позивачеві стверджувати про відсутність сертифікованих спеціалістів у Хмельницькому відділеннв Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав. Безпосередньо в судовому засіданні представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив, вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а тому просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі, просить апеляційну скаргу задоволити, а ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 26.06.2018 р. у справі № 924/233/18 скасувати.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали норм процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

При цьому колегія суддів враховує наступне.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 02 квітня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_3 виробничого кооперативу "Перший національний виробничий кооператив" про стягнення з Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод" заборгованості за договором поставки молока № 49 від 12 серпня 2016 року у розмірі 3935558,00 грн. та відкрито провадження у справі № 924/233/18 за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду першої інстанції від 29 травня 2018 року строк підготовчого провадження у справі № 924/233/18 продовжено на тридцять днів.

06 червня 2018 року позивачем було надані суду першої інстанції письмові пояснення, в яких конкретизовані позовні вимоги без зміни підстав позову.

26 червня 2018 року в межах строку проведення підготовчого провадження у справі № 924/233/18 відповідачем ОСОБА_4 підприємством "Старокостянтинівський молочний завод" було подано клопотання про проведення у справі судової економічної експертизи, проведення якої відповідач просив доручити експертам Хмельницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз; на вирішення експерта відповідач запропонував питання про визначення документальної обґрунтованості розрахунків заборгованості, які надані позивачем та відповідності таких розрахунків умовам Договору поставки молока №49 від 12 серпня 2016 року. Також просив оплату за проведення експертизи покласти на позивача, і зупинити на час проведення судової експертизи провадження по справі № 924/233/18.

Господарський суд Хмельницької області клопотання відповідача розглянув і задоволив в судовому засіданні 26.06.2018 р., про що постановлена оскаржувана ухвала.

Відповідно до ухвали від 26.06.2018 р. Господарський суд Хмельницької області призначив у справі № 924/233/18 судову економічну експертизу, проведення якої доручив Хмельницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (м.Хмельницький, вул. Володимирська, 109).

На вирішення економічної експертизи судом поставлені наступні питання:

1. Чи підтверджується документально та нормативно заявлена позивачем до стягнення заборгованість за договором поставки молока № 49 від 12.08.2016 р. станом на 30.03.2018 р. в сумі 3312859,00 грн.?

2. Який розмір заборгованості Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод", м.Старокостянтинів за договором поставки молока № 49 від 12.08.2016 р. станом на 30.03.2018р. перед позивачем із врахуванням всіх проплат, проведених ОСОБА_4 підприємством "Старокостянтинівський молочний завод"?

Зобовязано сторони надати на вимогу експерту необхідні документи для проведення експертизи, попередивши про можливість, в разі невиконання вимог суду, притягнення до передбаченої чинним законодавством відповідальності.

Оплату за проведення експертизи суд поклав на ОСОБА_4 підприємство "Старокостянтинівський молочний завод".

Одночасно суд зупинив провадження у справі № 924/233/18 до отримання результатів експертизи.

Апеляційний господарський суд переглядає законність та обґрунтованість ухвали за апеляційною скаргою позивача, поданою згідно зі ст..255 ГПК України.

Відповідно до статті 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов'язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Колегією суддів встановлено, що експертиза була призначена судом першої інстанції з порушенням наведених норм.

Так, судовою експертизою відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" є дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об'єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. При цьому, неприпустимо ставити перед судовими експертами питання, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі, а також правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду. Такий висновок про застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 24.04.2018 у справі № 910/9394/17.

За змістом мотивувальної частини ухвали суд першої інстанції, задовольняючи клопотання відповідача про призначення експертизи у справі, звернув увагу на розбіжності у наданих сторонами розрахунках; враховано при цьому значний обєм платіжних та розрахункових документів, наданих для перевірки розрахунків, та значний період нарахування. Враховано також, що наявні у справі докази є взаємно суперечливими, тому суд першої інстанції дійшов висновку, що для вирішення справи необхідні спеціальні знання щодо встановлення дійсної суми боргу із врахуванням часткових проплат, і непроведення судової експертизи залишить без належної оцінки надані сторонами докази.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про доцільність призначення економічної експертизи у даній справі, враховуючи, що надані сторонами розрахунки і докази є суперечливими, при цьому перевірці підлягають розрахунки за значний період часу з урахуванням неодноразової зміни умов договору щодо строків оплати, з урахуванням різних ґатунків продукції та з урахуванням значної кількості господарських операцій, правильність обліку яких сторонами має бути перевірена.

Відповідно до Інструкціі про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, основними завданнями експертизи документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності (економічної експертизи) є, зокрема : визначення документальної обґрунтованості розміру нестачі або надлишків товарно-матеріальних цінностей і грошових коштів, періоду і місця їх утворення; визначення документальної обґрунтованості оформлення операцій з одержання, зберігання, виготовлення, реалізації товарно-матеріальних цінностей, у тому числі грошових, основних засобів, надання послуг; визначення документальної обґрунтованості відображення в обліку грошових коштів, цінних паперів; установлення відповідності чинному законодавству відображення в податковому обліку доходів та витрат за фінансово-господарськими операціями, що підлягають оподаткуванню податком на прибуток; визначення відповідності чинному законодавству відображення в податковому обліку податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість.

Разом з тим, неприпустимо ставити перед експертом питання правові, вирішення яких віднесено до компетенції суду питання, тоді як суд першої інстанції не врахував наведеного вище при визначенні питань.

На думку колегії суддів питання «Чи підтверджується документально та нормативно заявлена позивачем до стягнення заборгованість за договором поставки молока» саме направлене на оцінку відповідності позовної вимоги про стягнення боргу нормам чинного законодавства, а питання «Який розмір заборгованості Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод", м.Старокостянтинів за договором поставки молока № 49 від 12.08.2016 р. станом на 30.03.2018 р. перед позивачем із врахуванням всіх проплат, проведених ОСОБА_4 підприємством "Старокостянтинівський молочний завод"» належить до оцінки правомірності позовної вимоги саме судом за дослідженням всіх доказів у справі в їх сукупності. Обовязок надання правового аналізу вимог позивача, встановлення розміру та моменту виникнення грошових вимог покладений на господарський суд, тоді як суд на вирішення експерта поставив питання про розмір заборгованості та її нормативне підтвердження.

Отже, сформульовані судом питання належать до сфери правової оцінки суду, ї їх вирішення чинним законодавством віднесено до компетенції суду.

Оскільки рішення у конкретній справі приймається господарським судом за дослідженими безпосередньо цим судом належних і допустимих доказів, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, колегія суддів апеляційного господарського суду не вправі коригувати питання, які визначив суд першої інстанції, лише надає оцінку відповідності/невідповідності такої процесуальної дії вимогам чинного законодавства.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що всупереч нормам ч.3 ст..99 ГПК України сторонам не надавалась можливість обрати експерта або експертну установу за взаємною згодою. Доводи про це скаржника/позивача не спростовані матеріалами справи. Зі змісту оскаржуваної ухвали також не вбачається, що суд надав сторонами, зокрема, позивачеві таку можливість, та які конкретно обставини справи суд врахував при обранні установи, крім зони регіонального обслуговування.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що експертиза у справі призначена із порушенням норм процесуального права ч.3,6 ст.99 ГПК України, що призвели до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Колегія суддів враховує при цьому, що ухвала про зупинення провадження у справі у звязку з призначенням судової експертизи є одноактною (нерозривною) процесуальною дією, у звязку з чим наслідком неправомірного призначення судової експертизи є необґрунтоване зупинення провадження у справі. Така правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 21.05.2018 р. у справі № 904/1-198/15.

За наведених вище обставин колегія суддів дійшла висновку, що ухвала господарського суду Хмельницької області від 26.06.2018 р. у справі № 924/233/18 підлягає скасуванню із направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. Розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом апеляційної скарги, повинен здійснюватися судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 255, 269, 270, 271, 275, 277, 280-284 ГПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 виробничого кооперативу "Перший національний виробничий кооператив" задоволити.

Ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 26.06.2018 р. у справі № 924/233/18 скасувати.

Справу № 924/233/18 передати на розгляд Господарському суду Хмельницької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 03 серпня 2018 року

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Петухов М.Г.

Суддя Бучинська Г.Б.