ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/1561/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк", м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківська деревообробна компанія", м. Харків

про стягнення 73059,22 грн.

за участю представників:

позивач - не зявився

третьої особи не зявився

відповідач не зявився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, АТ "Український будівельно-інвестиційний банк", 11.06.2018 р., звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача - ТОВ "Харківська деревообробна компанія" на свою користь заборгованість, яка виникла у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем, як принципалом, взятих на себе зобов'язань за договором № BG/U/03-2-0280 про надання гарантії від 31.01.2018 в частині своєчасної сплати відсотків за користування кредитом та заборгованості по кредиту, яка утворилась в порядку п. 2.1.7 договору та повязана з виконання позивачем, як гарантом, свого обовязку щодо сплати кредиторові грошових коштів відповідно до умов гарантії, у разі не виконання такого зобовязання принципалом. Відповідно до позовної заяви ціна позову становить 68930,33 грн. та складається з: 63000,0 грн. заборгованості за простроченим кредитом, 3038,00 грн. заборгованості по процентам та 2893,33 грн. пені.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.06.2018 р. прийняти позовну заяву АТ "Український будівельно-інвестиційний банк" до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/1561/18 та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

11.07.2018 на адресу суду позивачем надано заяву про збільшення розміру позовних вимог (вх. 20077), в якій зазначає, що у позовній заяві розрахунок суми позову здійснено станом та 06.06.2018 р. проте станом на 09.07.2018 року розмір позовних вимог підлягає збільшенню, у звязку зі збільшенням заборгованості за процентами та пенею, а відтак позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором № BG/U/03-2-0280 про надання гарантії від 31.01.2018, яка станом на 09.07.18 становить 73059,22 грн., з яких 63000,0 грн. заборгованості за простроченим кредитом, 4655,00 грн. заборгованості по процентам та 5404,22 грн. пеня.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.07.2018 р. було прийнято заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог до розгляду (вх. 20077) та відкладено розгляд справи на "24" липня 2018 р. о 12:00.

У зв'язку з відрядженням судді Шатернікова М.І., керуючись рішенням зборів суддів господарського суду Харківської області № 6-1/2016 від 28 березня 2016 року, було повідомлено сторін про перенесення підготовчого засідання у справі № 922/1561/18 призначеного ухвалою суду від 11 липня 2018 року, з 24 липня 2018 року на 26 липня 2018 року о 10:30.

У судовому засіданні 26.07.2018 р. було задоволено клопотання відповідача про перенесення судового засідання та постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи на 31.07.2018 р. о 10:00, яку занесено до протоколу судового засідання.

У судове засідання 31.07.2018 р. учасника справи участь своїх повноважних представників не забезпечили.

23.07.2018 р. від позивача на електронну адресу суду, а у подальшому й засобами звичайного поштового звязку, надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача (вх. 1657, 22138).

Відповідачем будь-яких доказів або заяв по суті спору до матеріалів справи станом на 31.07.2018 р. не надано.

При цьому, суд визнає, що відповідач був належним чином повідомлений про факт відкриття провадження у даній справі, було задоволено клопотання представника відповідача про надання часу для підготовки відзиву на позов, проте останній не скористався своїм правом на надання відзиву на позов та не виявив бажання бути присутнім у судовому засіданні, та його неявка не перешкоджає розгляду справи в порядку ч. 1 ст. 202 ГПК України.

Крім того, враховуючи те, що відповідач був належним чином та завчасно повідомлений про час і місце розгляду справи, проте відзив на позовну заяву у строк встановлений судом або докази погашення заборгованості не подав, суд вирішує справу в порядку ч. 9 ст. 165 ГП України за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази надані до суду, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

31.01.2018 року між Акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк" (позивач, гарант) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківська деревообробна компанія" (відповідач, принципал) укладено Договір № BG/U/03-2-0280 про надання гарантії, за умовами якого Гарант за дорученням Принципала надає на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків, банківську гарантію забезпечення пропозиції на суму 63 000,00 грн. згідно з тендерною документацією щодо проведення відкритих торгів на закупівлю: за кодом ДК 021-2-7 «Деревина» (дрова твердолистяної породи: бук, береза, ясен, граб, ільм, в'яз, акація, клен, дуб, модрина).

Згідно з п. 1.2. Договору, гарантія надається на термін до 10.05.2018 року включно і набуває чинності з 31.01.2018 року. Строк дії цього договору до 24.05.2018 року, але в будь-якому разі до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов'язань за цим Договором.

Згідно з п. 1.4. Договору, гарантія надається принципалу для подальшої передачі бенефіціару.

Згідно з п. 1.5.1. Договору, принципал сплачує гаранту комісію за надання та управління гарантії в розмірі 1260,00 грн.

Згідно з п. 2.2.2. Договору, гарант у разі порушення принципалом зобов'язання, забезпеченого Гарантією, та отримання письмової вимоги Бенефіціара не пізніше 2 банківського дня повідомити про це принципала і передати йому копію вимоги.

Згідно з п. 2.1.6. Договору гарантії Принципал зобов'язується Протягом 2 (двох) банківських днів з дня отримання копії вимоги разом з доданими до неї документами, перерахувати Гаранту належну до сплати суму згідно з реквізитами, вказаними Гарантом у повідомленні про надходження вимоги.

Згідно з п. 2.2.4. Договору, гарант у разі невиконання принципалом умов п.2.1.6. цього Договору перерахувати Бенефіціару суму вимоги, яка не може перевищувати суму наданої Гарантії, якщо вимога і додані до неї документи відповідають умовам Гарантії і надані Гаранту до закінчення строку дії Гарантії, та повідомити Принципала в письмовій формі про виконання зобов'язань за Гарантією.

Згідно з п. 2.1.7. Договору, у разі виконання гарантом зобов'язання за Гарантією за рахунок власних коштів, вважається, що відбулося кредитування принципала, і він зобов'язаний сплачувати відсотки за платіж за Гарантією в розмірі 28 % (Двадцять вісім відсотків) річних від сплаченої Гарантом та невідшкодованої Принципалом суми до моменту повного відшкодування на користь Гаранта сум, сплачених останнім за Гарантією. Строк дії кредиту - 7 календарних днів. Принципал зобов'язується повернути гаранту суму кредиту та нараховані відсотки не пізніше наступного дня після закінчення строку дії кредиту.

Згідно з п. 2.4.2. Договору гарантії Гарант має право на зворотну вимогу до Принципала в межах суми, сплаченої ним за Гарантією, та відсотками, нарахованими у випадку кредитування згідно з п.2.1.7 цього Договору.

Згідно з п. 4.1. Договору гарантії за невиконання або несвоєчасне виконання умов пп. 2.1.1, 2.1.2, 2.1.3, 2.1.7, 2.1.8, 2.1.9 цього Договору принципал сплачує гаранту пеню у розмірі 0,1% від суми невиконаного або несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожний день прострочення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на виконання взятих на себе зобовязань надав у відповідності до п. 1.4. Договору гарантії відповідачу електронну банківську гарантію для подальшої передачі 3-й особа (Бенефіціару), шляхом розміщення гарантії 31 січня 2018 року о 21:56 годин на сайті публічних закупівель PROZORRO за посиланням https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2018-01-16-002789-c у розділі "Реєстр пропозицій учасника" ТОВ "ХАРКІВСЬКА ДЕРЕВООБРОБНА КОМПАНІЯ".

Як зазначає позивач та підтверджується матеріалами справи, 05 лютого 2018 року о 15:00 годин відбувся розгляд тендерних пропозицій при проведенні процедури відкритих торгів на закупівлю Дрова твердолистяної породи Код за ДК 021-2015:0341000-7 «Деревина» у системі електронних торгів PROZORRO № UA-2018-01-16-002789-с за результатами якого визначено переможцем пропозицію учасника ТОВ "ХАРКІВСЬКА ДЕРЕВООБРОБНА КОМПАНІЯ". Замовником торгів прийнято намір укласти договір з ТОВ «ХАРКІВСЬКА ДЕРЕВООБРОБНА КОМПАНІЯ».

29.03.2018 року позивач отримав від Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова вимогу вих. №1690 від 23.03.2018 року про настання гарантійного випадку та сплату Бенефіціару повної суму Гарантії у розмірі 63000,00 грн. (а.с. 59)

У відповідності до п. 2.2.2. Договору гарантії позивач направив відповідачу повідомлення про отримання вимоги № 172 від 30.03.2018 року з прохання перерахувати AT "УКРБУДШЕСТБАНК" суму в розмірі 63000 призначенням платежу: сплата грошових зобов'язань згідно договору №BG/U/03-2-0280 про надання гарантії від 31 січня 2018 року без ПДВ.

05.04.2018 р. позивачем здійснено оплату за гарантію згідно Вимоги №1690 від 23.03.2018 року та відповідно до Договору №BG/U/03-2-0280 про надання гарантії від 31 січня 2018 року, сплативши на користь Бенефіціара 63000 грн. за рахунок власних коштів, що підтверджується платіжним дорученням №38487 від 05 квітня 2018 року.

Як зазначає позивач, 10.05.2018 року ним направлено на адресу до відповідача вимогу вих. № 1891 про відшкодування суми заборгованості за Договором гарантії станом на 03.05.2018 року та вимогою погасити прострочену заборгованість, яка була залишена останнім без відповіді та задоволення.

Позивач стверджує, що на час розгляду справи фактично відбулось кредитування відповідача на суму 63000,00 грн., проте останній свої грошові зобовязання з оплати здійсненого позивачем платежу у повному обсязі не виконав, чим порушив взяті на себе зобовязання та що зумовило: нарахування на підставі п. 2.1.7 Договору гарантії процентів за користування кредитом у розмірі 4655,00 грн. за період з 05.04.2018 р. по 09.07.2018 р.; нарахування на підставі п. 4.1. Договору гарантії пені у розмірі 5404,22 грн. за період з 05.04.2018 р. по 09.07.2018 р.

Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 560 Цивільного кодексу України визначає, що за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов'язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Частиною 1 статті 200 Господарського кодексу України визначено, що гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов'язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов'язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов'язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Зобов'язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони (ч. 2 ст. 200 Господарського кодексу України).

Гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов'язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов'язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо висунення таких заперечень (ч. 3 ст. 200 Господарського кодексу України).

Як встановлено судом, на виконання умов Договору № BG/U/03-2-0280, позивачем надано Квартирно-експлуатаційному відділу м. Харкова гарантію № BG/U/03-2-0280 від 31.01.2018 р. щодо безвідкличного та безумовного зобов'язання виплатити Бенефіціару (Квартирно-експлуатаційному відділу м. Харкова) повну суму цієї Гарантії, що складає 63000,00 гри. в тому числі у випадках не підписання Учасником (відповідачем), що став переможцем торгів, договору про закупівлю всупереч вимогам тендерної документації; ненадання переможцем процедури торгів забезпечення виконання договору про закупівлю після оприлюднення наміру укласти договір, якщо надання такого забезпечення передбачено тендерною документацією.

Частиною 1 статті 563 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов'язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії.

Згідно із ч. 2 ст. 563 Цивільного кодексу України вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред'являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов'язання, забезпеченого гарантією.

Матеріалами справи підтверджується надходження до банку вимог Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова (бенефіціара) № 1690 від 23.03.2018 р. про сплату повної суми гарантії у розмірі 63000,00 грн.

З урахуванням викладеного, у відповідача на підставі п. 2.1.6 Договору виникло зобов'язання протягом двох банківських днів з дня отримання копії вимоги перерахувати Гаранту належну до сплати суму згідно з реквізитами, вказаними Гарантом у повідомленні про надходження вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З урахуванням викладеного, беручи до уваги п. 2.1.6, 2.1.7 Договору та ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України зобов'язання відповідача з відшкодування банку-гаранту суми гарантійного платежу та сплати процентів мало бути виконано відповідачем у строк протягом двох банківських днів з дня отримання копії вимоги.

Оскільки, факт порушення відповідачем своїх договірних зобов'язань в частині своєчасної та повної оплати суми гарантійного платежу підтверджений матеріалами справи та допустимими доказами, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми заборгованості за гарантією в розмірі 63000,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 4655,00 грн. заборгованості за процентами та 5404,22 грн. пені за несвоєчасне погашення основного боргу.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як було зазначено вище, в п. 2.1.7. Договору сторони домовились, що у разі виконання Гарантом зобов'язання за Гарантією за рахунок власних коштів, вважається, що відбулося кредитування Принципала, і він зобов'язаний сплачувати відсотки за платіж за Гарантією в розмірі 28 % річних від сплаченої Гарантом та невідшкодованої Принципалом суми до моменту повного відшкодування на користь Гаранта сум, сплачених останнім за Гарантією. Строк дії кредиту - 7 календарних днів. Принципал зобов'язується повернути гаранту суму кредиту та нараховані відсотки не пізніше наступного дня після закінчення строку дії кредиту.

З урахуванням положень п. п. 2.1.6., 2.1.7 Договору, суд визнає обґрунтованим та арифметично вірним розрахунок процентів за заявлений позивачем період з 05.04.2018 по 09.07.2018 р., з урахуванням того, що матеріли справи не містять доказів відшкодування відповідачем суми гарантійного платежу, у зв'язку з чим вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 4655,00 грн. процентів також підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення 5404,22 грн. пені, суд зазначає наступне.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається що період за який виконується розрахунок з 05.04.2018р. (дати сплати гарантії) до 09.07.2018 р.

Разом з тим, враховуючи умови п. 2.1.7., яким унормовано, що відповідач зобов'язується повернути позивачу суму кредиту та нараховані відсотки не пізніше наступного дня після закінчення строку дії кредиту, який, в свою чергу, триває 7 днів, судом встановлено, що прострочення виконання зобов'язання взятого відповідачем щодо повернення суму кредиту та нарахованих відсотків почалось з 13.04.2018 р.

При цьому, за умовами договору за невиконання або несвоєчасне виконання умов пп. 2.1.1, 2.1.2, 2.1.3, 2.1.7, 2.1.8, 2.1.9 цього Договору Принципал сплачує Гаранту пеню у розмірі 0,1% (одна десята відсотка) процентів від суми невиконаного або несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожний день прострочення (п. 4.1. Договору гарантії).

Натомість з наданого позивачем розрахунку встановлено, що розмір пені було вираховано виходячи з подвійної облікової ставки НБУ.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

За змістом ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Судом здійснено перерахунок розміру пені з урахуванням вищенаведених умов договору, за результатами якого встановлено, що вірний розмір пені становить більшу суму ніж заявлено позивачем до стягнення. Разом з тим, враховуючи приписи ч. 2 ст. 237 ГПК України, якою унормовано, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, заявлена позивачем сума пені в розмірі 5404,22 грн. (за період з 13.04.2018 р. по 09.07.2018 р.) підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ч.1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківська деревообробна компанія" (61010, Харківська обл., м. Харків, вул. Георгіївська, буд. 10, офіс 431; ідент. код 41113491) на користь Акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк" (01133, м. Київ, б-р. Л.Українки, 30-В; ідент. код 26547581) 63000,00 грн. заборгованості за простроченим кредитом, 4655,00 грн. заборгованості за нарахованими та простроченими процентами, 5404,22 грн. пені, а також витрати зі сплати судового збору у розмір 1762,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 31.07.2018 р.

Суддя ОСОБА_1