ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/7266/14

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючий, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Корпусенка А.О.

за участю представників: ПАТ АБ "Укргазбанк"- Кравець К.В., дов. №107 від 12.03.2018; Товарної біржі "Київська універсальна" Карасюка О.В. дов. від 16.07.2018

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.12.2017

(Суддя - Яковенко А.В.)

та на постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2018

(Головуючий суддя -Доманська М.Л.; судді - Пашкіна С.А., Зубець Л.П.)

за заявою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро"

про визнання недійсним аукціону

за участю товарної біржі "Київська універсальна"

в межах справи № 910/7266/14

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агромісто"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро"

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

1. У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справи №910/7266/14 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агромісто" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро" (Далі - ТОВ "Лотуре-Агро").

2. До Господарського суду м. Києва 13.10.2017 надійшла заява Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" (Далі - ПАТ АБ "Укргазбанк") про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.12.2017, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2018, у задоволенні заяви ПАТ АБ "Укргазбанк" про визнання недійсними та скасування результатів аукціону в межах справи №910/7266/14 відмовлено.

4. Наведені ухвала та постанова мотивовані тим, що: продажу підлягали виявлені у банкрута 168 одиниць сільськогосподарської техніки, що перебували у заставі ПАТ АБ "Укргазбанк", який листом від 23.11.2016 №110/13874/2016 надав згоду на продаж заставного майна на аукціоні у формі цілісного майнового комплексу, при цьому, заставним кредитором у вказаному листі встановлено порядок реалізації заставного майна банкрута у випадку визнання аукціону з продажу майна банкрута таким, що не відбувся, що суперечить приписам ст. 43 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Далі - Закон про банкрутство), оскільки згода забезпеченого кредитора, на реалізацію майна, передбачена ст. 42 Закону про банкрутство, не пов'язана із наданням заставному кредитору права обирати порядок і умови реалізації даного майна;

4.1. відхилено доводи скаржника про порушення строків проведення повторного аукціону з продажу відповідного майна боржника з огляду на те, що 10.08.2017 між ліквідатором боржника та Товарною біржею "Київська універсальна біржа" укладено договір на проведення аукціону №01-03/01, за змістом п. 3.1 якого сторони погодили, що для проведення аукціону вони укладають окрему додаткову угоду до договору; 11.08.2017 вказаними сторонами укладено додаткову угоду №1 до Договору від 10.08.2017 №01-03/01 про проведення аукціону, відповідно до п. 1.2 якої строк продажу майна визначено - протягом двох місяців з дня укладення цієї додаткової угоди, що узгоджується із положеннями ст. ст. 49, 52, 65 Закону про банкрутство;

4.2. крім того, доводи скаржника про штучно створені умови під час проведення аукціону, які унеможливили доступ потенційних учасників до другого повторного аукціону, спростовано фактом участі у оскаржуваному аукціоні двох учасників, які завчасно внесли гарантійні внески, що свідчить про реальну можливість всіх бажаючих осіб взяти участь у спірному аукціоні, а також зазначено, що положення Закону про банкрутство не містять жодних обмежень для організатора аукціону для встановлення строків на подачу заяви на участь в аукціоні.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

5. ПАТ АБ "Укргазбанк" звернулось до Суду касаційної інстанції зі скаргою, у якій просило скасить ухвалу господарського суду м. Києва від 04.12.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2018 та прийняти нове рішення, яким визнати недійсними результати другого повторного аукціону з продажу майна банкрута та договору купівлі-продажу, укладеного за результатами проведення другого повторного аукціону з переможцем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроінтайм".

6. Підставою для скасування скаржник вважає невірне застосування та порушення норм матеріального та процесуального права:, зокрема, ст.ст. 26, 42, 43, 44, 49, 65, Закону про банкрутство, ст. ст. 238, 269, 277 Господарського процесуального кодексу України в редакції чинній з 15.12.2017, ч. ч. 2, 3 ст. 1087 Цивільного кодексу України, ст. 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні".

6.1. Скаржник вважає, що численні порушення процедури проведення аукціону, допущені арбітражним керуючим та організатором аукціону, що залишилось поза увагою суду, свідчать про підставність вимог Банку про визнання недійсними результатів аукціону, зокрема:

6.2. аукціон проведено без згоди Банку як заставного кредитора та суду;

6.3. аукціон проведено з порушенням строків, передбачених Законом про банкрутство;

6.4. при проведенні аукціону встановлено дискримінаційні умови щодо сплати гарантійного внеску;

6.5. продаж майна частинами не погоджено комітетом кредиторів, як то передбачено у ч. 8 ст. 26 Закону про банкрутство;

6.6. арбітражний керуючий не проводив повторного та другого повторного аукціону з реалізації майна банкрута у вигляді цілісного майнового комплексу;

6.7. товарна біржа "Київська універсальна" не залучалась до участі у справі перед проведенням аукціону, суд перед проведенням аукціону не досліджував документів організатора аукціону на відповідність вимогам Закону про банкрутство, зокрема щодо заінтересованості, наявності досвіду тощо, крім того, перед проведенням аукціону не було досліджено проект договору про проведення аукціону.

Короткий зміст вимог інших учасників у справі

7. Відзиву на касаційну скаргу ПАТ АБ "Укргазбанк" до Верховного Суду не подано.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

8. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.05.2018 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ АБ "Укргазбанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.12.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2018 у справі №910/7266/14.

8.1. Призначено до розгляду касаційну скаргу ПАТ АБ "Укргазбанк" на 19 липня 2018 року о 12 год 15 хв. у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О.Копиленка, 6, в залі судових засідань № 330.

9. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з такого.

10. Відповідно ст. 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

11. Згідно з п. 9 ч. 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України в редакції, чинній з 15.12.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

12. Під час розгляду даної справи судами встановлено, що ухвалою господарського суду міста Києва від 21.05.2014 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Лотуре-Агро"; визнано грошові вимоги ТОВ "Агромісто" до боржника в розмірі 2836113,06 грн.; введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича.

13. Постановою господарського суду міста Києва від 16.05.2016 ТОВ "Лотуре-Агро" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру банкрута, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Гусара І.О.

14. Частино 4 статті 42 Закону про банкрутство встановлено, що майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує.

Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

15. Стаття 43 Закону про банкрутство передбачає, що майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором. Початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів.

Під час продажу майна банкрута на аукціоні вартість майна, що визначається ліквідатором, є початковою вартістю.

16. Відповідно до ст. 44 Закону про банкрутство після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута, зокрема, шляхом проведення аукціону.

Ліквідатор має право самостійно проводити торги на аукціоні відповідно до законодавства або залучити на підставі договору організатора аукціону - юридичну особу, яка відповідно до установчих документів має право проводити торги. Організатор аукціону не може бути заінтересованою особою стосовно кредитора чи боржника.

Ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами.

17. Статтею 65 Закону про банкрутство встановлено особливості проведення повторного аукціону, та визначено, якщо інше не встановлено договором, у разі закінчення аукціону без визначення переможця протягом місяця (у разі продажу нерухомого майна - двох місяців) організатор аукціону зобов'язаний провести повторний аукціон.

Якщо інше не встановлено договором, у разі закінчення повторного аукціону без визначення переможця протягом місяця організатор аукціону зобов'язаний провести другий повторний аукціон.

Якщо інше не встановлено договором, початковою вартістю повторного аукціону, другого повторного аукціону є вартість, зменшена на 20 відсотків щодо початкової вартості відповідно попереднього аукціону, попереднього повторного аукціону.

До участі у повторному аукціоні не допускаються переможці попередніх торгів, що не сплатили в установлений строк вартості лота за договором, відмовилися від укладення договору купівлі-продажу чи від підписання протоколу із зазначенням результатів аукціону.

18. Стаття 66 Закону про банкрутство визначає особливості проведення аукціону з можливістю зниження початкової вартості.

Якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, аукціон проводиться без можливості зниження початкової вартості.

Повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 відсотків початкової вартості, вказаної в оголошенні про проведення аукціону.

Якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, другий повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості.

Під час проведення аукціону з можливістю зниження початкової вартості, за відсутності бажаючих укласти договір ліцитатор знижує початкову вартість на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір.

Якщо після зниження початкової вартості виявиться бажаючий (бажаючі) укласти договір, аукціон проводиться у загальному порядку.

19. 13.09.2017 відбувся другий повторний аукціон з продажу майна боржника, а саме рухомого майна (лот №5) початковою вартістю 27 951 891,20 грн., переможцем якого став учасник №1 - ТОВ "Агроінтайм", що підтверджується протоколом про проведення аукціону №01-04/01 від 13.09.2017.

20. У ч. 3 ст. 55 Закону про банкрутство передбачено, що результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними.

21. Слід відзначити, що при розгляді заяви про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута судом повинні бути досліджені обставини порядку його організації та проведення, як того вимагають стаття 20, Розділи ІІІ, IV Закону про банкрутство. Отже, до предмету доказування недійсності результатів аукціону входять встановлення обставин недотримання ліквідатором та організатором аукціону вимог, які ставляться Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до його проведення, зокрема, щодо порядку отримання згоди заставного кредитора на продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення (стаття 42 Закону); щодо особливостей укладення договору на аукціоні (стаття 50 Закону); щодо порядку оприлюднення оголошення про проведення аукціону певного змісту, письмового повідомлення про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником (статті 58, 59 Закону); допуску до участі в аукціоні (стаття 61 Закону); допуску до місця проведення аукціону (стаття 63 Закону); порядку проведення аукціону (статті 64-68 Закону). Між тим порушення порядку організації будь-якого з вказаних елементів доказування, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки та проведення аукціону; правил, які регулюють сам порядок проведення аукціону; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів аукціону, є підставою для визнання результатів аукціону недійсними в цілому. Отже, вирішуючи спір щодо визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута, суд має встановити факт дотримання порядку його проведення на кожному з таких елементів.

22. У разі незгоди з організацією та проведенням аукціону зацікавлена особа має право оскаржити до суду рішення організатора аукціону про скасування аукціону, про анулювання результатів аукціону, про визнання або про відмову у визнанні заявника учасником торгів, а також результати аукціону.

23. Не погодившись з результатами аукціону, ПАТ АБ "Укргазбанк" 13.10.2017 звернувся до господарського суду м. Києва із заявою про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута з підстав порушення положень Закону про банкрутство під час його проведення (підготовки), а саме проведення торгів за відсутності згоди Банку як заставного кредитора, порушення строків проведення аукціону, а також встановлення організатором штучно створених умов під час його проведення, які унеможливили доступ потенційних учасників до другого повторного аукціону.

24. В обґрунтування своїх вимог забезпечений кредитор зазначив, що на продаж було виставлено лот №5 - 168 одиниць сільськогосподарської техніки, яка є предметом забезпечення кредиторських вимог ПАТ АБ "Укргазбанк" на підставі договору застави від 26.04.2011 №6/7/2011, а відтак ліквідатор перед відчуженням такого майна зобов'язаний був отримати згоду заявника як заставного кредитора.

25. Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.11.2017 залучено до участі у справі №910/7266/14 за заявою ПАТ АБ "Укргазбанк" про визнання недійсним результатів аукціону з продажу майна банкрута у якості третьої особи Товарну біржу "Київська універсальна".

26. Приймаючи у справі №910/7266/14 ухвалу про відмову у визнанні недійсними результатів аукціону з продажу майна боржника окремим лотом з другого повторного аукціону, суд виходив з того, що ліквідатором банкрута та залученим ним організатором аукціону додержано процедуру продажу майна банкрута та реалізовано його за найвищою ціною, запропонованою учасниками спірного аукціону.

27. Судом перевірено дії ліквідатора щодо дотримання процедур, які передували проведенню аукціону, та встановлено, що при проведенні спірного аукціону з продажу майна банкрута, продажу підлягали виявлені у банкрута 168 одиниць сільськогосподарської техніки, що перебували у заставі ПАТ АБ "Укргазбанк".

28. У процесі здійснення ліквідаційної процедури, ліквідатор звернувся до ПАТ АБ "Укргазбанк" про надання згоди на продаж заставного майна.

29. Листом від 23.11.2016 №110/13874/2016 ПАТ АБ "Укргазбанк" надав згоду на продаж заставного майна на аукціоні у формі цілісного майнового комплексу, початкова вартість якого є сукупність визнаних у встановленому Законом України порядку вимог кредиторів без права пониження вартості.

30. При цьому, як встановили суди, заставним кредитором у вказаному листі встановлено порядок реалізації заставного майна банкрута у випадку визнання аукціону з продажу майна банкрута таким, що не відбувся, що суперечить приписам норм Закону про банкрутство.

31. Доводи скаржника про порушення судами положень частини 4 статті 42 Закону про банкрутство, оскільки судами не враховано, що ліквідатором під час проведення другого повторного аукціону не було погоджено продаж майна окремим лотом та не погоджено можливість проведення аукціону з пониженням початкової вартості із ПАТ АБ "Укргазбанк", як заставним кредитором, відхиляються Судом, з огляду на таке.

32. Суди першої та апеляційної інстанцій вірно вказали, що положеннями статті 42 Закону про банкрутство визначено порядок надання згоди на продаж заставного майна боржника заставним кредитором або судом в разі неотримання згоди від останнього. При цьому, така згода (дозвіл) надається на реалізацію майна боржника в цілому, а не на кожну окрему дію, спрямовану на реалізацію майна боржника, в тому числі на проведення окремого аукціону. Судами встановлено, що згода на продаж заставного майна банкрута, яке входить до цілісного майнового комплексу, надана Банком листом від 23.11.2016 №110/13874/2016 , за змістом якого заставний кредитор надав згоду на проведення першого аукціону з продажу всього майна банкрута як цілісного майнового комплексу за початковою вартістю, що дорівнює сукупності всіх визнаних у справі про банкрутство ТОВ "Лотуре-Агро" вимог кредиторів, без можливості зниження початкової вартості.

33. В ухвалі місцевим господарським судом зазначено, що надання згоди на продаж заставного майна забезпеченим кредитором не надає йому права обирати порядок та умови реалізації заставного майна, оскільки такий порядок та умови визначені безпосередньо законом.

34. Відповідно до вимог Закону про банкрутство надання згоди кредитором, вимоги якого забезпечені майном боржника, на реалізацію такого майна повинно здійснюватися одноразово перед початком процедури продажу, та не передбачає обов'язку ліквідатора погоджувати порядок реалізації заставного майна на повторному і другому повторному аукціоні.

35. Суди дійшли правомірних висновків про те, що встановлення забезпеченим кредитором умов та обмежень до процедури реалізації майна банкрута суперечать положенням статті 42 Закону про банкрутство.

36. Крім того, ні стаття 42 зазначеного Закону, ні норми Закону, що регулюють продаж майна, порядок проведення аукціонів не вимагають отримання згоди заставного кредитора перед кожним з аукціонів та на кожну окрему дію спрямовану на реалізацію майна боржника. Тобто, надання згоди на продаж заставного майна забезпеченим кредитором не надає йому права обирати порядок та умови реалізації заставного майна, оскільки такий порядок та умови визначені Законом. (Висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від 12.06.2018 у справі №905/1084/16).

37. Доводи касаційної скарги про порушення судами положень ст. 65 Закону про банкрутство стосовно строків проведення другого повторного аукціону, відхиляються Судом, з огляду на таке.

38. Аналіз норм розділу ІV "Продаж майна в провадженні у справі про банкрутство" Закону про банкрутство дозволяє зробити висновок про те, що законодавцем передбачено процедуру продажу майна банкрута, яка є універсальною для всіх суб'єктів банкрутства та має ряд імперативних норм, які не можуть змінюватися за домовленістю учасників провадження у справі про банкрутство (комітету кредиторів, організатора торгів, ліквідатора). Зазначене не виключає також ряду диспозитивних норм, які надають можливість врегулювати окремі правовідносини на власний розсуд, більш гнучко.

39. Разом з тим, у даному розділі є норми, які містять диспозицію: "якщо інше не встановлено договором". Отже, їх не можна вважати імперативними, вони є диспозитивними, оскільки законодавець дозволяє учасникам альтернативу врегулювання певного питання в договорі про проведення аукціону.

40. За змістом частини 2 ст. 65 Закону про банкрутство, якщо інше не встановлено договором, у разі закінчення повторного аукціону без визначення переможця протягом місяця організатор аукціону зобов'язаний провести другий повторний аукціон.

41. З огляду на таке, встановивши, що умовами укладеного 10.08.2017 договору про проведення аукціону між ліквідатором та організатором торгів за змістом п. 3.1 сторони погодили, що для проведення аукціону вони укладають окрему додаткову угоду до договору та 11.08.2017 вказаними сторонами була укладена додаткова угода №1 до Договору від 10.08.2017 №01-03/01 про проведення аукціону, у п. 1.2. якої строк продажу майна визначено - протягом двох місяців з дня укладення цієї додаткової угоди, суди дійшли правильного висновку про відсутність порушення організатором торгів строків проведення продажу майна з другого повторного аукціону, з належною на це публікацією.

42. Отже, проведення спірного аукціону 13.09.2017 відповідає строкам, погодженим сторонами у вказаному вище договорі від 11.08.2017 №01-03/01, а відтак свідчить про дотримання приписів ст. 65 Закону про банкрутство, що спростовує доводи касаційної скарги про протилежне.

43. Разом з тим, підлягають відхиленню доводи касаційної скарги про порушення п.п. 2, 3 ч. 4 ст. 238 та ч. 2 ст. 269 ГПК України, оскільки судами не надано мотивовану оцінку аргументам скарги Банку стосовно дискримінаційності у розумінні частини 8 ст. 49 Закону про банкрутство умов щодо сплати гарантійного внеску, з огляду на таке.

44 Вбачається, що проведенню аукціону, що відбувся 13.09.2017 передувало розміщення оголошень на офіційних веб-сайтах Вищого господарського суду України 11.08.2017 та Міністерства юстиції України, як стверджує скаржник 14.08.2017, про проведення другого повторного аукціону з продажу ТОВ "Лотуре-Агро" призначеного на 13.09.2017.

45 Скаржник переконаний, що публікація оголошення на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України 14.08.2017 є дискримінацією для потенційних учасників аукціону, які б за умови виявлення бажання взяти участь в аукціоні, не мали б такої можливості через замалий проміжок часу для здійснення авансових платежів.

46 Крім того скаржник вбачає підстави вважати, що аукціон проведено штучно.

47. Наведені доводи скаржника були предметом розгляду у суді апеляційної інстанції та обґрунтовано відхилені, з посиланням на участь у спірному аукціоні двох учасників, які завчасно внесли гарантійні внески, що свідчить про реальну можливість всіх бажаючих осіб взяти участь у спірному аукціоні, отже, доводи касаційної скарги стосовно порушення рівності учасників аукціону є припущенням, не підтверджено належними та допустимими доказами та не є підставою для скасування оскаржуваних рішень.

48. Доводи касаційної скарги стосовно порушення судами ч. 6 ст. 49 Закону про банкрутство стосовно незалучення ухвалою суду організатора аукціону до проведення останнього та у відсутності судової перевірки організатора аукціону за критеріями: дотримання засад проведення конкурсу з визначення організатора аукціону; виду установчої діяльності; кількості проведених аукціонів та категорії біржового товару; перевірки щодо заінтересованості стосовно боржника, кредиторів або арбітражного керуючого у розумінні ст. 1 Закону про банкрутство розміру винагороди організатора аукціону; проекту договору про проведення аукціону; наявності відповідних технічних можливостей, відхиляються Судом, з огляду на таке.

49. У ч. 6 ст. 49 Закону про банкрутство визначено, що організатором аукціону є визначена замовником фізична або юридична особа, що має ліцензію на проведення торгів і з якою замовник аукціону уклав договір на проведення аукціону.

Організатор аукціону визначається замовником за конкурсом, що проводиться у визначеному замовником порядку, основними критеріями якого вважаються наявність ліцензії, достатній, але не менш як три роки, досвід проведення аукціонів, запропонована найменша сума винагороди.

Організатором аукціону не може бути заінтересована особа стосовно боржника, кредиторів та замовника аукціону.

50. Аргументи касаційної скарги про те, що організатор аукціону згідно ч. 6 ст. 49 Закону про банкрутство визначається замовником аукціону за конкурсом та діє на підставі ухвали господарського суду про визнання його учасником провадження у справі про банкрутство, ґрунтуються на довільному тлумаченні цієї норми.

51. Крім того, залучення організатора аукціону до проведення такого аукціону або після проведення аукціону під час його оскарження не врегульовано Законом про банкрутство та не є самостійною підставою для визнання результатів аукціону недійсними.

52. Разом з тим, скаржник у своїй касаційній скарзі посилався на те, що судами не враховано, що питання продажу майна боржника частинами має здійснюватись за погодженням комітету кредиторів та виключно після проведення першого, повторного та другого повторного аукціонів з реалізації майна у вигляді цілісного майнового комплексу на умовах, погоджених заставним кредитором, що випливає з норм ч. 8 ст. 26, ч. 5 ст. 44, та ст. 65 Закону про банкрутство.

53. Відхиляючи такі доводи, касаційний Суд виходить з того, що системний аналіз статті 43, частин 1, 5 статті 44 та статей 64-66 Закону про банкрутство дає підстави для таких висновків:

54. Законодавець, з одного боку, надає ліквідатору право вибору способів продажу активів боржника, зазначаючи про те, що такий вибір повинен здійснюватися з метою забезпечення їх відчуження за найвищими цінами (частина 1 статті 44 Закону про банкрутство). При цьому, право вибору ліквідатором способів реалізації майна за редакцією Закону України №4212-VІ від 22.12.2011 вже не пов'язано з наданням згоди комітету кредиторів на обрання способу продажу майна, як було передбачено попередньою редакцією Закону.

55. У тій же нормі (частина 5 статті 44 Закону), законодавець визначає обов'язок ліквідатора застосувати, як переважний, продаж майна боржника цілісним майновим комплексом і тільки після того, якщо продати майно боржника у складі цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами. Відтак, слід зробити висновок, що продаж майна боржника цілісним майновим комплексом за сукупною вартістю визнаних вимог кредиторів (частина 1 статті 43 Закону) є обов'язковою умовою початку продажу майна боржника. Але законодавцем не визначено в обов'язковому порядку проведення трьох аукціонів з продажу майна цілісним майновим комплексом.

56. Отже, на розсуд ліквідатора відноситься обрання подальших способів продажу майна (проводити повторний, другий повторний продаж майна у складі цілісного майнового комплексу, а далі перейти до продажу майна з першого, повторного та другого аукціонів з продажу майна окремими лотами, чи одразу перейти до продажу майна окремими лотами). Відтак, ліквідатор може продовжити продаж майна цілісним майновим комплексом із застосуванням продажу з першого та другого повторного аукціонів відповідно до статті 66 Закону про банкрутство, якщо дійде висновку, що такий продаж дозволить йому отримати найвищу ціну, або перейти до продажу майна частинами (лотами), якщо така реалізація буде обґрунтована можливістю отримання сумарно вищої ціни за ліквідаційні активи боржника, допоможе прискорити хід ліквідаційної процедури, строки якої обмежено законодавцем до 1 року та буде більш ефективною на предмет відновлення бізнесу майбутніми власниками. (Висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду у складі Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 21.06.2018 у справі № 914/701/17)

57. Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

58. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" від 03.04.2008р. (заява №3236/03), "Рябих проти Росії" від 03.12.2003р. (заява №52854/99), "Нєлюбін проти Росії" від 02.11.2006р. (заява №14502/04)), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

59. Відповідно до п.1) ч.1 ст. 308 ГПК У країни (в редакції Закону України №2147-VІІI від 03.10.2017), суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

60. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань(ст. 309 ГПК України).

61. Доводи ПАТ АБ "Укргазбанк" про невірне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права про які зазначав Банк у касаційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час касаційного провадження.

62. З огляду на викладене, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правомірних та обґрунтованих висновків про те, що підготовка, проведення та оформлення кінцевих результатів аукціону здійснені у відповідності до вимог Закону про банкрутство, а тому підстави для задоволення заяви ПАТ АБ "Укргазбанк" про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута, проведеного 13.09.2017 відсутні.

63. У зв'язку з тим, що Суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає в силі раніше ухвалене судове рішення (постанову), Суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 3 09, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.12.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2018 у справі №910/7266/14 залишити без змін.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.12.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2018 у справі №910/7266/14 залишити без задоволення.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.В. Білоус

Н.Г. Ткаченко