ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

27.07.2018м. Дніпро№ 904/3324/18

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Манько Г.В., розглянувши заяву:

заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Глобинський м'ясокомбінат"

боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна контора Комільфо"

про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області 24.07.2018 надійшла заява Товариство з обмеженою відповідальністю "Глобинський м'ясокомбінат" про видачу судового наказу про стягнення з Товариство з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна контора Комільфо" основного боргу 5817 грн. 46 коп., 689 грн. 01 коп. пені, 290 грн. 87 коп. штрафу, 521 грн. 02 коп. відсотки за користуванням чужими грошовими коштами, 111 грн. 04 коп. індекс інфляції, 60 грн. 72 коп. - 3 % річних від простроченої суми та 176 грн. 20 коп. судового збору.

Розглянувши заяву та подані Товариство з обмеженою відповідальністю "Глобинський м'ясокомбінат" докази, суд приходить до висновку про необхідність відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу з таких підстав.

В обґрунтування поданої заяви, ТОВ "Глобинський м'ясокомбінат" посилається на укладений між сторонами договір поставки №32748 від 25.01.2018р.

До заяви про видачу судового наказу, заявником додано копію договору поставки без номеру та дати підписаний в односторонньому порядку (заявником).

Також до заяви додано заявку про приєднання до договору поставки без номера та дати підписаний лише ТОВ "Глобинський м'ясокомбінат" та копію заяви від 25.01.2018р. про приєднання до Договору поставки №32748, що підписані обома сторонами. Вказані документи долучені до заяви належним чином не засвідчені.

За наявними матеріалами суд не може встановити виникнення грошової вимоги, за якою подано заяву про видачу судового наказу, оскільки порушено вимоги ст. 150 Господарського процесуального кодексу України стосовно надання заявником копії договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Відповідно до вимог ст. 91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригінал або належним чином засвідченій копії. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо її засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Належність засвідчення копій передбачена Національним стандартом України Державної уніфікованої системи документації "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003" затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55, а саме, що цей стандарт поширюється на організаціно-розпорядчі документи: постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти листи тощо, створювані в результаті діяльності: органів державної влади України, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та їх об'єднань усіх форм власності. Цей стандарт установлює: склад реквізитів документів; вимоги до змісту і розташування реквізитів документів; вимоги до бланків та оформлювання документів; вимоги до документів, що їх виготовляють за допомогою друкувальних засобів. Згідно п. 5.27 вказаної системи передбачено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Відповідно до ч.2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право, вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Як вбачається з аналізу вищенаведених норм законодавства, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків.

Отже, з матеріалів поданої заяви не вбачається безспірності заявлених вимог, яка є безумовною підставою для розгляду позовних вимог в порядку наказного провадження, оскільки не надано належним чином копії договору, що є предметом стягнення.

Згідно з ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодекс та заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 148 цього кодексу.

Умовами ст. 148 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій формі.

За змістом ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Також, суд зазначає, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 ГПК України). .

Керуючись статтями 150, 152 - 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариство з обмеженою відповідальністю "Глобинський м'ясокомбінат" у задоволенні заяви про видачу судового наказу за вимогою про основного боргу 5817 грн. 46 коп., 689 грн. 01 коп. пені, 290 грн. 87 коп. штрафу, 521 грн. 02 коп. відсотки за користуванням чужими грошовими коштами, 111 грн. 04 коп. індекс інфляції, 60 грн. 72 коп. - 3 % річних від простроченої суми та 176 грн. 20 коп. судового збору.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачений ст. ст. 254 - 258 Господарського процесуального кодексу України .

Суддя Г.В. Манько