ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/614/18
Господарський суд Одеської області у складі:

суддя Волков Р.В.

секретар судового засідання -Липа Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "ЛЕВІТАНА"; (Фонтанська дорога,123,офіс 5-Б,Одеса,Одеська область,65016);

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_2);

За участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

1) ФОП ОСОБА_4,

2) ФОП ОСОБА_5,

3) ФОП ОСОБА_6,

4) ФОП ОСОБА_7,

5) ФОП ОСОБА_8,

6) ТОВ "ДЕВЕЛОПЕРСЬКА КОМПАНІЯ" ОДЕКОМ ДЕВЕЛОПМЕНТ".

про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації, стягнення 117466 грн.

Представники сторін:

Від позивача: Харченко І.Є. (за довіреністю);

Від відповідача: ОСОБА_3 (особисто за паспортом);

Від ФОП ОСОБА_4: ОСОБА_10 (особисто за паспортом);

Від ФОП ОСОБА_11:ОСОБА_2 (ордер);

Від ФОП ОСОБА_6: не з'явився, (ордер);

Від ФОП ОСОБА_7: ОСОБА_12 (ордер);

Від ФОП ОСОБА_8: ОСОБА_12 (ордер);

Від ТОВ "ДЕВЕЛОПЕРСЬКА КОМПАНІЯ" ОДЕКОМ ДЕВЕЛОПМЕНТ": не з'явився

Присутній представник телебачення «Глаз» - Коваль Е., (посвідчення № 18546 від 05.11.96),

Встановив:

Позивач, Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "ЛЕВІТАНА" звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до відповідача, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 та за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: 1) ФОП ОСОБА_4, 2) ФОП ОСОБА_5, 3) ФОП ОСОБА_6, 4) ОСОБА_7, 5) ОСОБА_8, 6) ТОВ "ДЕВЕЛОПЕРСЬКА КОМПАНІЯ" ОДЕКОМ ДЕВЕЛОПМЕНТ" про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації, стягнення 117466 грн.

В своєму позові позивач просить:

1)Визнати недостовірною, такою, що не відповідає дійсності, та порочить ділову репутацію позивача, інформацію, викладену у висновку фізичної особи - підприємця ОСОБА_3:

- про заниження позивачем податкових зобов'язань за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року на загальну суму 4.954.554,74 гривні, у тому числі: по податку на прибуток - 2.346.894,36 гривні та по податку на додану вартість - 2.607.660,40 гривні;

- про невідповідність цільовому використанню, обумовленому реалізацією мети (цілей завдань) та напрямів діяльності позивача, грошових коштів, отриманих від членів кооперативу як пайові внески на будівництво, на загальну суму 13.038.302,00 гривень, що перераховувались на рахунки фізичних осіб-підприємців ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з розрахункового (поточного) рахунку позивача.

2)Зобов'язати відповідача спростувати недостовірну інформацію шляхом відкликання у Головного управління ДФС в Одеській області протягом одного тижня з дня набрання законної сили даним рішенням свого висновку від 10 березня 2017 року № 8, зробленого відносно позивача.

3)Стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію завданої моральної шкоди у розмірі 117466грн. та 5286,60 грн судових витрат зі сплати судового збору.

В обґрунтування своїх вимог посилається на складання відповідачем неправдивого висновку № 8 від 10.03.2017, безпідставність тверджень про заниження позивачем податкових зобов'язань на загальну суму 4 954 554,76грн., відсутність у відповідача права на проведення аудиту без наявності сертифіката аудитора, позбавлення відповідача права займатися експертною діяльністю, спростування висновків відповідача результатами комплексної аудиторської перевірки, передачу відповідачем неправдивого висновку до оперативного управління ГУ ДФС в Одеській області, подання на підставі вказаного висновку старшим уповноваженим з ОВС ВВКПМС ОУ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_16 безпідставного повідомлення про злочин від 22.03.2017р., відсутність податкової перевірки з боку контролюючого органу, внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення службовими особами позивача податкового злочину, проведення обшуків та застосування процедур отримання тимчасового доступу до документів, проведення негласних слідчих дій, проведення допитів як співробітників позивача так і інших громадян, які позивач визначає як незаконні слідчі дії. Вказує на формування негативного образу керівництва позивача серед необмеженої кількості осіб та з посиланням в тому числі на Конституцію України, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, норми Цивільного Кодексу України, Закон України „Про аудиторську діяльність", практику Європейського суду з прав людини, Постанову Пленуму Верховного суду України № 1 від 27.02.2009, Інформаційний лист ВГСУ № 01-8/184 від 28.03.2007 просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач у своєму відзиві (а.с.105-109 т.2) проти позову заперечує у повному обсязі, з посиланням на ст.71 КПК України вказує на виготовлення нею висновку в якості спеціаліста в кримінальному провадженні як особою що володіє спеціальними знаннями та навичками застосування технічних та інших засобів, підтверджує факт направлення висновку до ОУ ГУ ДФС в Одеській області, заперечує проти тверджень позивача щодо неправдивості інформації, наполягає на заниженні позивачем розміру податкових зобов'язань, заперечує щодо факту розповсюдження інформації як його визначає діюче законодавство.

Позивач надав відповідь на відзив (а.с128-129 т.2), в якому додатково зазначив про відсутність у відповідача будь-яких доказів в підтвердження його заперечень, намагання довести достовірність висновку лише посиланнями на сам висновок, відсутність у відповідача статусу спеціаліста в кримінальному провадженні через відсутність самого кримінального провадженні як на момент виготовлення висновку так і на момент його поширення, безпідставність тверджень відповідача щодо конфіденційного стану отриманої нею для підготовки висновку інформації, відсутність підстав стверджувати про отримання відповідачем для підготовки висновку якихось інших документів крім додатків на 67 аркушах, а саме: зведені інформаційно-реєстраційні дані про позивача, фінансова звітність позивача за 2016р., податкова звітність позивача за 2016р., податкова звітність позивача за 2015-2016р.р. (а.с.77- 151 т.1), зведені інформаційно-реєстраційні дані про ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ТОВ "ДЕВЕЛОПЕРСЬКА КОМПАНІЯ" ОДЕКОМ ДЕВЕЛОПМЕНТ" разом з їх податковою звітністю за 2015 та/або 216р.

Судом до участі у справі були залучені в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача фізичні особи-підприємці ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, а також ТОВ "ДЕВЕЛОПЕРСЬКА КОМПАНІЯ" ОДЕКОМ ДЕВЕЛОПМЕНТ".

Треті особи по справі, підтримали позовні вимоги та правову позицію позивача у повному обсязі та надали аналогічні пояснення по суті спору, в матеріалах справи містяться письмові пояснення, а саме: ФОП ОСОБА_8 (зареєстровані 21.05.2018Р. за вхід. №10035/18) (а.с.169-176 Т.2), ТОВ "ДЕВЕЛОПЕРСЬКА КОМПАНІЯ" ОДЕКОМ ДЕВЕЛОПМЕНТ" (зареєстровані 21.05.2018р. вхід. №10032/18) (а.с.193-196 Т.2), ФОП ОСОБА_4 (зареєстровані 22.05.2018р. за вхід №10143/18) (а.с.210-215 Т.2), ФОП ОСОБА_6 (зареєстровані 22.05.2018р. за вхід №10144/18) (236-238 Т.2), ФОП ОСОБА_5 (зареєстровані 22.05.2018р. за вхід № 10145/18) (а.с.9-12 Т.3).

У судовому засіданні від 23.07.2018р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку ст.240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Відповідачем 10.03.2017 було складено "Висновок фахівця-економіста по листу ГУ ДФС в Одеській області" № 8. (а.с.27-33 Т.1).

У вступній частині Висновку зазначено, що для проведення дослідження відповідачу листом першого заступника начальника ОУ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_17 від 27.02.2017р. № 640/Л/15-32-21-02-04 було надано наступні матеріали перевірки відносно позивача: звіт про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р., податкові декларації платника єдиного податку - фізичної-особи-підприємця за період з 01.01.2015р. по 31.12.2016р., фінансовий звіт суб'єкта малого підприємництва за період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р., податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку - 1-ДФ за період з 01.01.2015р. по 31.12.2016р., матеріали перевірки.

В резолютивній частині висновку відповідач зазначила: «За період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р., податкові зобов'язання ОК "ЖБК ЛЕВІТАНА" занижено на загальну суму 4 954 554,76 грн. ( 2 346 894,36 + 2 607 660,40 = 4 954 554,76), у тому числі:

- по податку на прибуток - 2 346 894,36 грн.

- по податку на додану вартість - 2 607 660,40 грн».

З матеріалів справи вбачається, що підставою для складання такого висновку стали документи, які містяться в матеріалах справи (а.с.77- 151 т.1): зведені інформаційно-реєстраційні дані про позивача, фінансова звітність позивача за 2016р., податкова звітність позивача за 2016р., податкова звітність позивача за 2015-2016р.р.

Доказів надання відповідачу для складання висновку інших аніж зазначені документи, в тому числі якихось додаткових матеріалів перевірок, до матеріалів справи не надано. Крім того, на адвокатський запит від 10.05.2018р. № 10-05/18-01 Першим заступником начальника ОУ ГУ ДФС в Одеській області надано інформацію, що інших документів не надавалось, а такий документ як «довідка про результат перевірки» у переліку доданих документів відсутній (а.с.45 т.3).

Також вказана кількість аркушів (67) вказана в якості додатку до листа 27.02.2017р. №640/Л/15-32-21-02-04 першого заступника начальника ОУ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_17 (а.с.74 Т.1)

ФОП ОСОБА_3 передала свій Висновок до оперативного управління ГУ ДФС в Одеській області.

На підставі вказаного Висновку старший оперуповноважений з ОВС ВВКПМС ОУ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_16 подав безпідставне повідомлення про злочин від 22 березня 2017 року, де зазначив: «Згідно отриманого аналітичного дослідження за № 8 від 10.03.2017 «господарських операцій ОК ЖБК «ЛЕВІТАНА» за період 01.01.2016 року - 31.12.2016 року по розрахункам з ФОП: ОСОБА_4 НОМЕР_1, ОСОБА_5 НОМЕР_2, ОСОБА_6 НОМЕР_3, ОСОБА_7 НОМЕР_4, ОСОБА_8 НОМЕР_5, було встановлено, що податкові зобов'язання ОК ЖБК «ЛЕВІТАНА» занижено на загальну суму 4954554,76 грн...».

У свою чергу, перший заступник начальника ОУ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_17 передав повідомлення ОСОБА_16 та Висновок начальнику слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_18, результатом чого стало внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення службовими особами ОК «ЖБК «ЛЕВІТАНА» податкового злочину, кваліфікованого за частиною третьою статті 212 Кримінального кодексу України від 05 квітня 2001 року № 2341-III (кримінальне провадження № 0000004, внесене до ЄРДР 22 березня 2017 року).

Позивач вказує, що у рамках даного провадження 06 липня 2017 року були проведені 2 обшуки: ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МЕНЕДЖМЕНТ ЕНД КОНСАЛТИНГ» та ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЕВЕЛОПЕРСЬКА КОМПАНІЯ «ОДЕКОМ ДЕВЕЛОПМЕНТ», який є девелопером ОК «ЖБК «ЛЕВІТАНА» та надає йому послуги інформаційного, технологічного та організаційного характеру.

Після проведення обшуків слідчі ініціювали отримання тимчасового доступу до документів, проводили допити співробітників ОК «ЖБК «ЛЕВІТАНА», його контрагентів, їх контрагентів, а також мешканців житлового комплексу «Левітана», замовником якого є ОК «ЖБК «ЛЕВІТАНА».

Вважаючи, що ФОП ОСОБА_3 поширила неправдиву та негативну інформацію про ОК «ЖБК «ЛЕВІТАНА», яка набула широкого розголосу, є вагомою для багатьох громадян та принижує ділову репутації ОК «ЖБК «ЛЕВІТАНА», позивач звернувся до суду з цим позовом за захистом порушеного права.

Згідно зі ст.94 ЦК України, юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу.

Про охорону цивільним законодавством таких особистих немайнових благ як честь, гідність і ділова репутація зазначено також уч.1 ст.201 ЦК України.

Глава 3 ЦК України має назву "Захист цивільних прав та інтересів" та містить статті 3 15 по 23.

Стаття 15 ЦК України визначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За положеннями до ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 № 1, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

З матеріалів справи вбачається наявність всіх зазначених обставин.

Суд зазначає, що погоджується з доводами позивача щодо обставин, пов'язаних з рівнем компетенції відповідача. Дійсно, рішенням Центральної експертно-кваліфікаційної комісії від 31.05.2013р. №2 ОСОБА_3 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у зв'язку з підготуванням помилкового експертного висновку та позбавлена права займатися експертною діяльністю. Тобто висновки відповідача у будь-якому випадку не можуть розглядатися як висновки судового експерта.

На теперішній час до видів діяльності відповідача віднесено „консультування з питань комерційної діяльності та управління" (Код КВЕД 74.14.0).

Проте суд зазначає, що вказані обставин безпосередньо не впливають на достовірність чи недостовірність вказаного висновку.

У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009р. №1 зазначено, що „у порядку цивільного чи господарського судочинства не можуть розглядатися позови про спростування інформації, яка міститься, зокрема, у вироках та інших судових рішеннях, а також у постановах органів досудового слідства, висновках судових експертиз, рішеннях органів влади, місцевого самоврядування та інших відповідних органів, атестаційних комісій, рішеннях про накладення на особу дисциплінарного стягнення, для яких законом установлено інший порядок оскарження."

Проте суд вважає безпідставними твердження відповідача відносно того, що вона діяла як спеціаліст у кримінальному провадженні в порядку ст.71 КПК України. Дійсно, згідно з ч.1 вказаної статті спеціалістом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє спеціальними знаннями та навичками застосування технічних або інших засобів і може надавати консультації під час досудового розслідування і судового розгляду з питань, що потребують відповідних спеціальних знань і навичок. Частина 2 вказаної статті зазначає, що спеціаліст може бути залучений для надання безпосередньої технічної допомоги (фотографування, складення схем, планів, креслень, відбір зразків для проведення експертизи тощо) сторонами кримінального провадження під час досудового розслідування і судом під час судового розгляду.

Згідно з п.5 ч.1 ст.3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідач не надав доказів залучення в якості судового спеціаліста, крім того вищевказані статті КПК виключають взагалі можливість такого залучення до внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. На момент складення висновку цієї обставини не існувало.

Так, під поширенням інформації слід розуміти опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Суд також вважає доведеним факт розповсюдження відповідачем інформації відносно позивача шляхом направлення оспорюваного висновку до першого заступника начальника ОУ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_17 Факт такого направлення стверджується позивачем та підтверджується самим відповідачем як у відзиві на позов так і в наданих суду усних поясненнях під час розгляду справи.

Відповідно до ст.75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Крім того, фактична передача висновку підтверджується повідомленням про злочин від 22 березня 2017 року старшого оперуповноваженого з ОВС ВВКПМС ОУ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_16, подальшим направленням вказаного висновку разом з повідомленням першого заступника начальника ОУ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_17. начальнику слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_18.

З урахуванням обставин у суду відсутні сумніви щодо достовірності тверджень сторін з цього приводу.

Суд також зазначає, що до матеріалів справи надано Аудиторський висновок (Звіт незалежного аудитора) щодо визначення об'єкту оподаткування податком на прибуток та податок на додану вартість господарських операцій Обслуговуючого Кооперативу «ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ КООПЕРАТИВ «ЛЕВІТАНА» за 2016р. (а.с.41 т.1) від 12.03.2018. Згідно вказаного висновку податкові зобов'язання позивача з податку на прибуток відсутні та відповідно не занижені.

Висновок складений ТОВ «АУДИТОРСЬКА ФІРМА «АКТИВ» (а.с.69-72, т.1), яке має свідоцтво про внесення в Реєстр аудиторських фірм та аудиторів за № 3292 видане за рішенням Аудиторської палати України від 27.11.203р. № 129 дійсне до 26.09.2018р.

Доказів встановлення іншої інформації відносно податкових зобов'язань позивача, в тому числі податковими органами, суду не надано, будь-які повідомлення про таку інформацію відсутні.

Крім того, згідно з листом головного управління ДФС в Одеській області від 27.02.2017 № 640/Л/15-32-21-02-04 (а.с.74 т.1), відповідачу для проведення дослідження було надано матеріали на 67 арк. про надання саме такого обсягу матеріалів вказаний орган також зазначив у листі на адресу адвоката позивача від 13.03.2018 (а.с.75-76 т.1). До матеріалів справи надано копії вказаних матеріалів на 67 аркушах (а.с.77- 151 т.1).

Суд вважає, що перелічені документи не дають можливості робити обґрунтовані висновки щодо наявності чи відсутності податкових зобов'язань, їх розміру у разі наявності, характеру фінансових взаємовідносин позивача з іншими суб'єктами підприємницької діяльності, в тому числі з третіми особами по цій справі.

Відповідачем не доведено, що він мав доступ та безпосередньо досліджував всі необхідні документи для того щоб зробити такі висновки, наявні в нього документи не давали підстав для цього, а тому такий висновок не можна вважати достовірним.

Відповідно до ч.5 ст.12 ЦК України, якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом.

Частина п'ята статті 277 ЦК України закріплює особливий спосіб захисту порушеного права за описаних обставин: «Якщо недостовірна інформація міститься у документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бити відкликаний». При цьому, в силу вимог частини першої статті 51 ЦК України, дане положення також поширюється і на фізичних осіб-підприємців.

Згідно ч.1 ст.73 Господарського процесуального Кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст.74 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з п.1 ст.86 Господарського процесуального Кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладені обставини, суд вважає, що вимога позивача щодо визнання недостовірною, такою, що не відповідає дійсності, та порочить ділову репутацію ОБСЛУГОВУЮЧОГО КООПЕРАТИВУ «ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ КООПЕРАТИВ «ЛЕВІТАНА» інформацію, викладену у висновку фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (індивідуальний податковий номер податковий номер: НОМЕР_6) від 10 березня 2017 року № 8 та зобов'язати Позивача спростувати недостовірну інформацію шляхом відкликання у Головного управління ДФС в Одеській області протягом одного тижня з дня набрання законної сили даним рішенням свого висновку від 10 березня 2017 року № 8,зробленого відносно ОБСЛУГОВУЮЧОГО КООПЕРАТИВУ «ЖИТЛОВО- БУДІВЕЛЬНИЙ КООПЕРАТИВ «ЛЕВІТАНА».

Стосовно вимог про стягнення компенсації завданої моральної шкоди у розмірі 117466грн. суд вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що посилаючись на заподіяну шкоду діловій репутації, позивач вказує на проведення обшуків та застосування процедур отримання тимчасового доступу до документів, проведення негласних слідчих дій, проведення допитів як співробітників позивача так і інших громадян, тобто на дії правоохонних органів, які він вважає незаконними.

Саме з цими діями позивач пов'язує отримання скарг на свою діяльність від інших юридичних та фізичних осіб, руйнування існуючих з ними порушення економічних організаційних, комерційних, правових, фінансових та інших відносин.

Як вже зазначалось раніше, з посиланням на Постанову Пленуму Верховного Суду України, в рамках цивільного та господарського судочинства не можуть розглядатися позови про спростування інформації, яка міститься, зокрема, у вироках та інших судових рішеннях, а також у постановах органів досудового слідства, висновках судових експертиз, для яких законом установлено інший порядок оскарження."

Крім того, законність дій правоохоронних органів, на які вказує позивач, не є та не може бути предметом розгляду по цій справі та взагалі в межах господарського судочинства. Також не може досліджуватися і законність чи обґрунтованість застосування спірного висновку відповідача під час здійснення передбачених КПК України процедур.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч.1 ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Частина 5 вказаної статті вказує, що поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Само по собі виконання правоохоронними органами їхніх функцій під час розслідування з метою перевірки наявності або відсутності факту вчинення злочину не є доказом вини або протиправної поведінки позивача та не повинно розглядатися будь-ким як обставина, що принижує ділову репутацію, доки факти порушення не будуть встановлені судом. Крім того, як вже зазначалось, матеріали органів досудового слідства мають іншу процедуру оскарження, тому питання їх законності або незаконності не досліджується судом в рамках цієї справи, в тому числі стосовно наявності підстав для посилань на оскаржуваний висновок відповідача.

Щодо листування з іншими юридичними особами та громадянами, суд не вважає це доказом приниження ділової репутації та відповідно не вбачає можливості для задоволення позовних вимог в частині компенсації моральної шкоди у розмірі 117466грн.

За таких обставин суд вважає вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в частині визнання недостовірною, такою, що не відповідає дійсності, та порочить ділову репутацію ОБСЛУГОВУЮЧОГО КООПЕРАТИВУ «ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ КООПЕРАТИВ «ЛЕВІТАНА» інформацію, викладену у висновку фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (індивідуальний податковий номер податковий номер: НОМЕР_6) від 10 березня 2017 року № 8 та зобов'язати Позивача спростувати недостовірну інформацію шляхом відкликання у Головного управління ДФС в Одеській області протягом одного тижня з дня набрання законної сили даним рішенням свого висновку від 10 березня 2017 року №8, зробленого відносно ОБСЛУГОВУЮЧОГО КООПЕРАТИВУ «ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ КООПЕРАТИВ «ЛЕВІТАНА», вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача компенсацію завданої моральної шкоди у розмірі 117466грн. задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.123, п.9 ст.129 Господарського процесуального Кодексу України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи те, що спір виник в наслідок неправильних дій відповідача, судові витрати покладаються на нього в повному обсязі в сумі 3524,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись п.п.15,17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 № 1, ст.ст.2,3,17 Кримінального процесуального кодексу України, ст.71 Кримінального кодексу України, ст.ст.11, 12, 15, 16, 201, 277 Цивільного кодексу України, ст.ст. 46, 73, 74, 75, 77, 79, 86, 91, 98, 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

1. Позов Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "ЛЕВІТАНА" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:1) ФОП ОСОБА_4, 2) ФОП ОСОБА_5, 3) ФОП ОСОБА_6, 4) ФОП ОСОБА_7, 5) ФОП ОСОБА_8, 6) ТОВ "ДЕВЕЛОПЕРСЬКА КОМПАНІЯ" ОДЕКОМ ДЕВЕЛОПМЕНТ", про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації, стягнути 117466 грн. - задовольнити частково.

2. Визнати недостовірною, такою, що не відповідає дійсності, та порочить ділову репутацію ОБСЛУГОВУЮЧОГО КООПЕРАТИВУ «ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ КООПЕРАТИВ «ЛЕВІТАНА» (65016, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 123, оф.5Б, код 38227841), інформацію, викладену у висновку фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (65113, АДРЕСА_1, податковий номер НОМЕР_6) від 10 березня 2017 року № 8:

- про заниження ОБСЛУГОВУЮЧИМ КООПЕРАТИВОМ «ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ КООПЕРАТЙВ «ЛЕВІТАНА» (65016, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 123, оф.5Б, код 38227841) податкових зобов'язань за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року на загальну суму 4.954.554,74 гривні, у тому числі: по податку на прибуток - 2.346.894,36 гривні та по податку на додану вартість - 2.607.660,40 гривні;

- про невідповідність цільовому використанню, обумовленому реалізацією мети (цілей завдань) та напрямів діяльності ОБСЛУГОВУЮЧОГО КООПЕРАТИВУ «ЖИТЛОВО- БУДІВЕЛЬНИЙ КООПЕРАТИВ «ЛЕВІТАНА» (65016, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 123, оф.5Б, код 38227841), грошових коштів, отриманих від членів кооперативу як пайові внески на будівництво, на загальну суму 13.038.302,00 гривень, що перераховувались на рахунки фізичних осіб-підприємців ОСОБА_4 (індивідуальний податковий номер податковий номер: НОМЕР_1), ОСОБА_11 (індивідуальний податковий номер податковий номер: НОМЕР_2), ОСОБА_6 (індивідуальний податковий номер податковий номер: НОМЕР_3), ОСОБА_7 (індивідуальний податковий номер податковий номер:НОМЕР_4) та ОСОБА_8 (індивідуальний податковий номер податковий номер:НОМЕР_5) з розрахункового поточного) рахунку ОБСЛУГОВУЮЧОГО КООПЕРАТИВУ «ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ КООПЕРАТИВ «ЛЕВІТАНА».

3. Зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 (65113, АДРЕСА_1, податковий номер НОМЕР_6) спростувати недостовірну інформацію шляхом відкликання у Головного управління ДФС в Одеській області протягом одного тижня з дня набрання законної сили даним рішенням свого висновку від 10 березня 2017 року № 8,зробленого відносно ОБСЛУГОВУЮЧОГО КООПЕРАТИВУ «ЖИТЛОВО- БУДІВЕЛЬНИЙ КООПЕРАТИВ «ЛЕВІТАНА» (65016, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 123, оф.5Б, код 38227841).

4. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (65113, АДРЕСА_1, податковий номер НОМЕР_6) на користь ОБСЛУГОВУЮЧОГО КООПЕРАТИВУ «ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ КООПЕРАТИВ «ЛЕВІТАНА» (65016, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 123, оф.5Б, код 38227841) 3524,00 грн. - витрат пов'язаних зі сплатою судового збору.

5. У задоволенні решти позову - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області протягом двадцяти днів з моменту складення повного рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошені в судовому засіданні 23.07.2018р. Повний текст рішення складений та підписаний 02 серпня 2018 р.

Суддя Р.В. Волков