ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

03 серпня 2018 року Справа № 915/814/18

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Мавродієвої М.В., розглянувши матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТУРЩЕБ» (56553, АДРЕСА_1; ідент.код 39641223),

до відповідача: Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (54029, м.Миколаїв, вул.Галини Петрової, буд.2А; ідент.код 31159920),

про: стягнення заборгованості у розмірі 506906,91 грн., -

в с т а н о в и в:

01.08.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «ТУРЩЕБ» звернулось до Господарського суду Миколаївської області із позовною заявою №210 від 30.07.2018, в якій просить суд стягнути з Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» заборгованість у сумі 506906,91 грн. за договором поставки №03/97 від 01.12.2016 та за договором купівлі-продажу №03/10 від 14.02.2018.

Як на підставу позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов вказаних договорів щодо своєчасної оплати поставленого товару.

Відповідно до ч.1 ст.173 ГПК України в одній позовній заяві може бути обєднано декілька вимог, повязаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач об'єднав позовні вимоги щодо стягнення з відповідача загальної суми боргу у зв'язку із невиконанням відповідачем умов двох окремих договорів, укладених в різний час, а тому така підстава об'єднання позовних вимог як спільна підстава виникнення застосована бути не може.

Також не підлягає застосуванню така підстава об'єднання позовних вимог як пов'язані між собою поданими доказами з огляду на те, що в наданих видаткових накладних як підстава відвантаження товару зазначені різні договори, а доказів часткового виконання відповідачем грошового зобовязання за вказаними договорами позивачем до позовної заяви взагалі не долучено.

Таким чином, позивачем порушено правило обєднання позовних вимог, що суперечить приписам ст.173 ГПК України, оскільки підстави їх виникнення різні (невиконання зобовязань по двом різним, не повязаним один з одним договорам) і подані позивачем докази стосуються кожного окремого договору.

Сумісний розгляд цих вимог, на думку суду, яким розглядатиметься справа, перешкоджатиме зясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору у межах процесуальних строків, встановлених ГПК України.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила обєднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню на підставі п.2 ч.5 ст.174 ГПК України.

Згідно із ч.8 ст.174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись п.2 ч.5 ст.174, ст.ст.234, 235 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТУРЩЕБ» №210 від 30.07.2018 - повернути позивачу.

Додаток:

- позовна заява №210 від 30.07.2018 з додатками - на 69 арк.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно ст.ст.254, 255 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя М.В. Мавродієва