УХВАЛА

м. Київ

17.07.2018Справа № 905/3553/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Якименко М.М., при секретарі судового засідання Мартинюк М.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Компанії Ceska Exportni Banka, a.s.;

до 1) Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області;

2) Відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції у Донецькій області; 3) Управління державної казначейської служби України у м. Артемівську Донецької області; 4) Міністерства юстиції України;

5) Державної казначейської служби України;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "АРТЕМІВСЬКИЙ ЗАВОД СКЛОВИРОБІВ";

за участю Прокуратури Донецької області

про стягнення 23 215 729,00 грн.

Представники учасників справи:

від позивача: Титич В.М. (за довіреністю від 30.06.2017 року);

від відповідача -1: Коваленко В.М. (на підставі посвідчення);

від відповідача -2: не з'явилися;

від відповідача -3: не з'явилися;

від відповідача -4: Васіна І.О. (за довіреністю №517/20.3-03 від 19.06.2018 року); Скалецька І.О. (за довіреністю №4523/9/43-18 від 17.04.2018 року);

від відповідача -5: Карпенко Н.В. (за довіреністю №5-29/18-49 від 02.01.2018 року);

від третьої особи: Лойфер А.О. (за довіреністю від 20.02.2018 року);

від прокуратури: Константинова І.В. (на підставі посвідчення).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Компанія Ceska Exportni Banka, a.s. звернулася до Господарського суду Донецької області з позовом до відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції у Донецькій області, та управління державної казначейської служби України у м. Артемівську Донецької області про стягнення з державного бюджету України через управління державної казначейської служби України у м. Артемівську Донецької області на користь позивача 23.215.729,00 грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області та відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції у Донецькій області.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 21.12.2015 року позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у даній справі № 905/3553/15.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 01.03.2016 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "АРТЕМІВСЬКИЙ ЗАВОД СКЛОВИРОБІВ", залучено до участі у справі у якості четвертого відповідача - Міністерство юстиції України, у якості п'ятого відповідача - Державну казначейську службу України. Крім того, вказаною ухвалою матеріали справи № 905/3553/15 передано за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

04.04.2016 року матеріали справи № 905/3553/15 надійшли до Господарського суду міста Києва та згідно автоматизованої системи документообігу передані на розгляд судді Бондарчук В.В.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.05.2016 року у справі № 905/3553/15, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.05.2017 року, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Під час апеляційного провадження ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2017 року здійснено заміну Відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (відповідача - 1) її правонаступником - Бахмутським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.10.2017 року вказані вище судові акти скасовано, а дану справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 01.11.2017 року № 05-23/2953 призначено повторний автоматичний розподіл справи № 905/3553/15, за результатами якого зазначену справу передано на розгляд судді Балац С.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2017 року справу № 905/3553/15 прийнято до провадження судді Балац С.В., розгляд даної справи призначено судом на 11.12.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2017 року (суддя Балац С.В.) відкладено розгляд справи на 20.12.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.12.2017 року (суддя Балац С.В.) задоволено самовідвід судді Балац С.В.

За наслідками проведення повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями (підстава - задоволення відводу (самовідводу) судді) справу №905/3553/15 справу передано для розгляду судді Якименко М.М.

15.12.2017 року набула чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України, відповідно до пункту 9 частини 1 розділу XI перехідних положень Господарського процесуального кодексу України в новій редакції від 15.12.2017 справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, оскільки провадження у справі № 905/3553/15 було порушене до набрання чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України, суд здійснює розгляд даної справи за правилами, які діють після набрання чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.01.2018 року справу №905/3553/15 прийнято до провадження суддею Якименко М.М., постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, підготовче засідання у справі призначено на 27.02.2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2018 року підготовче засідання відкладено на 14.03.2018 року в порядку, передбаченому ст. 183 ГПК України.

Ухвалою - повідомленням від 27.02.2018 року учасників справи, що не були присутні у судовому засіданні 27.02.2018 року, повідомлено про дату, час та місце наступного судового засідання, а також зобов'язано направити усі раніше подані заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань усім учасникам справи, у випадку їх ненаправлення у момент подання таких заяв до суду.

Підготовче засідання 14.03.2018 року відкладено на 17.04.2018 року в порядку, передбаченому ст. 183 ГПК України.

Ухвалою - повідомленням від 14.03.2018 року учасників справи, що не були присутні у судовому засіданні 14.03.2018 року, повідомлено про дату, час та місце наступного судового засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.04.2018 року, враховуючи те, що судом остаточно з'ясований предмет спору та характер спірних правовідносин, позовні вимоги та склад учасників справи, визначені обставини справи, які підлягають встановленню, та зібрані відповідні докази, вчинені усі дії з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження у справі та початок розгляду справи по суті, розгляд справи по суті призначено на 08.05.2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.05.2018 року розгляд справи по суті відкладено на 30.05.2018 року, визнано обов'язковою явку у судове засідання 30.05.2018 року представників відповідачів -1, -2, -3, -4, -5 та викликано останніх у судове засідання.

У судовому засіданні 30.05.2018 року оголошено перерву до 06.06.2018 року в порядку, передбаченому ст. 216 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2018 року розгляд справи по суті відкладено на 19.06.2018 року, визнано обов'язковою явку у судове засідання представників відповідачів -1, -2, -3, -4, -5 та викликано останніх у судове засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.06.2018 року розгляд справи відкладено на 17.07.2018 року.

Ухвалою - повідомленням від 19.06.2018 року учасників справи, що не були присутні у судовому засіданні 19.06.2018 року, повідомлено про дату, час та місце наступного судового засідання.

У судове засідання 17.07.2018 року з'явилися уповноважені представники позивача, відповідачів -1, -4, -5, третьої особи, а також прокурор по справі. Представники відповідачів -2, -3 не з'явилися, однак від відповідача -3 09.07.2018р. через відділ діловодства суду надійшло клопотання №06-06/935 від 02.07.18р. про розгляд справи за його відсутності. Відповідач -2 про причини неявки його представників до суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Під час судового засідання 17.07.2017 року представником позивача - Компанії Ceska Exportni Banka, a.s. було заявлено про відвід судді Якименка М.М. від розгляду справи № 905/3553/15.

В обґрунтування зазначеної заяви представник позивача посилався на те, що рішенням №8/ЗП-18 від 01.02.2018 року Вищою кваліфікаційною комісією суддів України (далі по тексту - ВККС) призначено проведення оцінювання на відповідність займаній посаді окремих суддів місцевих та апеляційних судів, серед яких, зокрема, суддя Господарського суду міста Києва Якименко М.М., який здійснює розгляд даної справи.

Зокрема, представник позивача зазначає про те, що передбачені Законом України «Про судоустрій і статус суддів» та Положенням про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення, затвердженим рішенням ВККС від 4 листопада 2016 року № 144/зп-16, яке визначає порядок проведення іспиту та методику встановлення його результатів у процедурі кваліфікаційного оцінювання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», права ВККС свідчать про альтернативність та дискрецію в повноваженнях органу державної судової влади, наслідком яких може бути неправомірне втручання у незалежність та недоторканність судді на цьому етапі кваліфікаційного оцінювання судді Вищою кваліфікаційною комісією суддів, з огляду на законодавчо визначений правовий статус останньої.

Окрім цього, посилаючись на п. 5 ч. 1 ст. 228 ГПК України представник позивача заявив усне клопотання про зупинення провадження у справі в зв'язку з заявою про відвід судді Якименка М.М., враховуючи незавершення процедури кваліфікаційного оцінювання судді, в провадженні якого перебуває дана справа.

Дослідивши матеріали справи та розглянувши заяву і клопотання представника позивача, суд зазначає наступне.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Визначення юридичного змісту оціночної категорії "безсторонній суд" зумовлює необхідність врахування суб'єктивного та об'єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб'єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Конкретизуючи суб'єктивний критерій, Європейський суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Таку презумпцію спростувати досить складно. Критерієм суб'єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим давали б підстави сумніватися в його неупередженості. У світлі прецедентної практики Суду об'єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об'єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Згідно положень ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

За приписами ч.ч. 7, 8, 11 ст. 39 ГПК України питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Статтею 35 ГПК України передбачені підстави, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші (ніж передбачені п. 1-4 ч. 1 ст. 35, ст. 36 цього Кодексу) обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Обставинами, які на думку позивача викликають сумнів в неупередженості судді є той факт, що на час розгляду даної справи Господарським судом міста Києва щодо судді Якименка М.М., в провадженні якого перебуває справа № 905/3553/15, здійснюється процедура кваліфікаційного оцінювання судді на відповідність займаній посаді згідно рішення ВККС №8/ЗП-18 від 01.02.2018 року.

Зазначені обставини, на думку заявника, викликають сумнів стосовно того, що суддя у цій справі може забезпечити достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу своєї безсторонності.

У статті 10 Основних принципів незалежності судових органів, схвалених резолюціями Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада 1985 року № 40/32 та від 13 грудня 1985 року № 40/146, визначено, що особи, відібрані для судових посад, повинні мати високі моральні якості і здібності, а також відповідну кваліфікацію в галузі права.

Ці основоположні принципи формування суддівського корпусу імплементовані у новітнє національне законодавство, що визначає основними складовими авторитету судової влади та довіри до суду доброчесність і компетентність судді.

Конституція України передбачає, що, відповідно до закону, в системі правосуддя утворюються органи та установи для забезпечення добору суддів, прокурорів, їх професійної підготовки, оцінювання, розгляду справ щодо їх дисциплінарної відповідальності, фінансового та організаційного забезпечення судів (ч. 10 ст. 131 Конституції України).

Таким чином, органи та установи для забезпечення добору та оцінювання суддів утворюються лише в системі правосуддя.

Вища кваліфікаційна комісія суддів України діє саме в системі правосуддя та є державним органом суддівського врядування (ч. 1 ст. 92 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У висновку Консультативної ради європейських судів №17 вказується, що формальне індивідуальне оцінювання суддів, де таке існує, має сприяти вдосконаленню та підтриманню функціонування судової системи на найвищому рівні якості на користь громадян держав - членів Ради Європи. Це, у свою чергу, має допомогти зберегти довіру суспільства до судової системи.

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 83 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кваліфікаційне оцінювання проводиться Вищою кваліфікаційною комісією суддів України з метою визначення здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді за визначеними законом критеріями.

Критеріями кваліфікаційного оцінювання, за частиною другою статті 83 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», є: 1) компетентність (професійна, особиста, соціальна тощо); 2) професійна етика; 3) доброчесність.

Частиною 1 ст. 88 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що Вища кваліфікаційна комісія суддів України ухвалює мотивоване рішення про підтвердження або непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді.

Слід зазначити, що судова влада в Україні, відповідно до конституційних засад поділу влади, здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом. Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу.

Законом забороняється втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою впливу на безсторонність суду.

Незалежність судді є неодмінною умовою неупередженого відправлення правосуддя згідно із законом. Це нероздільні поняття. Всі інституції та органи влади, як національні, так і міжнародні, повинні поважати, захищати та оберігати цю незалежність.

Судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред'являються їм у зв'язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 28.03.2017 у справі «Стуруа проти Грузії» (заява № 45729/05) право на справедливий судовий розгляд має забезпечуватися також і під час розбору дисциплінарних справ проти служителів Феміди. Відповідно до рішення ЄСПЛ від 28.03.2017 у справі «Стуруа проти Грузії» ЄСПЛ в чергове зазначив, що параграф 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, аби судовий орган, який потрапляє в сферу її дії, був неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність небезсторонньої думки або необ'єктивності розгляду. Дотримання цієї вимоги може бути перевірене за допомогою різних способів. Водночас Суд констатував відмінність між суб'єктивним підходом, тобто прагненням установити особисті переконання певного судді в конкретному випадку, й об'єктивним, тобто визначенням, чи запропонував суддя достатні гарантії для того, щоб відкинути будь-який законний сумнів стосовно його неупередженості. Аналогічна позиція - Рішення ЄСПЛ від 9 січня 2013 року «Олександр Волков проти України».

Стосовно об'єктивної неупередженості у справі Фей проти Австрії ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві, повинні апріорно викликати в учасників процесу.

Так, згідно з підпунктом 4 пункту 161 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» відповідність займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п'ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», має бути оцінена в порядку, визначеному законом. Виявлення за результатами такого оцінювання невідповідності судді займаній посаді за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності чи відмова судді від такого оцінювання є підставою для звільнення судді з посади. Порядок та вичерпні підстави оскарження рішення про звільнення судді за результатами оцінювання встановлюються законом.

Відповідно до пункту 20 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» відповідність займаній посаді судді, якого призначено на посаду строком на п'ять років або обрано суддею безстроково до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», оцінюється колегіями Вищої кваліфікаційної комісії суддів України в порядку, визначеному цим Законом.

Рішенням від №8/ЗП-18 від 01.02.2018 року Вища кваліфікаційна комісія суддів відповідно до пункту 20 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного вище закону призначила кваліфікаційне оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді. Серед них - суддя Господарського суду міста Києва Якименко Микола Миколайович.

Виявлення за результатами такого оцінювання невідповідності судді займаній посаді за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності чи відмова судді від такого оцінювання є підставою для звільнення судді з посади за рішенням Вищої ради правосуддя на підставі подання відповідної колегії Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Суд вважає за необхідне зазначити, що повноваження ВККС стосовно кваліфікаційного оцінювання судді на відповідність займаній посаді є дискреційними та належать до його виключної компетенції, як уповноваженого органу. При цьому оцінювання суддів за визначеними законом критеріями відбувається з метою визначення здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді за визначеними законом критеріями, до яких належать компетентність (професійна, особиста, соціальна тощо), професійна етика, доброчесність. Рішення приймається колегіально за внутрішнім переконанням членів ВККС.

Як зазначено у положеннях Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді заступників Міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

На переконання суду, аналіз Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення, Порядку проведення іспиту та методики встановлення його результатів у процедурі кваліфікаційного оцінювання, затверджених рішеннями Вищої кваліфікаційної комісії України від 3 і 4 листопада 2016 року відповідно, свідчить про наявність у Комісії певної свободи розсуду при прийнятті рішень під час кваліфікаційного оцінювання конкретного судді, позаяк ВККС як державний орган суддівського врядування має широкі дискреційні повноваження, та, в той же час, зобов'язана діяти лише в межах і в спосіб, визначений Конституцією і законами України.

Таким чином, суд позбавлений гарантії того, що результати визначення оцінки успішності проходження суддею процедури кваліфікаційного оцінювання не вплинуть на формування суб'єктивного фактору у будь - яких осіб при оцінці неупередженості суду під час вирішення даної справи № 905/3553/15.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 228 ГПК України передбачено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках надходження заяви про відвід судді.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Заяву про відвід мотивовано необхідністю виключення обставин, які можуть поставити під сумнів неупередженість суддів при розгляді даної справи, недопущення сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості господарського суду та забезпечення довіри до судової влади України, а також виключення суб'єктивних підстав для сумніву сторін в неупередженості суду.

В Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2006 року, які схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23 зазначено, що довіра суспільства до судової системи, а також до авторитету судової системи в питаннях моралі, чесності та непідкупності судових органів посідає першочергове місце в сучасному демократичному суспільстві.

Зокрема, у пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі у розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді. В той же час, відповідно до висновку № 1 Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваності суддів від 01.01.2001 року, суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він повинен бути вільним від цього в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги триваючу процедуру оцінювання судді Господарського суду міста Києва Якименка М.М. на відповідність займаній посаді та відсутність остаточного рішення компетентних органів з даного питання, суд дійшов висновку про необхідність зупинення розгляду заяви позивача про відвід судді Якименка М.М. у справі № 905/3553/15.

В свою чергу суд зазначає, що результати кваліфікаційного оцінювання судді Господарського суду міста Києва Якименка М.М., які будуть визначені за результатами його проведення, будуть становити доказове значення для даної справи та свідчити про наявність/відсутність обґрунтованості заявленого представником позивача відводу судді в даній справі.

З огляду на вищевикладене, суд вважає клопотання позивача про зупинення провадження у справі обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а провадження у справі № 905/3553/15 - зупиненню до вирішення Господарським судом міста Києва заяви представника позивача Компанії Ceska Exportni Banka, a.s. про відвід судді Якименка М.М., та прийняття остаточного рішення з цього питання.

При цьому суд звертає увагу сторін, що зупинення провадження у справі до розгляду заяви про відвід судді не спрямоване на затягування процесу розгляду справи, а його метою є усунення обставин, які можуть викликати сумів у неупередженості та об'єктивності судді під час розгляду даної справи.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 35, п. 5 ч. 1 ст. 228, ст.ст. 234, 235, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ПОСТАНОВИВ:

1. Зупинити провадження по розгляду заяви про відвід судді Якименка М.М. у справі № 905/3553/15 до закінчення розгляду Вищою кваліфікаційної комісією суддів України процедури оцінювання щодо відповідності судді Господарського суду міста Києва Якименка М.М. займаній посаді.

2. Клопотання представника Компанії Ceska Exportni Banka, a.s. про зупинення провадження у даній справі до вирішення питання про відвід судді Якименка М.М. задовольнити.

3. Зупинити провадження у справі № 905/3553/15 за позовом Компанії Ceska Exportni Banka, a.s. до Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції у Донецькій області, Управління державної казначейської служби України у м. Артемівську Донецької області, Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТЕМІВСЬКИЙ ЗАВОД СКЛОВИРОБІВ" за участю Прокуратури Донецької області про стягнення 23 215 729,00 грн. до вирішення питання про відвід судді Якименка М.М.

4. Ухвала набирає законної сили 17.07.2018 року та відповідно до ст.ст. 255, 256 та підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://ki.arbitr.gov.ua

Дата складання (підписання) повного тексту ухвали: 25.07.2018 року.

Суддя М.М. Якименко