РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.07.2018Справа № 910/6389/18

Господарський суд міста Києва, в складі судді Баранова Д.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія" "Інгосстрах" ( 49100, м. Дніпро, узвіз Кодацький, 2; ідентифікаційний код 33248430)

до 1)Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" ( 04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, 17, літ. А; ідентифікаційний код 21626809),

2) Державного підприємства "Макарівське лісове господарство" (08000, обл. Київська, р-н Макарівський, смт. Макарів, вул. Леніна, будинок 17/1; ідентифікаційний код 00992160)

про стягнення 27 002 ,76 грн.

без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія" "Інгосстрах" з позовом до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" та Державного підприємства "Макарівське лісове господарство", в якому позивач просить суд стягнути з відповідача-1 - 26 002,76 грн., а з відповідача-2 - 1 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він виконав свої зобов'язання за договором страхування № K3V0CPS-12A919Q (R300F!) від 09.11.2012, а саме виплатив страхувальнику за даним договором суму страхового відшкодування, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, а отже, й виникла необхідність звернення до суду до відповідачів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2018 відкрито провадження у справі № 910/6389/18, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; встановлено для учасників справи строки для подання заяв по суті справи.

11.06.2018 до Господарського суду міста Києва від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву (докази направлення копії відзиву іншим учасникам справи долучені до відзиву), в якому відповідач 1 вказав на те, що сума страхового відшкодування за договором обов'язкового страхового відшкодування становить 24 248 грн. 94 коп., так як при визначенні розміру страхового відшкодування за Полісом АІ/9091738 повинен бути взятий до уваги розмір коефіцієнту фізичного зносу автомобіля Chery, державний номер НОМЕР_1, що становить 68% (відповідно до звіту, долученого позивачем до позовної заяви). Крім того, відповідач 1 вказав на те, що матеріали справи не містять доказів того, що ФОП Ревунов В.Г., який проводив ремонт пошкодженого автомобіля Chery, державний номер НОМЕР_1, є платником ПДВ, з огляду на що, на думку відповідача 1, з суми страхового відшкодування необхідно вирахувати ПДВ (на підставі п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Відповідачем 2 відзиву на позовну заяву у встановлені законом строки суду не подано.

Позивач відповіді на відзив у встановлені судом строки не подав.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та письмові пояснення, викладені позивачем у позовній заяві та відповідачем 1 у відзиві на позовну заяву, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 504385, виданої управлінням патрульної поліції у місті Києві (вих. № 4213вх/41/11/5-2018 від 02.03.2018), та постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 06.12.2016 у справі № 752/19526/16-п (провадження № 3/752/7850/13/752/7850/16), яка набрала законної сили 27.12.2016, встановлено, що 26.10.2016 ОСОБА_2, керуючи автомобілем Chevrolet, державний номер НОМЕР_2, порушив п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Chery, державний номер НОМЕР_1, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

09.11.2012 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах" (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Автоприват" (страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту K3V0CPS-12A919Q (K300A!), яким передбачено страхування майнових інтересів страхувальника, пов'язаних з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Chery, державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до п. 9 Договору K3V0CPS-12A919Q (K300A!) від 09.11.2012 цей договір діє 12 місяців з 10.11.2012 по 09.11.2013 включно. Цей договір пролонгується на такий же строк у разі сплати наступних страхових платежів, якщо жодний з учасників договору не заявить про бажання його припинити.

Позивачем долучено до позовної заяви розшифровку платежів, здійснених страхувальником за вказаним договором добровільного страхування, з якої вбачається, що 09.11.2012 страхувальником було здійснено страховий платіж у сумі 1 530 грн. 00 коп.; 11.11.2013 - страховий платіж у сумі 1 453 грн. 50 коп.; 01.11.2014 - страховий платіж у сумі 1 380 грн. 83 коп.; 31.10.2015 - страховий платіж у сумі 1 311 грн. 79 коп.

За таких обставин та беручи до уваги відсутність в матеріалах справи доказів висловлення сторонами Договору K3V0CPS-12A919Q (K300A!) від 09.11.2012 наміру про припинення його дії, суд дійшов висновку, що вказаний договір добровільного страхування був чинним станом на дату настання страхового випадку - ДТП (26.10.2016).

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У відповідності до частини 1 статті 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до Звіту № 115922/11/16 про оцінку колісного транспортного засобу від 14.11.2016, складеного суб'єктом оціночної діяльності Фізичною особою-підприємцем Чистяковим Сергієм Михайловичем (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 365/16 від 11.05.2016) на підставі ремонтної калькуляції № 115922 від 14.11.2016 (система Audatex), вартість відновлювального ремонту автомобіля Chery, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (Ез = 0,68) становить 27 002 грн. 76 коп.

Згідно з рахунком на оплату № РВ077 від 21.11.2016, виставленим Фізичною особою-підприємцем Ревуновим В.Г., вартість відновлювального ремонту автомобіля Chery, державний номер НОМЕР_1, становить 27 002 грн. 76 коп.

Згідно з актом виконаних робіт по ремонту автомобіля від 21.11.2016, складеним Фізичною особою-підприємцем Ревуновим В.Г., фактична вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Chery, державний номер НОМЕР_1, становить 27 002 грн. 76 коп.

Згідно зі страховим актом №И-7274915 від 28.11.2016, складеним Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах", розмір страхового відшкодування за Договором K3V0CPS-12A919Q (K300A!) від 09.11.2012 становить 27 002 грн. 76 коп., на підставі якого та заяви страхувальника про виплату страхового відшкодування від 26.10.2016, позивачем 08.12.2016 було виплачено страхове відшкодування за вказаним договором добровільного страхування у розмірі 27 002 грн. 76 коп. на рахунок Фізичної особи-підприємця Ревунова В.Г., що підтверджується платіжним дорученням № 4586 від 08.12.2016, яке долучене позивачем до позовної заяви.

Судом встановлено, що на момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Chevrolet, державний номер НОМЕР_2, була застрахована Приватним акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія "Омега" відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/9091738 зі встановленим розміром страхової суми за шкоду заподіяну майну - 50 000 грн 00 коп., франшизи - 1 000 грн. 00 коп.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача 1 із заявою на виплату страхового відшкодування за Полісом АІ/9091738 (претензія про відшкодування збитків в порядку регресу вих. № 18-07/02-01 від 18.07.2017), яка була отримана відповідачем 19.07.2017, що підтверджується накладною R0527282, копія якої долучена позивачем до позовної заяви.

Однак, станом на дату розгляду справи у суді відповідач страхове відшкодування за Полісом АІ/9091738 позивачу не сплатив.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача 1 підлягають частковому задоволенню, а вимоги до відповідача 2 у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Нормами статті 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності до пункту 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до частини 2 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв'язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику за Договором K3V0CPS-12A919Q (K300A!) від 09.11.2012, позивач набув право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 25.12.2013 у справі № 6-112цс13 та від 23.09.2015 у справі № 3-303гс15.

Так як цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Chevrolet, державний номер НОМЕР_2, станом на дату ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія "Омега" за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/9091738, відповідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язок щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП водієм транспортного засобу Chevrolet, державний номер НОМЕР_2, власнику транспортного засобу Chery, державний номер НОМЕР_1, покладається на відповідача (в межах страхової суми та за вирахуванням франшизи за Полісом АІ/9091738).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках, зокрема, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до п. п. д) п. 1.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 р. N 142/5/2092 (далі - Методика) Методика застосовується з метою, зокрема, визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ.

При цьому суд зазначає, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, у якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, яку необхідно витратити на відновлення транспортного засобу.

Водночас, як встановлено судом, відповідно до Звіту № 115922/11/16 про оцінку колісного транспортного засобу від 14.11.2016, складеного суб'єктом оціночної діяльності Чистяковим С.М., коефіцієнт фізичного зносу автомобіля Chery, державний номер НОМЕР_1, становить 0,68 (Ез = 0,68), з огляду на що вказане значення коефіцієнта фізичного зносу повинно бути враховане при визначенні вартості відновлювального ремонту автомобіля Chery, державний номер НОМЕР_1.

При цьому, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 22.03.2017 у справі №3-1304гс16, відповідач як страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснює відшкодування витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п. 8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 142/5/2092 вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу визначається за формулою: Сврз = Ср + См + Сс * (1-Ез), де Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, См - вартість матеріалів, Сс - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, Ез - коефіцієнт фізичного зносу.

Як встановлено судом, згідно з Актом виконаних робіт по ремонту автомобіля Chery, державний номер НОМЕР_1, від 21.11.2016 (копія долучена позивачем до позовної заяви) фактична вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу становить 27 002 грн. 76 коп.

Суд зазначає, що норма ч. 1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", яка передбачає відшкодування страховиком саме оціненої шкоди, не встановлює імперативного обов'язку щодо проведення такої оцінки саме суб'єктом оціночної діяльності відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", а отже така оцінка може бути здійснена на підставі акту виконаних робіт.

За таких обставин, враховуючи, що фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля Chery, державний номер НОМЕР_1, становить 27 002 грн. 76 коп. відповідно до Акту виконаних робіт по ремонту автомобіля Chery, державний номер НОМЕР_1, від 21.11.2016, суд дійшов висновку, що саме вказаний акт виконаних робіт є належним та допустимим доказом вартості відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу, з урахуванням причинного зв'язку між тими роботами, що наведені у ньому, та пошкодженнями автомобіля Chery, державний номер НОМЕР_1, які вказані в акті огляду транспортного засобу від 31.10.2016, складеному суб'єктом оціночної діяльності Чистяковим С.М., та у Довідці про дорожньо-транспортну пригоду № 504385, виданій управлінням патрульної поліції у місті Києві (вих. № 4213вх/41/11/5-2018 від 02.03.2018).

Таким чином, позивач має право на стягнення з відповідача суми вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Chery, державний номер НОМЕР_1, на підставі Акту виконаних робіт по ремонту автомобіля Chery, державний номер НОМЕР_1, від 21.11.2016, відповідно до якого фактична вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу становить 27 002 грн. 76 коп.

Водночас, беручи до уваги наявність коефіцієнта фізичного зносу автомобіля Chery, державний номер НОМЕР_1, (Ез = 0,68), визначеного суб'єктом оціночної діяльності (відповідно до Звіту №115922/11/16 про оцінку колісного транспортного засобу від 14.11.2016), суд дійшов висновку, що врахування вказаного коефіцієнта фізичного зносу є обов'язковим так як відповідач як страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснює відшкодування витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

З Акту виконаних робіт по ремонту автомобіля Chery, державний номер НОМЕР_1, вбачається, що Ср (вартість ремонтно-відновлювальних робіт) становить 13 256 грн. 00 коп.; См (вартість матеріалів) становить 5 875 грн. 00 коп.; Сс (вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту) становить 10 710 грн. 00 коп.

Таким чином, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Chery, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (Ез = 0,68) становить 22 558 грн. 20 коп. (13 256,00 грн. + 5 875,00 грн. + 10 710,00 грн. (1-0,68)).

При цьому, суд вважає обґрунтованим застосування коефіцієнту фізичного зносу саме до фактичної вартості відновлювального ремонту автомобіля Chery, державний номер НОМЕР_1, яка вказана в акті виконаних робіт по ремонту автомобіля Chery, державний номер НОМЕР_1, від 21.11.2016, так як Звіт № 115922/11/16 про оцінку колісного транспортного засобу від 14.11.2016, є попереднім оціночним документом та визначає лише можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу.

Згідно з пунктом 12.1. статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Як встановлено судом, розмір франшизи за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/9091738 становить 1 000 грн. 00 коп., а ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну, становить 50 000 грн. 00 коп.

З урахуванням того, що до позивача переходить право вимоги щодо виплати страхового відшкодування за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/9091738 у межах фактично здійснених ним витрат (сума страхового відшкодування за договором добровільного страхування - 27 002 грн. 76 коп.) та в межах вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Chery, державний номер НОМЕР_1 (22 558 грн. 20 коп. - з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу), беручи до уваги розмір франшизи за Полісом АІ/9091738, що становить 1 000 грн. 00 коп., суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" про стягнення страхового відшкодування у розмірі 26 002 грн. 76 коп. підлягають частковому задоволенню у розмірі 21 558 грн. 20 коп.

При цьому, суд зазначає, що у спорах, пов'язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) норми Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальними, а даний Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Виконання обов'язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, покладений Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" на страховика (винної особи), у межах встановлених даним Законом та договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, також встановлений і статтею 1194 ЦК України, якою передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, враховуючи положення Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та статті 1194 ЦК України, обов'язок з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, лежить на страховикові цієї особи у межах вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

Таким чином, межі відповідальності страховика за договором обов'язкового страхування не повинні обов'язково дорівнювати сумі, право вимоги якої перейшло до страховика, який сплатив страхове відшкодування за договором добровільного майнового страхування.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача 2 на підставі ст. 1172 Цивільного кодексу України грошові кошти у сумі 1 000 грн. 00 коп. (франшизи за Полісом АІ/9091738).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, законодавством встановлено принцип повного відшкодування шкоди, яка завдана майну юридичної особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У довідці про дорожньо-транспортну пригоду № 504385, виданій управлінням патрульної поліції у місті Києві (вих. № 4213вх/41/11/5-2018 від 02.03.2018), зазначено, що автомобіль Chevrolet, державний номер НОМЕР_2, належить відповідачу 2 - Державному підприємству "Макарівське лісове господарство".

Вказані обставини не були спростовані відповідачем 2.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

У постанові Голосіївського районного суду міста Києва від 06.12.2016 у справі № 752/19526/16-п (провадження № 3/752/7850/13/752/7850/16) зазначено, що винна в ДТП особа - водій транспортного засобу Chevrolet, державний номер НОМЕР_2, працює водієм в Державному підприємстві "Макарівське лісове господарство".

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/9091738 страхувальником є відповідач 2 - Державне підприємство "Макарівське лісове господарство" (відповідно до витягу з бази МТСБУ, долученого позивачем до позовної заяви).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" до Державного підприємства "Макарівське лісове господарство" про стягнення 1 000 грн. 00 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Що стосується тверджень відповідача 1, викладених у відзиві на позовну заяву, щодо необхідності зменшення розміру страхового відшкодування за Полісом АІ/9091738 на суму ПДВ на підставі п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд вважає їх безпідставними з огляду на таке.

Так, відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Як встановлено судом, виплата страхового відшкодування за договором добровільного страхування - за Договором K3V0CPS-12A919Q (K300A!) від 09.11.2012 була здійснена не на рахунок потерпілої особи (її представника), а на рахунок СТО, яке здійснювало ремонт пошкодженого ТЗ - автомобіля Chery, державний номер НОМЕР_1, з огляду на що підстави для зменшення суми страхового відшкодування на розмір ПДВ відсутні.

Крім того, у платіжному дорученні № 4586 від 08.12.2016 на суму 27 002 грн. 76 коп. зазначено, що виплата страхового відшкодування здійснюється без ПДВ.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 129, ст.ст. 232, 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" в частині вимог до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" (04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, буд. 17, літ.А; ідентифікаційний код: 21626809) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" (49100, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, узвіз Кодацький, буд. 2; ідентифікаційний код: 33248430) страхове відшкодування у розмірі 21 558 (двадцять одна тисяча п'ятсот п'ятдесят вісім) грн. 20 коп. та судовий збір у розмірі 1 406 (одна тисяча чотириста шість) грн. 73 коп.

3. В іншій частині позову до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" відмовити.

4. Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" в частині вимог до Державного підприємства "Макарівське лісове господарство" задовольнити повністю.

5. Стягнути з Державного підприємства "Макарівське лісове господарство" (08000, Київська обл., Макарівський р-н, смт. Макарів, вул. Леніна, буд. 17/1; ідентифікаційний код: 00992160) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" (49100, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, узвіз Кодацький, буд. 2; ідентифікаційний код: 33248430) грошові кошти у розмірі 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 65 (шістдесят п'ять) грн. 25 коп.

6. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 24.07.2018

Суддя Д.О. Баранов