УХВАЛА

м. Київ

31.07.2018Справа № 910/21873/17

За позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО"

до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка"

про стягнення 19 993,78 грн.

Суддя Удалова О.Г.

Представники сторін:

від позивача не з'явились

від відповідача Бортник Л.В. (за дов.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У грудні 2017 року приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" (далі - ПрАТ "СК "ВУСО", позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" (далі - ПрАТ "СК "Уніка", відповідач) про стягнення 19 993,78 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач - ПрАТ "СК "ВУСО", на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 2-01 від 19.05.2016, внаслідок настання 23.12.2016 страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплатив страхове відшкодування, а тому, відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України, набув право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільно-правова відповідальність особи, з вини якої трапилась ДТП, була застрахована відповідачем - ПрАТ "СК "Уніка", позивач направив останньому претензію з вимогою відшкодувати сплачену позивачем страхову виплату в розмірі 49 089,18 грн. Враховуючи, що відповідачем відшкодована лише частина заявленої суми, а саме 29 095,40 грн., позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 19 993,78 грн. у судовому порядку.

У свою чергу, відповідач, заперечуючи проти правомірності заявлених позовних вимог, зазначив, що на момент ДТП, що відбулась 23.12.2016, автомобіль страхувальника позивача вже мав механічні пошкодження, тому відшкодуванню підлягали витрати, пов'язані з його відновлювальним ремонтом визначені з урахуванням зносу. Здійснивши власний розрахунок розміру страхового відшкодування з застосуванням коефіцієнту фізичного зносу, відповідач визначив, що сплаті на користь позивача підлягають грошові кошти в розмірі 29 095,40 грн. та відшкодував вказану суму у добровільному порядку.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.12.2017 порушено провадження у справі № 910/21873/17.

Ухвалою суду від 22.02.2018 у справі № 910/21873/17 призначено судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, провадження у справі зупинено.

12.04.2018 до господарського суду міста Києва надійшов лист Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 6224/1854 від 04.04.2018 з проханням погодити термін проведення судової експертизи понад два місяці та здійснити попередню оплату за проведення експертизи, а також клопотання судового експерта Єрмоленка О.О. № 6224/18-54 про надання матеріалів, необхідних для проведення автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 18.04.2018 провадження у справі було поновлено та задоволено клопотання експерта.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.04.2018 зупинено провадження у справі № 910/21873/17 та направлено до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України для подальшого виконання.

Однак, матеріали справи № 910/21873/17 були повернуті експертною установою без виконання дослідження, оскільки не було надано об'єкт дослідження, а також не надані кольорові фотознімки досліджуваного КТЗ в пошкодженому стані.

Ухвалою суду від 21.06.2018 на підставі ст. 230 ГПК України було поновлено та призначено підготовче засідання на 10.07.2018.

27.06.2018 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

У судове засідання 10.07.2018 представник позивача не з'явився.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.07.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 31.07.2018.

У судове засідання 31.07.2018 представник позивача не з'явився.

Дослідивши матеріали справи № 910/21873/17, суд дійшов висновку про залишення позову приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов'язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з'являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов'язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом.

Як визначено пунктом 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з'явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Суд зазначає, що з метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, ухвалою від 22.02.2018 витребував у позивача - приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО":

- інформацію щодо участі автомобіля Mazda 6, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, у попередніх ДТП;

- протоколи огляду пошкоджень автомобіля Mazda 6, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, отриманих раніше за ДТП, що сталась 23.12.2016;

- фотографії пошкоджень автомобіля Mazda 6, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, отриманих раніше за ДТП, що сталась 23.12.2016;

- копії звітів про оцінку розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Mazda 6, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, у попередніх ДТП, які відбулись до 23.12.2016.

Також суд встановив позивачеві строк для надання документів - до 06.03.2018.

06.03.2018 від позивача надійшли письмові пояснення щодо ухвали суду від 22.02.2018, у яких останній зазначив, що документи, які витребував суд, не перебувають у розпорядженні представника позивача та їх обов'язково буде надано до суду після отримання від інших структурних підрозділів позивача.

Однак, позивачем вимоги ухвали суду від 22.02.2018 виконані не були.

У той же час, суд зазначає, що вказані докази є необхідними для правильного вирішення спору по суті, а їх відсутність позбавляє суд можливості прийняти рішення з повним та всебічним дослідження обставин справи, з огляду на наступне.

В силу приписів ст. 22, ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у спорах, пов'язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальними.

Тобто, відповідач, як страховик винної у ДТП особи, зобов'язаний відшкодувати завдані останньою збитки третій особі (у даному випадку - позивачу) в обсязі, визначеному Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", та відповідно до договору страхування, укладеному з особою, що застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, у межах вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

Наданий позивачем звіт про оцінку колісного транспортного засобу № 17/9/665//720708 від 05.10.2017 не містить відомостей про розмір коефіцієнту фізичного зносу, оскільки позивач дійшов висновку, що строк експлуатації транспортного засобу не перевищує 7 років, а тому коефіцієнт фізичного зносу дорівнює 0.

Дійсно, відповідно до пункту 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

Згідно з п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 142/5/2092, строк експлуатації - період часу від дати виготовлення КТЗ до дати його оцінки.

З договору добровільного страхування вбачається, що рік випуску транспортного засобу Mazda 6, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 - 2015, а отже, на момент ДТП (23.12.2016) строк його експлуатації не перевищував строку, встановленого у п. 7.38 Методики.

У той же час, п. 7.39 Методики зазначено, що винятком стосовно використання зазначених у п. 7.38 вимог є: а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4.

З матеріалів справи вбачається, що станом на дату ДТП - 23.12.2016, транспортний засіб Mazda 6, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, мав пошкодження у вигляді деформації, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 03.02.2017 у справі № 761/1984/17 (провадження № 3/761/1030/2017), відповідно до якої 22.12.2016, тобто за день до спірної ДТП у даній справі, ОСОБА_3, керуючи автомобілем MAZDА6, державний номерний знак НОМЕР_1, під час зміни напрямку руху не переконався в безпечності маневру та скоїв зіткнення з автомобілем Mitsubishi, державний номерний знак НОМЕР_3, внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження.

Таким чином, станом на дату 23.12.2016 (дата ДТП у даній справі), автомобіль Mazda 6, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 мав пошкодження у вигляді деформації, що є підставою для вирахування коефіцієнту фізичного зносу.

У зв'язку з тим, що жодною стороною не було надано звіту або висновку експерта щодо значення коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу Mazda 6, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, судом у даній справі призначалась експертиза.

Однак, у зв'язку з тим, що позивачем не були виконані вимоги ухвали суду від 18.04.2018 про надання документів, необхідних для проведення експертизи, експертною установою надіслано повідомлення про неможливість надання висновку.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що неподання позивачем доказів, витребуваних судом та необхідних для розгляду справи, незазначення причин неподання таких доказів, а також неявка представника позивача в засідання перешкоджають подальшому розгляду справи, оскільки суд позбавлений можливості встановити законність та обґрунтованість позовних приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО".

Більше того, суд викликав представника позивача в судове засідання по суті, отже, визнавав його явку обов'язковою.

Приписами ч. 4 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України встановлені наслідки неявки в судове засідання учасника справи, зокрема, у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Однак, неподання позивачем витребуваних доказів, неявка представника позивача перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, з огляду на неявку позивача в судові засідання, ненадання витребуваних судом доказів, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду на підставі ч. 4 статті 202 та п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" про стягнення 19 993,78 грн. залишити без розгляду.

Повний текст ухвали підписано 03.08.2018. Ухвалу може бути оскаржено в порядку та строки, визначені чинним господарсько-процесуальним законодавством України.

Суддя О.Г. Удалова