ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

м. Київ

09.08.2018

Справа № 910/10508/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., дослідивши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиційна компанія «Енерготранс», м. Київ,

про забезпечення позову

товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиційна компанія «Енерготранс», м. Київ,

до закритого акціонерного товариства «РТХ-Логистик», м. Москва Російської Федерації,

про стягнення 3 572 786,16 рублів,

без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиційна компанія «Енерготранс» (далі – Компанія) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до закритого акціонерного товариства «РТХ-Логистик» (далі – Товариство) про стягнення 3 572 786,16 російських рублів пені, яка була нарахована у зв’язку із невиконанням договору від 10.11.2016 № 536-ТЭО на надання транспортно-експедиційних послуг.

Також, Компанія подала суду заяву про забезпечення позову, в якій просила про таке:

- накласти арешт на 59 залізничних вагонів: №№ 76682772; 76673359; 76673912; 76682715; 76669431; 76671957; 76672260; 76672310; 76672914; 766730; 76677566; 76678069; 76681659; 76681709; 76682764; 76669522; 76671841; 76672955; 76673813; 76673821; 76673870; 76673938; 76677319; 76678267; 76678382; 59329490; 59329698; 59363473; 59363481; 59365619; 59365882; 59365916; 59365924; 59365932; 59365957; 59363143; 59365528; 59365783; 59366021; 59365817; 59328096; 59328591; 59328799; 59329292; 59365841; 59366005; 59366039; 52597168; 52597184; 59329094; 59363168; 59363200; 59363218; 59365866; 52597143; 52598018; 52598059; 52598067; 52598075 (далі - вагони), згідно переліку, які є власністю Товариства та знаходяться на території України до повного виконання відповідачем рішення Господарського суду міста Києва у даній справі;

- заборонити публічному акціонерному товариству «Укрзалізниця» (далі – ПАТ «Укрзалізниця») здійснювати перевезення (переміщення) вагонів за межі України до повного виконання Товариством рішення Господарського суду міста Києва у даній справі;

- заборонити Державній фіскальній службі України та її підрозділам (митницям та митним постам) здійснювати митне оформлення та надання дозволу на переміщення вагонів за межі України до повного виконання Товариством рішення Господарського суду міста Києва у даній справі.

Заявник обґрунтовує заяву про забезпечення позову таким:

- рішенням Господарського суду міста Києва від 12.10.2017 за справи №910/8792/17 позов Компанії задоволено, стягнуто із Товариства 2 326 032,66 рубля невикористаної попередньої оплати;

- на теперішній момент рішення не виконано, сума передплати не повернута;

- позивач з метою виконання рішення Господарського суду міста Києва щодо стягнення основного боргу з урахуванням умов міжнародних угод звернувся в Арбітражний суд міста Москви (за місцезнаходженням відповідача) із заявою про визнання та виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2017 №910/8792/17 на території Російської Федерації;

- ухвалою Арбітражного суду міста Москви від 19.12.2017 №А40-219058/17-141-1979 у задоволенні заяви Товариства про визнання та приведення до виконання на території Російської Федерації рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2017 по справі №910/8792/17 відмовлено з мотивів, що визнання та приведення до виконання такого рішення буде суперечити публічному порядку Російської Федерації;

- постановою Арбітражного суду Московського округу від 13.03.2018 ухвалу Арбітражного суду міста Москви від 19.12.2017 по справі №А40-21905 8/2017 залишено без змін, а касаційну скаргу Товариства - без задоволення;

- таким чином, дії арбітражних судів Російської Федерації щодо відмови в реалізації можливості примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва на території сусідньої держави за місцем знаходження рахунків та майна боржника позбавили Компанію отримати належне за рішенням суду у правовий спосіб на території Російської Федерації;

- з метою уникнення виплат кредиторам інше споріднене підприємство, в яке входить також і позивач, - Холдінг РЕЙЛТРАНСЛОГІСТІК подало в Арбітражний суд міста Москви заяву про банкрутство Товариства;

- таким чином, на думку заявника єдина реальна можливість виконання будь-якого судового рішення стосовно Товариства залишається лише за рахунок майна відповідача, яке може бути на території України;

- за даними філії «Головний інформаційно-обчислювальний центр» ПАТ «Укрзалізниця», на території України станом на 03.08.2018 знаходяться або прямують на територію України транзитом 59 залізничних вагонів, які є власністю Товариства та перевезення яких здійснюється на теперішній час ПАТ «Укрзалізниця»;

- єдиним способом забезпечити реальне виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2017 №910/8792/17 є негайне накладення арешту на вказане майно відповідача та заборона переміщення вагонів Товариства за межі території України.

Також, заявником було вказано про те, що пропозиція щодо зустрічного забезпечення складає 1 000 грн.

Господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність відмови у забезпеченні позову з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

З огляду на положення статей 13, 74, 80 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Слід зазначити, що предметом позову є стягнення пені, розмір та період нарахування якої має бути визначено під час судового розгляду.

Зі змісту заяви вбачається, що всі обґрунтування забезпечення позову та мотиви застосування заходів зводяться до забезпечення саме виконання рішення суду від 12.10.2017 № 910/8792/17.

Суд звертає увагу заявника, що останній не позбавлений права звернутися з відповідною заявою про забезпечення саме в межах справи № 910/8792/17.

Разом з тим, заходи, які просить вжити заявник, не є адекватними.

Так, адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заявник у позові заявив до стягнення пені в розмірі 3 572 786,16 російських рублів, що станом на 03.08.2018 еквівалентно 1 528 580,83 грн., а просить заборонити третім особам виконувати їх договірні зобов'язання з відповідачем та їх визначені законом обов'язки та права щодо майна відповідача.

Також слід зазначити, що мінімальна вартість 59 залізничних вагонів складає 30 680 000 грн. (1 вагон/520000,00 грн.), що у 20 (двадцять) разів перевищує суму позовних вимог, що виключає адекватність заходів забезпечення позову.

Крім того, обрані заходи забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Суду не подано доказів того, що вагони не містять вантаж третіх осіб, який не може бути зіпсований внаслідок накладення арешту і заборони переміщення.

Також, слід зазначити, що заборона ПАТ «Укрзалізниця» здійснювати перевезення вагонів може призвести до припинення господарської діяльності третіх осіб, які зокрема організовують перевезення вантажів такими вагонами.

З поданої до заяви дислокації вагонів, які є у власності вбачається, що вагон № 52597143 є власністю «РЭЙЛТРАНСЛОГИСТ», тобто підприємства, яке не має жодного відношення до даного спору, проте заявник включає вказаний вагон у список тих, на які просить накласти арешт, вказуючи, що він є власністю саме Товариства.

Що ж до пропозиції заявника про зустрічне забезпечення у сумі 1 000 грн., то слід вказати таке.

Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв'язку із забезпеченням позову (частина третя статті 141 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, зустрічне забезпечення у сумі 1000 грн. не є співмірним із заходами забезпечення позову на суму еквівалентну 1 528 580,83 грн. тобто у 1528,8 разі більшу.

За таких обставин, у задоволенні заяви Компанії слід відмовити.

Керуючись статтями 136,137,139, 140 та 141 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиційна компанія «Енерготранс» (вул.Кутузова,18/7, м. Київ, 01133, ідентифікаційний код 32382179) у забезпеченні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиційна компанія «Енерготранс» до закритого акціонерного товариства «РТХ-Логистик» (просп.андропова,18, корп.1, кімн41, приміщення XV, м. Москва, РФ 115432, код 466) про стягнення пені у сумі 3 572 786 (три мільйони п'ятсот сімдесят дві тисячі сімсот вісімдесят шість),16 російських рублів (еквівалент 1528580 (один мільйон п'ятсот двадцять вісім тисяч п'ятсот вісімдесят),83 грн., повністю.

Ухвала набрала законної сили 09.08.2018 та може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її підписання до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва.

Суддя                                          І.Д.Курдельчук