номер провадження справи 27/142/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.07.2018 Справа № 908/2275/17

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова Ігоря Сергійовича, розглянувши матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерлюксторг», м. Запоріжжя від 11.07.2018 на дії Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у справі № 908/2275/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерлюксторг», юридична адреса: 69071, м. Запоріжжя, вул. Чарівна, б. 157, кв. 85; адреса для листування: 69068, м. Запоріжжя, вул. Чарівна, б. 163а

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», 69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, б. 14

про стягнення 210 562,63 грн.

орган виконання: Вознесенівський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, 69006, м. Запоріжжя, пр. Металургів, 6

За участю представників учасників справи:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність б/н від 24.04.2017

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність № 8 від 01.01.2018

від ВДВС: ОСОБА_4, довіреність № 229/4 від 10.01.2018

Встановив:

14.02.2018 рішенням господарського суду Запорізької області у справі № 908/2275/17 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерлюксторг», м. Запоріжжя до ОСОБА_1 акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», м. Запоріжжя задоволено. Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 195 104,40 грн., 12 379,33 грн. втрат від інфляції, 3078,90 грн. 3 % річних, 3158,44 грн. судового збору.

15.03.2018 господарським судом Запорізької області на виконання рішення від 14.02.2018 видано відповідний наказ.

13.07.2018 до господарського суду Запорізької області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерлюксторг», м. Запоріжжя надійшла скарга на дії Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області по справі № 908/2275/17, в якій заявник просить суд:

- визнати неправомірною (недійсною) постанову старшого державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_4 від 23.06.2018 про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу № 908/2275/17, виданого 15.03.2018 господарським судом Запорізької області.

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 13.07.2018 № П-342/18, враховуючи перебування судді доповідача Дроздової С.С. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судових справ.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.07.2018 скаргу передано для розгляду судді Горохову І.С.

Скарга обґрунтована наступними обставинами. Постановою державного виконавця Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 21.03.2018 було відкрито виконавче провадження № 56029236 з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 15.03.2018. Постановою державного виконавця Вознесенівський ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 23.06.2018 вказане виконавче провадження було зупинено на підставі п. 12 ч. 1 ст. 34 та ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження». Скаржник не погоджується з прийнятою постановою, та вважає, що постанова ВП № 56029236 від 23.06.2018 не відповідає положенням ст. 9 Конституції України, ч. 1 ст. 129 Конституції України, ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, рішенню Європейського суду з прав людини у справі «Глоба проти України», № 15729/07 від 05.07.2012, рішенню Європейського суду з прав людини у справі «Савіцький проти України», № 38773/05 від 26.07.2012, рішенню Європейського суду з прав людини у справі «Янголенко проти України», № 14077/05 від 10.12.2009. Враховуючи викладене просить суд визнати неправомірною (недійсною) постанову старшого державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_4 від 23.06.2018 про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу № 908/2275/17, виданого 15.03.2018 господарським судом Запорізької області.

В судовому засіданні 26.07.2018 здійснювався звукозапис судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою системи Оберіг.

Представник заявника в судовому засіданні 26.07.2018 підтримав вимоги скарги в повному обсязі.

Представником ОСОБА_1 акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» заявлено усне заперечення щодо задоволення скарги.

Представник Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області надав заперечення на скаргу, в обґрунтування заперечень зазначив, що 23.06.2018 державним виконавцем на підставі п. 12 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій. Також зазначає, що сторони виконавчого провадження набувають прав та обов'язків сторін виконавчого провадження з дня відкриття виконавчого провадження. Стягувач не може оскаржувати, оспорювати дії державної виконавчої служби, які були проведені до прийняття виконавчого документа на виконання та винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та приєднання до складу зведеного виконавчого провадження. Просив скаргу відхилити.

Відповідно до ст. 342 Господарського процесуального кодексу України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржується. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У судовому засіданні 26.07.2018 оголошено вступну та резолютивну частини ухвали та повідомлено про виготовлення ухвали в повному обсязі 31.07.2018.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З матеріалів справи та документів наданих скаржником Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтерлюксторг» вбачається, що 21.03.2018 старшим державним виконавцем Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 56029236 з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 15.03.2018.

23.06.2018 в межах виконавчого провадження ВП № 56029236 старшим державним виконавцем Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі п. 12 ч. 1 ст. 34 та ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 34 Закону України Про виконавче провадження виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку обєктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 358-р Про затвердження переліку обєктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації у 2018 році затверджено перелік обєктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації у 2018 році, до якого включено ПАТ «Запоріжжяобленерго» () згідно додатку. Розпорядження набрало законної сили 10.05.2018.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 15 Закону України Про виконавче провадження сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обовязок щодо виконання рішення.

Приписами ст. 1 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частина 2 ст. 19 Конституції України зазначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особо зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» правовою основою діяльності органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є Конституція України, цей Закон, міжнародні договори України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, інші закони, нормативно-правові акти, прийняті на їх виконання.

При розгляді скарги судом приймаються посилання стягувача на практику Європейського суду щодо порушеного у скарзі питання, однак зазначається, що при примусовому виконанні судових рішень державний виконавець керується нормами чинного Закону України «Про виконавче провадження», саме яким встановлені підстави зупинення виконавчих дій, зокрема у разі включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку обєктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації, що і мало місце в даному випадку. Іншого порядку вчинення дій у спірній ситуації для державного виконавця вимогами Закону України «Про виконавче провадження» не встановлено.

Посилання скаржника на дії державного виконавця вчиненні до відкриття провадження з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 15.03.2018 суд вважає безпідставним, оскільки сторони виконавчого провадження набувають прав та обовязків сторін виконавчого провадження з дня відкриття виконавчого провадження. Відповідно відсутні підстави для оскарження дій державного виконавця, які були проведені до прийняття виконавчого документа на виконання та винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та приєднання до складу зведеного виконавчого провадження.

Відповідно до частини 1, 3 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне постановити ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 233 234, 339-345 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

постановив:

У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерлюксторг», м. Запоріжжя на дії Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у справі № 908/2275/17 про:

- визнати неправомірною (недійсною) постанову старшого державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_4 від 23.06.2018 про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу № 908/2275/17, виданого 15.03.2018 господарським судом Запорізької області,

відмовити у повному обсязі.

Згідно із ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст ухвали складено 31.07.2018.

Суддя господарського суду

Запорізької області ОСОБА_5