ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25 липня 2018 р.

Справа № 903/367/18

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Бейсік Енерджі Трейдінг", м.Запоріжжя

до відповідача: державного підприємства "Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство "Ратнеагроліс", Волинська обл., Ратнівський р-н., смт. Ратне

про стягнення 172 850 грн. 32 коп.

Суддя Кравчук А. М.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

У позовній заяві №б/н від 25.05.2018 року позивач ТОВ "Бейсік Енерджі Трейдинг" просить стягнути з відповідача ДП "Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство "Ратнеагроліс" 172 850 грн. 32 коп., з яких 155 000 грн. 00 коп. основного боргу, 6 740 грн. 30 коп. 3% річних, 11 110 грн. 02 коп. інфляційних втрат та судові витрати по справі.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем взятих на себе згідно договору №ДГ-00000141/60 від 22.08.2017 року про закупівлю палива рідинного зобов'язань по оплаті поставленого товару.

Ухвалою суду від 30.05.2018 року відкрито провадження у справі, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ч.5 статті 252 ГПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. зобов'язано позивача до 18.06.2018 року подати суду належно засвідчені копії статуту , свідоцтва про державну реєстрацію, довідки органу статистики про включення до Єдиного державного реєстру підприємств і організацій; запропоновано відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодекс} України не пізніше п'ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, належно засвідчені копії Статуту, свідоцтва про державну реєстрацію, довідки органу статистики про включення до Єдиного державного реєстру підприємств і організацій, докази направлення відзиву позивачу.

Запропоновано позивачу подати суду відповідь на відзив не пізніше 3-х днів з дня отримання відзиву, відповідачу - заперечення на відповідь позивача протягом 3-х днів з дня отримання відповіді.

Ухвалу суду про відкриття провадження у справі відповідач отримав 07.06.2018 року, позивач 08.06.2018 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень №353 та № 361.

Позивач у клопотанні від 11.06.2018 року (вх. № 01-55/5859/18) просить долучити до матеріалів справи копії Статуту ТОВ "Бейсік Енерджі Трендінг", виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "Бейсік Енерджі Трендінг", довідки з Головного управління статистики у Запорізькій області ТОВ "Бейсік Енерджі Трендінг", докази направлення клопотання сторонам.

Від відповідача 14.06.2018 року (в межах встановленого строку) на адресу суду надійшов відзив №149 від 12.06.2018 року, в якому позовні вимоги заперечує, оскільки. п.4.2 договору №ДГ-0000141/№60 передбачено, що у разі затримки фінансування, оплата за поставлений товар буде проведена негайно після проведення такого фінансування, тому відповідач проводив оплату за поставлений товар частинами в межах наявності вільних коштів; сума основного боргу складає 145 000 грн. 00 коп.: ТОВ «ТД «ЗТК» в супереч вимогам ч.3 ст.512 ЦК України передав право вимоги позивачу без повідомлення відповідача, тому платіжними дорученнями №5103 від 13.03.2018 року, № 5262 від 05.04.2018 року сплачено 10 000 грн. 00 коп. первісному кредитору, які не враховані позивачем. Також зазначають, що сума боргу не є простроченим боргом, оскільки сплачується по мірі фінансування відповідача, додаткові чи штрафні нарахування є безпідставними.

Відповідь на відзив позивач не подав.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Оскільки клопотань" про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

22 серпня 2017 року між ДП "Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство "Ратнеагроліс" (замовник) та ТОВ «Торговий дім «Запорізька Трейдингова Компанія» (постачальник) укладено договір № ДГ - 0000141/К60 (далі- Договір).

Згідно п. 1.1. договору, у порядку та на умовах, визначених цим договором, Постачальник бере на себе зобов'язання щодо надання Товару у вигляді палива рідинного, а саме: бензин А-95 в кількості 10000 л, бензин А-92 в кількості 20000 л, дизельне паливо /ДП/ в кількості 42500 л.

Пунктом 1.2. договору встановлено, що конкретні розміри партій товару встановлюються замовником і повідомляються постачальнику. Для отримання партії товару, постачальник передає замовнику відповідну кількість і номінал талонів (штрих- карт) на пальне.

Згідно п. 3.1. договору загальна сума цього договору становить 1 547 100 грн., у тому числі ПДВ 257 850 грн.

Пунктом 5.1. договору встановлено, що товар вважається поставленим з моменту виконання всіх умов договору та отримання замовником передбаченої кількості товару.

ТОВ «Торговий дім «Запорізька Трейдингова Компанія» на виконання умов договору поставило ДП "Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство "Ратнеагроліс" товар на загальну суму 648 150 грн. 00 коп., що підтверджується, підписаними сторонами і належним чином оформленими видатковими накладними: № 2235 від 01 вересня 2017 року; № 2611 від 21 вересня 2017 року; № 2768 від 02 жовтня 201" року; .N'2 2890 від 05 жовтня 2017 року; № 3102 від 23 жовтня 2017 року: № 3272 від 06 листопада 2017 року; № 3446 від 17 листопада 2017 року.

Згідно п.п. 4.1, 4.2 договору розрахунки проводяться шляхом перерахування замовником коштів на рахунок постачальника після передачі замовник} товару талонів, штрих-карт на отримання товару) протягом 15-ти банківських днів. У разі затримки фінансування, оплата за поставлений товар буде проведена негайно після проведення такого фінансування.

Згідно п. 6.1. договору замовник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за наданий товар.

Відповідно до п. 10.1. договору цей договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2017 року або до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за даним договором.

На виконання умов договору ДП "Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство "Ратнеагроліс" здійснило часткові оплати за поставлений товар на користь ТОВ «Торговий дім «Запорізька Трейдингова Компанія» на загальну суму 493 150 грн. 00 коп., що підтверджується платіжними дорученнями: № 4090 від 11.09.2017 року, № 4196 від 28.09.2017 року, № 4316 від 25.10.2017 року, №356 від 31.10.2017 року, №379 від 28.12.2017 року, № 4815 від 26.01.2018 року, № 404 від 19.02.2018 року, № 4982 від 23.02.2018 року. Залишок боргу складав 155 000 грн. 00 коп., в тому числі по накладних №3272 - 54 860 грн. 00 коп., № 3446 - 100 140 грн. 00 коп.

19.03.2018 року між ТОВ «Торговий дім «Запорізька Трейдингова Компанія» (первісний кредитор) та ТОВ "Бейсік Енерджі Трейдінг" (новий кредитор) укладено договір №ДГ-0000011 про відступлення права вимоги.

Пунктами 1.1., 1.2., 1.3. договору №ДГ-0000011 передбачено, що в порядку та на умовах цього договору, первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором № ДГ-0000141/К60 про закупівлю палива рідинного від 22 серпня 2017 року, укладеним між державним підприємством «Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство «Ратнеагроліс» (Боржник) та первісним кредитором.

За цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання всіх зобов'язань за основним договором.

19.03.2018 року ТОВ «Торговий дім «Запорізька Трейдингова Компанія - та ТОВ "Бейсік Енерджі Трейдінг" на виконання умов договору №ДГ- 0000011 підписали акт приймання-передачі №1.

Статтею 512 Цивільного кодексу України визначені підстави заміни кредитора у зобов'язанні. Зокрема, кредитор у зобов'язанні може бути замінений внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника майновим поручителем або заставодавцем (майнова порука); виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути змінений також у інших випадках, встановлених законом.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. І ст. 513 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст. 516 ЦК України визначено, що якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятлйвих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обв'язку первісному кредитору є належним виконанням.

На день укладення договору №ДГ - 0000011 про відступлення права вимоги борг складав - 155 000 грн. 00 коп., проте відповідач сплатив 10 000 грн. 00 коп. первісному кредитору, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями №5103 від 13.03.2018 року на суму 5 000 грн. 00 коп., № 5262 від 05.04.2018 року на суму 5 000 грн. 00 коп.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодекс} України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За своєю правовою природою договір №ДГ-0000141/К60 про закупівлю палива рідинного є договором поставки.

Відповідно до п. 1. ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач у визначений строк в п.4.1. договору №ДГ-0000141/К60 зобов'язання щодо оплати за отриманий товар повністю не виконав, а тому сума основного боргу становить 145 000 грн. 00 коп., відповідачем не заперечується, підставна, оскільки згідно ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Враховуючи вищенаведене, позовна вимога позивача (нового кредитора) про стягнення з відповідача 155 000 грн. підлягає частковому задоволенню на суму 145 000 грн. 00 коп. У стягненні 10 000 грн. 00 коп. слід відмовити.

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Згідно ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно п.1.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

З нарахованих позивачем підставні та підлягають до стягнення з відповідача на підставі ст. 625 ЦК України 2700 грн. 12 коп. - 3% річних, а саме:

-          по видатковій накладній №3272 на суму боргу 118980 грн. 00 коп. за період з 28.11.2017 року по 25.01.2018 року - 576 грн. 97 коп., на суму боргу 54860 грн. 00 коп. за період з 26.01.2018 року по 23.05.2018 року - 532 грн. 07 коп.;

-          по видатковій накладній №3446 на суму боргу 145 140 грн. 00 коп. за період з 09.12.2017 року по 18.02.2018 року - 858 грн. 91 коп., на суму боргу 125 140 грн. 00 коп. за період з 19.02.2018 року по 22.02.2018 року - 41 грн. 14 коп., на суму боргу 100 140 грн. 00 коп. за період з 23.02.2018 року по 12.03.2018 року - 148 грн. 15 коп., на суму боргу 95140 грн. 00 коп. за період з 13.03.2018 року по 04.04.2018 року - 179 грн. 85 коп., на суму боргу 90140 грн. 00 коп. з 05.04.2018 року по 23.05.2018 року -363 грн. 03 коп.

В стягненні 4040 грн. 18 коп. - 3 % річних слід відмовити, оскільки позивачем при розрахунках не враховано ст.253 ЦК України та п.1.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 року, річні нараховані за останній день для оплати товару та за день сплати боргу.

З нарахованих позивачем підставні та підлягають до стягнення з відповідача на підставі ст. 625 ЦК України 10975 грн. 02 коп. інфляційних втрат, а саме: по видатковій накладній №3272 інфляційні втрати нараховано вірно в сумі 4272 грн. 62 коп.; по видатковій накладні № 3446 за період з грудня 2017 року по лютий 2018 року інфляційні втрати нараховано вірно в сумі - 4934 грн. 74 коп., за березень 2018 року нарахування інфляційних втрат слід проводити на суму боргу 95140 грн. 00 коп., яка становить - 1046 грн. 54 коп., а за квітень на суму боргу 90140 грн. 00 коп., яка становить -721 грн. 12 коп.

В стягненні 135 грн. інфляційних втрат слід відмовити у зв'язку з неправильно визначеною сумою боргу, на яку слід нараховувати інфляційні втрати.

Доводи відповідача, що викладені у відзиві №149 від 12.06.2018р., щодо погодження сторонами відстрочення платежів згідно п.4.2 Договору №ДГ-0000141/К60 та про те, що передача права вимоги суперечить ч.3 ст.512 ЦК України, судом не взяті до уваги, оскільки п.4.1 даного договору визначено чіткий порядок розрахунків за отриманий товар, відсутність фінансування не доведена, в вищезазначеному договорі відсутня заборона на заміну кредитора у зобов'язанні, а тому договір про відступлення права вимоги №ДГ-0000011 від 19.03.2018 року не суперечить ч.3 ст.512 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані стороною докази, що ґрунтуються на повному, всебічному й об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога щодо стягнення з відповідача 172 850 грн. 32 коп., з яких 155 000 грн. 00 коп. основного боргу, 6 740 грн. 30 коп. 3% річних, 11 110 грн. 02 коп. інфляційних втрат, підлягає частковому задоволенню в сумі 158675 грн. 14 коп., з яких 145 000 грн. 00 коп. основного боргу, 2 700 грн. 12 коп. 3% річних та 10 975 грн. 02 коп. інфляційних втрат, в іншій частині відмові у зв'язку з безпідставністю.

Враховуючи часткове задоволення позову, судовий збір на підставі п.2 ч. 1 ст. 129 ГПК України в сумі 2 380 грн. 13 коп. покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 232, 237, 238, 241, 247- 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з державного підприємства "Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство "Ратнеагроліс" (44100, вул. Заболотівська, будинок 26А, смт. Ратне, Ратнівський район, Волинська обл. ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Бейсік Енерджі Трейдінг" (69035, вул. Феросплавна, будинок 38, місто Запоріжжя, Запорізька обл., )

- 145 000 грн. 00 коп. основного боргу, 2 700 грн. 12 коп. 3% річних, 10 975 грн. 02 коп. інфляційних втрат та 2 380 грн. 13 коп. судового збору, а всього: 161 055 грн. 27 коп. (сто шістдесят одна тисяча п'ятдесят п'ять грн. 27 коп.).

3. У позові на суму 14175 грн. 18 коп., з яких 10 000 грн. 00 коп. основного боргу, 4040 грн. 18 коп. - 3% річних, 135 грн. 00 коп. інфляційних втрат відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Рівненського апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення складено

06.08.2018

Суддя                               А. М. Кравчук