РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31.07.2018Справа № 910/6386/18

Господарський суд міста Києва у колегіальному складі головуючого судді: Літвінової М.Є.

за участю секретаря судового засідання: Яроменко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження

матеріали справи

За позовом Приватного Акціонерного Товариства «Страхова Компанія «Інгосстрах»

до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега»

про відшкодування шкоди в порядку регресу 8581,00 грн.,

Представники сторін: не викликались.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» про стягнення 8 581, 00 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на те, що між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено Договір добровільного страхування автотранспорту №KIVOCPS -129V3X2 (KI-) від 31.10.2012 щодо автомобіля DAEWOO Matiz, реєстраційний номер НОМЕР_1. 13.09.2017 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля DAEWOO Matiz, реєстраційний номер НОМЕР_1, та автомобіля HYUNDAY Getz, реєстраційний номер НОМЕР_2. Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 18.10.2017 у справі №759/13860/17 водія автомобіля HYUNDAY Getz, реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_1 визнано винною у ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля HYUNDAY Getz реєстраційний номер НОМЕР_2, була застрахована відповідачем згідно з Полісом АМ № 0480995, позивач звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування сплаченого ним страхового відшкодування, проте означені вимоги відповідачем в повному обсязі задоволені не були, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як страховика транспортного засобу, водієм якого було вчинено дану дорожньо-транспортну пригоду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.2018 порушено провадження у справі № 910/6386/18 та ухвалено здійснювати розгляд справи № 910/6386/18 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Частиною 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні (частина 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 3 статті 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Статтею 249 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження подається у письмовій формі одночасно з поданням позовної заяви або може міститися у ній. Таке клопотання має стосуватися розгляду в порядку спрощеного позовного провадження всієї справи і не може стосуватися лише певної частини позовних вимог, інакше суд не приймає його до розгляду, про що зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі.

З огляду на малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи характер спірних правовідносин та предмет доказування, суд вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження на підставі частини 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач своїм правом не скористався відзив на позов не подав.

Згідно з частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» (надалі позивач) та ПАТ КБ «Приватбанк» (надалі Страхувальник) 31.10.2012р. було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № KIVOCPS -129V3X2 (KI-) (надалі Договір). Термін дії договору з 01.11.2012р. по 31.10.2013р.

Згідно з пп.. 8,9 Договір пролонгований на термін з 01.11.2016р. по 31.10.2017р.

Відповідно до умов Договору позивач зобов'язався в разі настання страхового випадку відшкодувати збитки в межах страхової суми в порядку та на умовах, передбачених Договором.

Предметом Договору є майнові інтереси Страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем DAEWOO Matiz, реєстраційний номер НОМЕР_1.

13.09.2017 д 09 год. 30 хв. в м. Києві на вул. Якуба Коласа, 29, відбулася дорожньо - транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля DAEWOO Matiz, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля HYUNDAY Getz, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 18.10.2017 у справі №759/13860/17 винним у спричиненні зазначеної дорожньо - транспортної пригоди визнано водія автомобіля HYUNDAY Getz, реєстраційний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_1.

В результаті дорожньо - транспортної пригоди автомобілю страхувальника заподіяно матеріальну шкоду, яка у відповідності до звіту від 10.10.2017 №1665854/10/17 складає 12 127, 85 грн.

Сума страхового відшкодування до виплати згідно з умовами Договору на підставі страхового акту від 22.01.2018 №Э.ENSTRAX/3-10335409 складае 9 581, 00 грн. (без ПДВ).

Зазначене страхове відшкодування виплачено страхувальнику в повному розмірі, що підтверджується платіжним дорученням від 23.01.2018 №1029950.

Цивільно - правова відповідальність винної в ДТП особи ОСОБА_1 застрахована в Привтному акціонерному товаристві «Акціонерна страхова компанія «Омега» (відповідача), поліс АМ/0480995.

Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, за полісом АМ/0480995 становить 100 000, 00 грн.

ОСОБА_2 з ЦБД МТСБУ франшиза за полісом АМ/0480995 становить 1000, 00 грн.

Отже, з вищевикладеного випливає, свої зобов'язання за договором майнового страхування страховик (позивач) виконав у повному обсязі, виплативши страхувальнику суму страхового відшкодування і з цього моменту та в межах фактичних затрат, тобто, в межах виплаченої суми страхового відшкодування ті лімітом за полісом, має право до відповідальної особи, якою є відповідач.

Згідно розрахунку наданого позивачем розмір страхового відшкодування становить 8 581, 00 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 228 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу.

Відповідно до статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно пункту 36.4. статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Статтею 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов.

Таким чином, після виплати страхового відшкодування у позивача виникає право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Відтак, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Статтею 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов.

Таким чином, після виплати страхового відшкодування у позивача виникає право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія який керував автомобілем HYUNDAY Getz, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1, підтверджується Постановою Святошинського районного суду від 18.10.2017р. у справі №759/13860/17.

Як вже було зазначено судом, цивільно-правова відповідальність вказаної особи була застрахована у відповідача на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/0480995.

Пунктом 37.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" передбачено право страховика за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Таким чином, відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля DAEWOO Matiz, реєстраційний номер НОМЕР_1, відповідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" в межах, передбачених полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

Сума страхового відшкодування до виплати згідно з умовами Договору на підставі Страхового акту від 22.01.2018р. №Э.ENSTRAX/3-10335409 складае 9 581, 00 грн. (без ПДВ).

Позивач виплатив страхове відшкодування у розмірі 37485, 72 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 23.01.2018 №1029950 на суму 9581, 00 грн.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Відповідач не довів факт того, що шкоду транспортному засобу марки DAEWOO Matiz, реєстраційний номер НОМЕР_1.,було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля.

Враховуючи визначені полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів розміри лімітів відповідальності та франшизи, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати у розмірі 8 581 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин та враховуючи те, що доказів сплати відповідачем на користь позивача страхового відшкодування матеріали справи не містять, в зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача 8 581, 00 грн. суми страхового відшкодування підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» (04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, 17, літ. А; ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» (49100, м. Дніпро, узвіз Козацький, 2; ; МФО 305299, п/р №0686 у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» м. Дніпро) суму збитків в порядку регресу у розмірі 8 581,00 грн. (вісім тисяч п'ятсот вісімдесят одна гривня) 00 коп. та 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) 00 коп. судового збору.

2. Після набрання рішення законної сили видати наказ.

3. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Відповідно до частини 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Згідно з підпунктом 17.5 пункту 17 розділу ХI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147 - VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через господарський суд міста Києва за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата підписання повного тексту рішення 31.07.2018року.

Суддя М.Є. Літвінова