ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2018р. Справа №914/872/18

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Чорній Л.З., при секретарі М. Фарина, розглянувши матеріали

позовної заяви: Акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», м. Марганець Дніпропетровської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-промислова компанія «НАК», м. Львів

про стягнення 21 878,01 грн. пені

Представники сторін:

Від позивача: Постоєнко М.М.

Від відповідача: Керод Р.П.

Судом роз'яснено зміст ст.ст.35,46 ГПК України, а саме, процесуальні права та обов'язки, зокрема, право заявляти відводи. Відводу не заявлено.

Позов заявлено Акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», м. Марганець Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-промислова компанія «НАК», м. Львів про стягнення 21 878,01 грн. пені.

Ухвалою суду від 16.05.2018 року відкрито провадження у справі №914/872/18 за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначено на 06.06.18 р. Однак, у зв'язку з перебуванням судді Чорній Л.З. на навчанні, судове засідання, призначене на 06.06.18 р. не відбулося. Ухвалою суду від 07.06.18 р. розгляд справи відкладено на 27.06.18 р. Ухвалою суду від 27.06.18 р. розгляд справи відкладено на 12.07.18 р. Ухвалою суду від 12.07.18 р. розгляд справи відкладено на 25.07.18 р.

Позиції сторін.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що між сторонами існують договірні відносини на поставку товару. (договір поставки №231від 22.03.2017 р. з протоколом розбіжностей та проколом узгодження розбіжностей від 21.04.2017 р.). Згідно умов договору відповідач зобов'язався поставити позивачу товар, визначений Специфікаціями, які є невід'ємною частиною договору, а позивач прийняти вказаний товар та оплатити його в порядку та на умовах, передбачених договором. Однак, зазначив позивач, відповідачем, в обумовлений в специфікаціях строк, товар поставлено не було, що стало підставою для нарахування пені в сумі 25 310,07 грн.

Відповідач проти позовних вимог заперечив зсилаючись на те, що замовником (позивачем) не надано відповідачу належним чином погодженої технічної документації на виготовлення та поставку замовленого товару, відтак вважає, що строки поставки товару ним не порушено. Крім цього, в доповненні до відзиву відповідач зазначив, що підставою для поставки товару є заявка покупця, однак такої на адресу відповідача не надходило. Просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Заяви і клопотання сторін.

04.06.18 р. відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позов за вх.№19910/18 проти задоволення позовних вимог.

19.06.18 р. позивачем подано відповідь на відзив відзив.

23.07.18 р. позивачем подано заяву за вх.№1968/18 про зменшення позовних вимог відповідно до якої позивачем здійснено перерахунок пені та заявлено до стягнення 21 878,01 грн., яку судом прийнято до розгляду. З врахування поданої заяви сума позову станом на 25.07.18 р. становить 21 878,01 грн.

Обставини справи.

Між Публічним акціонерним товариством «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», м. Марганець Дніпропертвовської області та Товариством з обмеженою відповідальністю торгівельно-промислова компанія «НАК», м. Львів укладено договір поставки №231 від 22.03.2017 р. з протоколом розбіжностей.

21.04.17 р. до вказаного договору та протоколу розбіжностей позивачем та відповідачем укладено протокол узгодження розбіжностей.

Згідно умов договору постачальник (відповідач) зобов'язався передати у власність покупцю (позивачу) товар, повне найменування якого (номенклатура, асортимент), марка, вид, сорт, кількісні та якісні характеристики, код товару вказуються в Специфікаціях до договору, які є його невід'ємною частиною, а покупець зобов'язався прийняти товар та оплатити його на умовах договору.

Відповідно до п.3.1 договору постачальник зобов'язався поставити покупцю товар способом і на умовах, зазначений в специфікаціях (додатках) до цього договору.

Відповідно до п.3.8 договору зобов'язання постачальника щодо поставки товару вважаються повністю виконаними в момент підписання сторонами договору акту приймання-передачі товару.

Відповідно до п.3.11 договору передбачено, що дата поставки товару визначається в Специфікаціях до договору.

До договору поставки сторонами укладено дві специфікації, а саме:

- Специфікація №1 від 22.03.2017 р., яка з урахуванням підписання протоколу узгодження розбіжностей, вважається підписаною 21.04.2017 р.;

- Специфікація №2 від 11.05.2017 р., підписана зі сторони постачальника (відповідача) 22.05.2017 р. Дані Специфікації згідно п. 1.1 Договору є його невід'ємною частиною.

Так, згідно Специфікації № 1 до Договору (враховуючи дату підписання - 21.04.2017р.). ТзОВ ТПК «НАК» зобов'язалося поставити ПАТ "Марганецький ГЗК" товар: «Гідроциліндр повороту Ч.4519.000Р» в кількості 1 шт. та «Гідроциліндр підйому 4.4519.000-01Р» в кількості 14 шт. на загальну суму 162 900,00 грн. (з ПДВ), термін поставки - протягом 45 календарних днів з моменту підписання даної специфікації, тобто до - 05.06.2017 року.

На підставі Договору та Специфікації №1 до нього, ТзОВ ТПК «НАК» поставило на адресу АТ «Марганецький ГЗК» товар наступним чином: 25.09.2017р.:

- за накладною №4592 від 19.09.2017р. («Гідроциліндр підйому 4.4519.000-01 Р» в кількості 11 шт.) та експрес-накладною №2 на суму 121 000,00 грн. (з ПДВ);

- за накладною №4628 від 20.09.2017р. («Гідроциліндр підйому 4.4519.000-01Р»в кількості 3 шт.) та експрес-накладною №5 на суму 33 000,00 грн. (з ПДВ);

- за накладною №4677 від 22.09.2017р. («Гідроциліндр повороту Ч.4519.000Р» в кількості 1 шт.) та експрес-накладною №1 на суму 8 900,00 грн. (з ПДВ), про що складено акт приймання-передачі товару від 25.09.2017р. на загальну суму 162 900,00 грн.

Враховуючи термін прострочки поставки товару по Специфікації№1, позивачем нараховано відповідачу 12 384,86 грн. пені.

На підставі Договору та Специфікації №2 до нього, ТзОВ ТПК «НАК» поставило на адресу ЛТ «Марганецький ГЗК» товар наступним чином: 25.09.2017р.:

-за накладною №4674 від 22.09.2017р. («Гідроциліндр повороту Ч.4519.000Р» в кількості 14 шт.). експрес-накладною №1 та актом приймання-передачі від 25.09.2017р. на загальну суму 126 000,00 грн.;

29.09.2017р.:

-за накладною № 4785 від 25.09.2017р. («Гідроциліндр повороту Ч.4519.000Р» в кількості 5 шт.). експрес-накладною №9700 та актом приймання-передачі від 29.09.2017р. на загальну суму 45 000,00 грн.

Враховуючи термін прострочки поставки товару по Специфікації№2, позивачем нараховано відповідачу 9 493,15 грн. пені.

Відповідач проти позову заперечив з тих підстав, що позивачем не дотримано форми надання відповідачу погодженої технічної документації на паперовому носії. Натомість позивачем електронною поштою сервісу Gmail 04.07.17 р. надіслано відповідачу скан-копію креслення гідроциліндра, яка не підтверджена електронним цифровим підписом та без подальшого надання оригіналу погодженого креслення. Тому, зазначив відповідач, тільки беручи до уваги те, що поставки гідроциліндрів позивачу здійснювались неодноразово в попередніх роках та те, що фахівцям відповідача були відомі технологічні умови використання позивачем гідроциліндрів, відповідачем були виготовлені та поставлені замовлені гідроциліндри. Крім цього, в доповненні до відзиву відповідач зазначив, що підставою для поставки товару є заявка покупця, однак такої на адресу відповідача не надходило

Оцінка суду.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно до ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, в тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 193 ГК України передбачено, що господарські зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів і договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна строна (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується відповідачем, що між сторонами існують договірні відносини по поставці товару. Що стосується марки, виду, сорту, кількості товару та строку його поставки, то такі визначені Специфікаціями №1та №2, які є невід'ємними частинами договору.

Згідно Специфікації №1 термін поставки товару визначено «протягом 45 календарних днів з моменту підписання даної специфікації». Враховуючи те, що протокол узгодження розбіжностей до договору від 22.03.17 р. підписаний сторонами 21.04.17 р.

Матеріалами справи підтверджується, що ТзОВ ТПК «НАК» на виконання Специфікаці№1 поставлено на адресу позивача, обумовлений товар 25.09.2017 р.

Враховуючи те, що товар підлягав поставці протягом 45 днів з моменту підписання специфікації (дата підписання специфікації-21.04.2017р.), то кінцевий термін поставки- 05.06.2017 р.

Таким чином, враховуючи термін поставки товару по договору (05.06.17 р.) та фактичну дату поставки (25.09.17 р.), ТзОВ ТПК «НАК» порушило договірне зобов'язання та прострочило постачання вищевказаного товару АТ «Марганецький ГЗК» - на 111 календарних днів.

Згідно п. 11.2. Договору - у разі порушення термінів поставки Товару за цим Договором Покупець має право стягнути з Постачальника пеню в розмірі 0,5% від суми непоставленого (недопоставленого) Товару, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, за кожен день прострочення.

У період прострочення поставки товару по Специфікації №1, з 06.06.2017р. по 25.09.2017р. облікова ставка НБУ становила - 12,5% (Рішення НБУ від 25.05.2017р. N 318-рш).

Відтак, як вірно здійснено розрахунок позивачем, відповідачу згідно умов договору нараховано 12 384,86 грн. пені за весь час прострочки (111 днів).

Згідно Специфікації №2, яка підписана зі сторони постачальника 22.05.2017р., ТзОВ ТПК «НАК» зобов'язалося поставити АТ «Марганецький ГЗК» товар протягом 45 календарних днів з моменту підписання даної специфікації, тобто до - 06.07.2017 року.

Однак, відповідачем товар поставлено у наступні строки: На підставі Договору та специфікації № 2 до нього, ТОВ ТПК «НАК» поставило на адресу АТ "Марганецький ГЗК" товар наступним чином: 25.09.2017р.: за накладною №4674 від 22.09.2017р. на загальну суму 126 000,00 грн.; 29.09.2017р.: за накладною №4785 на загальну суму 45 000,00 грн.

Таким чином, враховуючи термін поставки товару по договору та фактичні дати поставки, ТзОВ ТПК «НАК» порушило договірне зобов'язання та прострочило постачання товату позивачу на 80 та 84 календарних дні відповідно.

Згідно п. 11.2. Договору - у разі порушення термінів поставки Товару за цим Договором Покупець має право стягнути з Постачальника пеню в розмірі 0,5% від суми непоставленого (недопоставленого) Товару, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, за кожен день прострочення.

У період прострочення поставки товару по Специфікації №2, з 07.07.17 р. по 29.09.17 р. облікова ставка НБУ становилп 12,5%.

Відтак, як вірно здійснено розрахунок позивачем, відповідачу згідно умов договору нараховано 6 904,11 грн. (по накладій №4674) та 2 589,04 грн. (по накладній №4785), що разом становить 9 493,15 грн.

Враховуючи вказане, загальний розмір пені, що підлягає до стягнення з відповідача становить 21 878,01 грн.

Що стосується заперечень відповідача стосовно відсутності погодженої технічної документації, суд зазначає, що до поданого відзиву відповідачем долучено лист позивача від 22.06.2017 р. №755 з якого вбачається, що відповідачу запропоновано виготовлення гідроциліндрів по узгоджених раніше кресленнях, які сторонами погоджено в попередні роки співпраці. При цьому, в зазначеному листі відповідач ще раз проінформований про те, що креслення йому надавалися в Тендерному комітеті до початку торгів на поставку товару, передбаченого договором поставки №231 від 22.03.2017 р. та Специфікаціями №1 та №2 з умовами яких відповідач погодився. З наведеного слідує, що твердження відповідача стосовно того, що прострочення поставки виникло з вини позивача не знайшло свого підтвердження в матеріалах справи. Крім цього, посилання відповідача на те, що «виготовлення продукції відбувається тільки за належним чином погодженої із замовником технічної документації» жодним чином не впливає на зміну термінів (їх продовження) поставки товару за Специфікаціями №1 та №2 до договору.

Що стосується тверджень відповідача про те, що в порушення умов договору, позивачем не надіслано на адресу відповідача письмової заявки (рекомендованим листом) на поставку товару, суд вважає за необхідне зазначити, що в матеріалах справи містяться докази надсилання позивачем заявок відповідачу засобами електронного зв'язку, як по Специфікації№1, так і по Специфікації№2, а саме:

- заявка на поставку товару № 524 від 28.04.2017р. по Специфікації № 1 до Договору, направлена відповідачу засобами електронного зв'язку - 04.05.2017р. (копія заявки та витяг з електронного документообігу долучено до матеріалів справи);

- заявка на поставку товару № 552 від 12.05.2017р. по Специфікації № 2 до Договору, направлена Відповідачу засобами електронного зв'язку - 13.05.2017р. (копія заявки та витяг з електронного документообігу долучено до матеріалів справи).

Враховуючи вказане, суд дійшов висновку, що прийняття відповідачем до виконання спірної заявки, поданої в електронному вигляді й постачання товару, було свідченням прийняття відповідачем, як належного виконання позивачем договірних умов щодо подачі заявки. При цьому, прийнявши до виконання спірну заявку позивача, відповідач не повідомив позивачеві про необхідність її дублювання на паперових носіях. Крім того, заявка, як на паперових носіях, так і в електронному виді встановлює строк поставки, а відповідальність за порушення строків поставки обумовлена Специфікаціями №1 та №2 до договору.

Таким чином, на момент звернення з позовом до суду документально підтверджено правомірність нарахування позивачем 21 878,01 грн. пені за просторочення виконання зобов'язання.

Однак, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Як встановлено умовами договору (п.11.2) за порушення термінів поставки товару покупець має право стягнути з постачальника пеню в розмірі 0,5% від суми недопоставленого товару, але не більше подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Одночасно частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Крім цього, відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язаня боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Враховуючи те, що договірні відносини між сторонами є тривалими і жодних претензій до поставленого товару позивачем на адресу відповідача не надіслано, а також те, що до стягнення підлягає лише пеня, суд, з врахуванням майнових інтересів обох сторін, та те, що відповідач не уникає відповідальності, з'являється в судові засідання та надає письмові пояснення по суті справи, дійшов висновку скористатись наданим йому правом та зменшити розмір неустойки (пені) до 15 314,61 грн. (сума, вказана відповідачем згідно відзиву на позов).

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. (ст. 86 ГПК України).

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивач надав суду всі належні та допустимі докази, які дають можливість суду задоволити позовні вимоги та стягнути з відповідача 15 314,61 грн. пені з врахуванням зменшення судом суми, що підлягала стягненню. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені матеріалами справи і є такими, що підлягають до часткового задоволення.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.9 ст. 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи те, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, суд дійшов висновку судовий збір в розмірі 1762,00 грн. за подання позовної заяви до суду покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 3, 12,13,74,76,77,86,236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-промислова компанія «НАК» (79024, м. Львів, вул. Б. Хмельницького, буд.176, корп.5; ) на користь Акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» (53400, м. марганець, Дніпропетровської області, вул. Єдності (Радянська), буд.62,; ) 15 314,61 грн. пені та 1762,00 грн. судового збору.

Наказ видати згідно ст. 327 ГПК України після набрання судовим рішенням законної сили.

3. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 30.07.2018 року.

Суддя Чорній Л.З.