ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2018 р. Справа № 922/1589/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Плахов О.В., суддя Шутенко І.А.,

за участю секретаря судового засідання Євтушенко Є.В.,

за участю представників сторін:

від апелянта - Хоменко Є.О. - за довіреністю від 21.03.2018 № 188/9/20-31-10-13,

ліквідатор Гриценко І.І. - на підставі свідоцтва від 04.07.2013 № 1216,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, (вх.№ 1303Х),

на ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.06.2018, (суддя Міньковський С.В.), постановлену об 11:31 год. в м. Харкові, повний текст ухвали складено 19.06.2018,

у справі №922/1589/16,

за заявою: Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, м. Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Раас-Проспект", м. Харків,

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Господарського суду Харківської області від 20.10.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Раас-Проспект" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Гриценка Ігора Івановича.

18.12.2017 до Господарського суду Харківської області подано клопотання разом з протоколом комітету кредиторів від 05.12.2017 про затвердження розміру і структури відшкодування основної грошової винагороди за здійснення повноважень розпорядника майна, ліквідатора шляхом покладення на кожного кредитора, а саме: Київську ОДПІ м. Харкова - 81174,06 грн, КП "Харківські теплові мережі" - 2909,28 грн.

В обґрунтування заявленого клопотання арбітражний керуючий зазначив про належне виконання визначених законом повноважень в процедурі розпорядження майном боржника та ліквідації ТОВ "Раас-Проспект", що підтверджується рішенням комітету кредиторів, оформленим протоколом від 05.12.2017, на якому було затверджено розмір та структуру виплати основної грошової винагороди арбітражного керуючого Гриценко І.І. в сумі 84083,34 грн.

23.03.2018 до суду подано клопотання, в якому ліквідатор просив затвердити звіт про нарахування та виплату основної грошової винагороди за здійснення повноважень розпорядника майна та ліквідатора у даній справі, покласти її виплату на кожного кредитора: Київську ОДПІ м. Харкова в сумі 81174,06 грн, з них у процедурі розпорядження - 11851,90 грн та у процедурі ліквідації - 69322,16 грн; КП "Харківські теплові мережі" в сумі 2909,28 грн, з них за процедуру розпорядження майном - 424,77 грн та за процедуру ліквідації - 2484,51 грн.

Ліквідатором також подано уточнене клопотання, в якому просив суд затвердити звіт про нарахування та виплату основної грошової винагороди за здійснення повноважень розпорядника майна, ліквідатора ТОВ "Раас-Проспект", яка покладається на кожного кредитора: за процедуру розпорядження майном - Київську ОДПІ м. Харкова - 12276,67 грн; за ліквідаційну процедуру - Київську ОДПІ м.Харкова - 69322,16 грн та КП "Харківські теплові мережі" - 2484,51 грн.; видати відповідний наказ про стягнення цих сум на користь арбітражного керуючого.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.06.2018 клопотання ліквідатора про затвердження звіту ліквідатора про нарахування і виплату основної грошової винагороди за час виконання обов'язків розпорядника майна та ліквідатора задоволено частково. Затверджено звіт про нарахування і виплату основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна в сумі 12276,67 грн. Затверджено звіт про нарахування і виплату основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора у справі в сумі 71806,67 грн. В решті вимог відмовлено.

Ухвала місцевого господарського суду з посиланням на положення ст.ст. 8, 43 Конституції України, статті 2, 16, 26, 41, 98, 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі Закон про банкрутство) мотивована тим, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.06.2016 встановлено арбітражному керуючому Гриценко І.І. оплату послуг (грошову винагороду) за виконання повноважень розпорядника майна в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання ним повноважень, шляхом її авансування ініціюючим кредитором або за рахунок наявних у боржника коштів, а постановою місцевого господарського суду від 20.10.2016 встановлено арбітражному керуючому основну грошову винагороду за виконання ним повноважень ліквідатора у даній справі у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання повноважень ліквідатора.

Крім того, суд зазначив, що комітетом кредиторів на засіданні від 05.12.2017 прийнято до уваги звіт арбітражного керуючого Гриценко І.І. без зауважень, що, на думку суду, свідчить про погодження з виконанням арбітражним керуючим всіх дій щодо ведення справи про банкрутство. Враховуючи наведе вище, а також те, що законодавцем виключено можливість безоплатного надання послуг арбітражного керуючого у справі про банкрутство, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого клопотання ліквідатора в частині затвердження звіту про нарахування та виплату основної грошової винагороди арбітражного керуючого.

Вимога про видачу відповідного наказу на стягнення затвердженої суми основної винагороди арбітражного керуючого, на думку суду, є передчасною, з огляду на те, що питання про стягнення вирішується судом за наявності спору, а з наданих документів не встановлено, що арбітражний керуючий звертався до кредиторів з вимогою про її сплату.

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, Київська об'єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області звернулась до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.06.2018 у справі №922/1589/16 та прийняти нове рішення, яким відмовити арбітражному керуючому - ліквідатору ТОВ "Раас-Проспект" Грищенку І.І. в задоволенні клопотання про затвердження звіту ліквідатора про нарахування і виплату основної грошової винагороди за час виконання обов'язків розпорядника майна у розмірі 12276,67 грн. та ліквідатора у розмірі 71806,67 грн. з ініціюючого кредитора.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що статтею 115 Закону про банкрутство чітко встановлено, що сплата кредиторами або боржником грошової винагороди здійснюється шляхом її авансування тільки розпоряднику майна. Також зазначає, що сплата грошової винагороди арбітражному керуючому здійснюється за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника. Крім того, звертає увагу суду на те, що Київська ОДПІ м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області є бюджетною установою, на рахунку якої відсутні кошторисні призначення для виплати грошової винагороди розпоряднику майна та ліквідатору.

У відзиві на апеляційну скаргу ліквідатор просить відмовити в повному обсязі у задоволенні апеляційної скарги Київської ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області на ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.06.2018 (вх.№ 5649 від 23.07.2018). Обґрунтовуючи свою позиції у справі, з посиланням на положення статті 115 Закону про банкрутство вказує, що зобов'язання сплати грошової винагороди ліквідатора слід покласти на кредиторів боржника пропорційно до розміру визнаних їх кредиторських вимог у даній справі про банкрутство, оскільки майно боржника ліквідатором не реалізовувалося, фонд оплати послуг ліквідатора кредиторами не утворювався, договір між ліквідатором та кредиторами про оплату його послуг на певну суму не укладався, а також на засіданні комітету кредиторів (протокол від 05.12.2017) був затверджений звіт ліквідатора про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за результатами проведеної процедури розпорядження майном та ліквідації.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2018 у зв'язку з перебування судді Здоровко Л.М. та судді Пушая В.І. у відпустці, для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Лакізи В.В., судді Плахова О.В., судді Шутенко І.А.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просив задовольнити їх в повному обсязі. Ліквідатор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив суд ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.06.2018 залишити без змін.

Інший кредитор у справі в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, виходячи з того, що участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені частиною першою статтею 42 Господарського процесуального кодексу України) є правом, а не обов'язком сторін, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника іншого кредитора у справі за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, викладені в апеляційній скарзі, відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.06.2016 у справі №922/1589/16 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Раас-Проспект"; визнано розмір безспірних вимог ініціюючого кредитора в сумі 700 076,98 грн та 170 грн штрафних санкцій; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Гриценко Ігора Івановича (свідоцтво №1216 від 04.07.13р.).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.08.2016 затверджено реєстр грошових вимог конкурсних кредиторів на загальну суму 725310,28 грн. з якої

- Основний борг: Київська об'єднана ДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області на суму 700076,98 грн.(третя черга); КП "Харківські теплові мережі" на суму 20544,89 грн. (четверта черга), 2756 грн. (перша черга).

- Неустойка (штраф, пеня): Київська об'єднана ДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області на загальну суму 170 грн. (шоста черга); КП "Харківські теплові мережі" на суму 4518,41 грн.

Визнано вимоги кредиторів, що не були заявлені у місячний строк з моменту публікації оголошення, які рахуються за даними бухгалтерського обліку боржника такими, що не є конкурсними.

Постановою Господарського суду Харківської області від 20.10.2016 визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Раас-Проспект" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором ТОВ "Раас-Проспект" Гриценко Ігора Івановича (свідоцтво №1216 від 04.07.2013р.) та встановлено йому оплату послуг в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати.

14.06.2018 Господарським судом Харківської області винесено оскаржувану ухвалу з підстав, зазначених вище (т.3, а.с.38-44).

Часткове задоволення заяви ліквідатора про затвердження звіту арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди стало підставою для звернення Київської ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області з апеляційною скаргою до Харківського апеляційного господарського суду.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи у апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Згідно із частиною 1 статті 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами частини 1 статті 2 Закону про банкрутство провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Частиною 6 статті 12 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Статтею 9 Закону про банкрутство встановлено, що справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону про банкрутство у разі відсутності підстав для відмови у прийнятті або для повернення заяви про порушення справи про банкрутство господарський суд приймає заяву до розгляду, про що не пізніше п'яти днів з дня її надходження виносить ухвалу, в якій, зокрема, зазначаються прізвище, ім'я та по батькові арбітражного керуючого, визначеного автоматизованою системою з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Відповідно до ст. 22 Закону про банкрутство під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, проведення аналізу його фінансового становища, а також визначення наступної оптимальної процедури (санації, мирової угоди чи ліквідації) для задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів.

Розпорядник майна - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду забезпечує здійснення процедури розпорядження майном. Про призначення розпорядника майна виноситься ухвала. Процедура розпорядження майном боржника вводиться строком на сто п'ятнадцять календарних днів і може бути продовжена господарським судом за вмотивованим клопотанням розпорядника майна, комітету кредиторів або боржника не більше ніж на два місяці.

Повноваження арбітражного керуючого як розпорядника майна припиняються з дня затвердження господарським судом мирової угоди чи призначення керуючого санацією або призначення ліквідатора.

Таким чином, положення законодавства містять певний перелік правових підстав, з яким пов'язаний момент припинення повноважень арбітражного керуючого, як розпорядника майна.

В контексті приписів ч. 1 статті 98 Закону про банкрутство арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Законом.

Право арбітражного керуючого (розпорядника майна) на отримання винагороди передбачено статтями 16, 98, 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Частиною 9 статті 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що в ухвалі про порушення провадження у справі про банкрутство зазначається, зокрема, про призначення розпорядника майна, встановлення розміру оплати його послуг та джерела їх сплати.

Порядок визначення та сплати грошової винагороди арбітражного керуючого за час виконання повноважень у справі про банкрутство визначено положеннями статті 115 Закону про банкрутство.

Грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна визначається в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень або в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до порушення провадження у справі про банкрутство, якщо такий розмір перевищує дві мінімальні заробітні плати. Розмір грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна не може перевищувати п'яти мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання ним повноважень.

Таким чином, законодавець визначив мінімальну та максимальну межу грошової винагороди арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), обмеживши максимальний розмір грошової винагороди п'ятьма розмірами мінімальної заробітної плати, навіть за умови, якби розмір середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до порушення провадження у справі про банкрутство, перевищував дві мінімальні заробітні плати.

При цьому мінімальний розмір грошової винагороди арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на законодавчому рівні визначений у розмірі двох розмірів мінімальної заробітної плати.

Право вимоги грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень розпорядника майна боржника.

Частиною 7 ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат доводиться кредиторам до відома та повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів. Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації подається арбітражним керуючим до господарського суду за п'ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Як свідчить наданий Господарському суду Харківської області звіт арбітражного керуючого Гриценко І.І. про нарахування та виплату грошової винагороди розпорядника майна, ліквідатора останнім було доведено на засіданні комітету кредиторів (протокол від 05.12.2017р., питання 2 порядку денного, том.1, арк. справи 209-213) про нарахування та виплату основної грошової винагороди розпорядника майна, ліквідатора. Комітетом кредиторів в особі Київської ОДПІ Головного управління ДФС у Харківський області було затверджено в кількості 700 голосів "ЗА" розмір та структуру відшкодування основної грошової винагороди за виконання повноважень розпорядника майна, ліквідатора ТОВ "Раас-Проспект" арбітражним керуючим Гриценко І.І.

Таким чином, ініціюючий кредитор (член комітету кредиторів та голова комітету кредиторів), на якого покладено обов'язок здійснювати авансування оплати послуг арбітражного керуючого у справі про банкрутство ТОВ "Раас-Проспект" визнав роботу розпорядника майна Гриценко І.І. такою, що відповідає вимогам Закону про банкрутство та чинному законодавству в цілому.

Оскільки період виконання повноважень розпорядника майна арбітражного керуючого Гриценко І.І. становив з 24.06.2016 по 19.10.2016, звіт про нарахування і виплату грошової винагороди арбітражного керуючого за період здійснення повноважень розпорядника майна ТОВ "Раас-Проспект" підлягає затвердженню у розмірі 11154,09 грн. У зв'язку з тим, що судом першої інстанції при розрахунку розміру грошової винагороди арбітражного керуючого Гриценко І.І. за період проведення процедури розпорядження майном було допущено помилку, пункт 2 ухвали Господарського суду Харківської області від 14.06.2018 в зазначеній частині підлягає зміні.

Щодо вимоги апелянта про відмову в задоволенні клопотання арбітражного керуючого в частині покладення виплати основної грошової винагороди розпорядника майна на ініціюючого кредитора Київську ОДПІ Головного управління ДФС у Харківській області судова колегія зазначає наступне.

Положеннями ст. 269 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В свою чергу, у відповідності до положень п. 1 ч. 5 ст. 238 ГПК України у резолютивній частині рішення зазначається, зокрема, висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог. Отже, результати розгляду господарським судом поданої учасником судового процесу заяви повинні зазначатися в резолютивній, а не в мотивувальній частині рішення суду.

Як вбачається з резолютивної частини оскаржуваної ухвали суду від 14.06.2018, судом було задоволено клопотання ліквідатора в частині затвердження звіту про нарахування та виплату основної грошової винагороди арбітражного керуючого за час виконання повноважень розпорядника майна, ліквідатора ТОВ "Раас-Проспект". В решті заявлених вимог судом відмолено.

Таким чином, оскаржуваною ухвалою суду було відмовлено у задоволенні клопотання арбітражного керуючого Гриценка І.І. в частині покладення виплату основної винагороди арбітражному керуючому на ініціюючого кредитора Київську ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, що свідчить про безпідставність заявлених податковим органом апеляційних вимог.

Разом з тим, з приводу доводів заявника апеляційної скарги про відсутність правових підстав для стягнення грошової винагороди розпорядника майна з ініціюючого кредитора судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Частиною 2 статті 115 Закону про банкрутство передбачено, що сплата грошової винагороди арбітражному керуючому (розпоряднику майна) здійснюється шляхом її авансування заявником (кредитором або боржником) у розмірі, зазначеному у цій частині. Сума авансового платежу вноситься на депозитний рахунок нотаріуса та виплачується арбітражному керуючому (розпоряднику майна) за кожний місяць виконання ним повноважень розпорядника майна.

Отже, в Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено джерело оплати грошової винагороди арбітражному керуючому, що виконує у справі про банкрутство повноваження розпорядника майна, а саме, така винагорода здійснюється особою, яка подала заяву про порушення справи про банкрутство (кредитор або боржник), шляхом авансування цієї грошової винагороди.

Згідно вимог ст.16 та ст.115 Закону про банкрутство суд не може відмовити арбітражному керуючому в можливості отримати гарантовану нормами цього Закону грошову винагороду, оскільки таким чином суд примушує арбітражного керуючого виконувати повноваження за відсутності оплати його праці.

Вимоги Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" були реалізовані в ухвалі господарського суду Харківської області від 24.06.2016, якою порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Раас-Проспект", введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Гриценко І.І. Цією ж ухвалою місцевий господарський суд встановив розмір оплати послуг арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна ТОВ "РААС-Проспект", у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень, джерелами сплати грошової винагороди розпоряднику майна визначив авансування кредитором або за рахунок наявних у боржника коштів.

Відповідно до ст. 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення (рішення, ухвали, постанови), що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Зазначена ухвала господарського суду Харківської області від 24.06.2016, якою, зокрема визначено джерело фінансування винагороди арбітражному керуючому (розпоряднику майна), у встановленому законом порядку не оскаржувалась та на даний час є чинною.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина "судового розгляду".

Оскільки ухвала місцевого господарського суду 24.06.2016 у даній справі не оскаржена у встановленому законом порядку та не скасована, а отже є чинною, та відповідно до ст. 124 Конституції України та вимог ГПК України є обов'язковою до виконання на всій території України.

В силу вимог вищенаведених положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та судового акту господарського суду Харківської області від 24.06.2016, який набрав законної сили, та відповідно, вимоги якого мають бути виконані в беззаперечному порядку, визначено джерело сплати основної винагороди розпорядника майна, відповідно, визначено обов'язок у ініціюючого кредитора зі сплати грошової винагороди арбітражному керуючому Грищенко І.І. за період здійснення обов'язків розпорядника майна ТОВ "Раас-Проспект" з 24.06.2016 по 19.10.2016 року, у зв'язку з чим відсутня необхідність повторного визначення джерела сплати грошової винагороди розпорядника майна за рахунок ініціюючого кредитора оскаржуваною ухвалою суду.

Посилання апелянта на статус державної установи та відсутність грошових коштів в кошторисі є безпідставними, оскільки відповідно до приписів Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" оплата послуг арбітражного керуючого розпорядника майна здійснюється у зв'язку з виконанням ним своїх повноважень у справі про банкрутство та виплачується у розмірі, затвердженому господарським судом, який здійснює провадження у такій справі.

Чинне законодавство України не передбачає звільнення зобов'язаної сторони від виконання своїх обов'язків щодо оплати послуг арбітражних керуючих, як і не встановлює залежності від майнового стану кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо) та від джерел фінансування того чи іншого кредитора (чи є бюджетною установою чи іншим суб'єктом господарювання) для відшкодування оплати послуг арбітражного керуючого - розпорядника майна.

Частиною 1 статті 41 Закону про банкрутство встановлено, що ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Частиною 3 статті 115 Закону про банкрутство встановлено, що грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора складається з основної та додаткової грошових винагород. Основна грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора визначається в розмірі двох середньомісячних заробітних плат керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до введення господарським судом процедури санації боржника або відкриття процедури ліквідації банкрута за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень керуючого санацією або ліквідатора. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора не може перевищувати десяти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

Частинами 5, 6 статті 115 Закону про банкрутство встановлено, що сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв'язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника. Кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг ліквідатора в залежність від майнового стану кожного кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів проведення арбітражним керуючим ліквідаційної процедури у справі про банкрутство.

Тобто, не виявлення ліквідатором боржника в процедурі ліквідації майна боржника, чи інших його активів та грошових коштів, жодним чином не впливає на оплату його послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою господарського суду Харківської області від 20.10.2016 у даній справі, якою відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором ТОВ "Раас-Проспект" Гриценко Ігора Івановича, встановлено ліквідатору оплату послуг в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати (т.3,а.с.152-156).

Як свідчить наданий суду звіт ліквідатора, на засіданні комітету кредиторів 05.12.17 р. (протокол №3) ліквідатором доведено звіт арбітражного керуючого про нарахування та виплату основної грошової винагороди арбітражного керуючого, за здійснення ним повноважень розпорядника майна та ліквідатора, за результатами чого комітетом кредиторів було прийнято рішення затвердити запропонований арбітражним керуючим розмір та структуру відшкодування основної грошової винагороди, яка в загальній сумі складає 84083,34 грн. (т.3, а.с. 209-212).

Таким чином комітет кредиторів визнав роботу ліквідатора такою, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Зважаючи на початок здійснення арбітражним керуючим повноважень ліквідатора з 20.10.2016, а також з урахуванням визначеного строку нарахування основної винагороди за період проведення ліквідаційної процедури банкрута, за наслідками перерахунку заявленої до стягнення суми звіт про нарахування і виплату основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора у справі за період з 20.10.2016 по 16.11.2017 підлягає затвердженню в розмірі 72929,25 грн. У зв'язку з зазначеним п. 3 резолютивної частини оскаржуваної ухвали суду в частині розміру грошової винагороди арбітражного керуючого за час виконання повноважень ліквідатора підлягає зміні.

Оскільки ліквідатор не звертався з вимогою про сплату суми грошової винагороди до кредиторів судом першої інстанції відмовлено в задоволенні клопотання ліквідатора в частині покладення основної грошової винагороди ліквідатора на кредиторів пропорційно до заявлених ними вимог, а саме: Київську ОДПІ м. Харкова головного управління ДФС у Харківській області в сумі 69322,16 грн. та КП "Харківські теплові мережі" в сумі 2484,51 грн., з підстав відсутності спору між учасниками справи.

В цій частині висновки місцевого господарського суду з боку учасників справи в судовому порядку не оскаржені, внаслідок чого вимоги апеляційної скарги Київської ОДПІ Головного управління ДФС у Харківській області в частині відмови у задоволенні клопотання ліквідатора про покладення виплати основної грошової винагороди за час виконання обов'язків ліквідатора у розмірі 71806,67 грн. на ініціюючого кредитора не узгоджуються з ухваленим у справі судовим рішенням, що має наслідком відмову в їх задоволенні.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 79 ГПК України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судове рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Вимоги скаржника щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального права під час винесення оскаржуваної ухвали відповідно до визначених в апеляційній скарзі доводів не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, у зв'язку з чим підстав для скасування ухвали Господарського суду Харківської області від 14.06.2018 у справі №922/1589/16, колегія суддів не вбачає.

Разом з тим, зважаючи на допущення місцевим господарським судом помилки при розрахунку розміру основної грошової винагороди арбітражного керуючого за період виконання повноважень розпорядника майна, ліквідатора ТОВ "Раас-Проспект", ухвала Господарського суду Харківської області від 14.06.2018 у справі №922/1589/16 в зазначених частина підлягає зміні.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги відповідно до ст.ст. 129, 282 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись статтями 253, 254, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 277, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Київської об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Пункти 2, 3 резолютивної частини ухвали Господарського суду Харківської області від 14.06.2018 у справі №922/1589/16 змінити, виклавши в наступній редакції:

"2. Затвердити звіт про нарахування і виплату основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна в сумі 11154,09 грн.

3. Затвердити звіт про нарахування і виплату основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора у справі в сумі 72929,25 грн".

В решті ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.06.2018 у справі №922/1589/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складений 03.08.2018.

Головуючий суддя В.В. Лакіза

Суддя О.В. Плахов

Суддя І.А. Шутенко