ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

31.07.2018

Справа № 910/9980/18

Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М., розглянувши заяву Печерської районної в місті Києва державної адміністрації, м. Київ

про забезпечення позову у справі

За позовом Печерської районної в місті Києва державної адміністрації, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалтінгова фірма "Рондо", м. Київ

про витребування майна з чужого володіння, -

ВСТАНОВИВ:

Печерська районна в місті Києва державна адміністрація (позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про витребування з володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалтінгова фірма "Рондо" (відповідач) нежитлові приміщення з № 1 по № 9 (гр. пр. № 133) (в літ. А), загальною площею 63,3 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Михайла Бойчука, 17-А.

Одночасно з позовною заявою, позивачем подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої останній просить суд заборонити відчуження та накласти арешт на нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення з № 1 по № 9 (гр. пр. № 133) (в літ. А), загальною площею 63,3 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Михайла Бойчука, 17-А, що на даний час належить на праві власності відповідачеві.

Розглянувши заяву Печерської районної в місті Києва державної адміністрації про забезпечення позову та додані до неї документи, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред’явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Як передбачено в п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання.

За приписами чинного процесуального кодексу особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем (відповідачами) дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи щодо забезпечення позову обов'язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв'язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Обґрунтування заяви позивача про забезпечення позову фактично зводиться з підставами заявленого ним позову, а саме відчуження спірних приміщень поза волею позивача.

Доводи позивача щодо ускладнення в подальшому виконання рішення суду у даній справі або неможливості його виконання взагалі у зв’язку з можливим відчуженням спірних приміщень є лише припущенням позивача та не можуть слугувати достатньою підставою для вжиття заходів до забезпечення позову.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що заявником у своїй заяві про забезпечення позову не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у зв’язку з чим заява Печерської районної в місті Києва державної адміністрації визнається судом необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Печерської районної в місті Києва державної адміністрації про забезпечення позову відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                    C.М. Морозов