ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2018 р. Справа № 907/257/18

м. Львів

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,

суддів: Бонк Т.Б.,

Якімець Г.Г.,

секретар судового засідання Борщ І.О.,

явка учасників справи:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - Кохман М.В. (довіреність № 1285 від 17.07.2018), Гайович В.Ю. (довіреність № 286 від 17.07.2018);

розглянув апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Фери Михайла Васильовича б/н від 26.04.2018

на ухвалу господарського суду Закарпатської області від 05.04.2018 про відмову в забезпеченні позову, суддя Йосипчук О.С., м. Ужгород,

за заявою фізичної особи-підприємця Фери Михайла Васильовича б/н від 24.01.2018

у справі за позовом фізичної особи-підприємця Фери Михайла Васильовича, с. Ганичі Тячівський р-н,

до відповідача управління освіти Тячівської районної державної адміністрації, м.Тячів,

про зобов'язання укласти договір,

ВСТАНОВИВ:

фізична особа-підприємець Фера Михайло Васильович звернувся до господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідача управління освіти Тячівської районної державної адміністрації про зобов'язання уповноваженої особи управління освіти Тячівської районної державної адміністрації укласти договір про закупівлю брикетів торф'яних на умовах, визначених у документації конкурсних торгів по предмету закупівлі по лоту №2.

Після відкриття провадження у справі, позивачем 04.04.2018 подано до господарського суду Закарпатської області заяву про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу до вирішення справи по суті вчиняти певні дії по лоту № 2 на закупівлю (лот №2 - брикети торф'яні) по проведеному аукціону 07.02.2018, а саме: відміняти торги, визнавати іншого переможця, заключати угоди по лоту № 2, перераховувати кошти.

В обґрунтування поданої заяви про вжиття заходів до забезпечення позову позивач посилається на наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 05.04.2018 відмовлено в задоволенні вищезазначеної заяви позивача про забезпечення позову з тих підстав, що заявником не подано доказів на підтвердження обставин, з якими пов'язується застосування обраних ним видів забезпечення позову. Місцевий господарський суд дійшов до висновку, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість вчиняти певні дії по лоту №2 на закупівлю (лот2-брикети торф'яні) по проведеному аукціону 07.02.2018, а саме: відміняти торги, визнавати іншого переможця, заключати угоди по лоту №2, перераховувати кошти без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

За коротким змістом вимог апеляційної скарги позивач просить скасувати ухвалу господарського суду Закарпатської області від 05.04.2018 та прийняти нове рішення, яким задоволити заяву фізичної особи-підприємця Фери М.В. про забезпечення позову в зв'язку з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до узагальнених доводів апеляційної скарги підставою для скасування рішення суду першої інстанції є те, що підтвердженням реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову є невиконання відповідачем рішення Постійно діючої комісії АМКУ від 12.03.2018 за №2159-р/пк-пз в частині скасування рішення про відхилення тендерної пропозиції позивача та визначення переможцем фізичної особи-підприємця Дмитріва А.В., оскільки в такий спосіб відповідач намагається реалізувати своє рішення в інший спосіб, шляхом укладення договору на поставку вугілля з іншою особою.

Відповідач не скористався своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу в письмовій формі згідно зі ч. 1 ст. 263 ГПК України.

В судовому засіданні заперечив доводи апеляційної скарги та пояснив, що після прийняття рішення Постійно діючої комісії АМКУ від 12.03.2018 за №2159-р/пк-пз яким скасовано рішення про відхилення тендерної пропозиції позивача та визначення переможцем фізичної особи-підприємця Дмитріва А.В., було проведено повторний тендер за результатами якого переможцем став ФОП Дмитрів А.В.. Додатково пояснив, що результати повторно проведеного тендеру позивачем не оскаржувались.

В судове засідання 18.07.2018 з'явились представники відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, а тому, у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, суд розглядає справу за його відсутності.

Розглянувши наявні в справі докази, давши оцінку доводам апелянта, апеляційний господарський суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги фізичної особи-підприємця Фери Михайла Васильовича без задоволення, а ухвали господарського суду Закарпатської області від 05.04.2018 - без змін, з огляду на наступне.

Згідно встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин вбачається, що предметом апеляційного оскарження є ухвала місцевого господарського суду про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу до вирішення справи по суті вчиняти певні дії по лоту № 2 на закупівлю (лот №2 - брикети торф'яні) по проведеному аукціону 07.02.2018, а саме: відміняти торги, визнавати іншого переможця, заключати угоди по лоту № 2, перераховувати кошти.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, в тому числі, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у наступному виконанні такого рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарським судом першої інстанції проведено оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів щодо забезпечення позову з урахуванням вимог заявника; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову, так і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Необхідною умовою вжиття заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Оскільки обставини викладені у заяві про забезпечення позову не підтверджені належними доказами, а ґрунтуються лише на припущеннях заявника, то суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність фактичних обставин, які відповідають меті забезпечення позову та з якими пов'язується застосування заходів забезпечення позову у вигляді відповідачу до вирішення справи по суті вчиняти певні дії по лоту № 2 на закупівлю (лот №2 - брикети торф'яні) по проведеному аукціону 07.02.2018, а саме: відміняти торги, визнавати іншого переможця, заключати угоди по лоту № 2, перераховувати кошти.

За таких умов відсутні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Судом першої інстанції проведено оцінку такої відповідності, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник та майнових наслідків заборони відповідачеві та будь-яким особам вчиняти певні дії.

Доводи апелянта про те, що відповідачем не виконується рішення Постійно діючої комісії АМКУ від 12.03.2018 за №2159-р/пк-пз, а також про те, що в такий спосіб він намагається укласти договір на поставку вугілля з іншою особою не знайшло підтвердження в судовому засіданні, оскільки апеляційним господарським судом встановлено, що після скасування Постійно діючою комісією АМКУ рішення про відхилення тендерної пропозиції позивача та визначення переможцем фізичної особи-підприємця Дмитріва А.В. відповідачем проведено повторний тендер в якому переможцем визначено фізичну особу-підприємця Дмитріва А.В. Результати цього повторного тендеру на момент розгляду справи чинні та ніким не скасовані.

З вищенаведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені місцевим господарським судом обставини по справі та його висновки, а тому апеляційний господарський суд дійшов до висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи залишення апеляційної скарги без задоволення, суд дійшов до висновку про залишення за апелянтом витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1762,00 грн. (сплачені згідно з квитанцією №43 від 26.04.2018).

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Фери Михайла Васильовича - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Закарпатської області від 05.04.2018 у справі №907/257/18 - залишити без змін.

Судовий збір в розмірі 1762,00 грн. залишити за апелянтом.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно з ст.ст. 286-289 ГПК України.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий (суддя-доповідач): С.М. Бойко

Судді: Т.Б. Бонк

Г.Г. Якімець

Повний текст постанови підписано 26.07.2018.