ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2018 р. Справа № 921/94/18

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Кордюк Г.Т.

суддів Давид Л.Л.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Андреюк Х.В.,

розглянувши апеляційну скаргу б/н від 29.05.2018р. Товариства з обмеженою відповідальністю Інтертехбау, м.Тернопіль

на рішення господарського суду Тернопільської області від 10.05.2018р.

у справі № 921/94/18

за позовом:Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк "ПриватБанк", м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтертехбау", м.Тернопіль про стягнення заборгованості в сумі 96 881, 13 грн.

за участю представників:

від позивача : не з`явився;

від відповідача : не зявився

Автоматизованою системою документообігу суду справу №914/94/18 розподілено до розгляду судді доповідачу Кордюк Г.Т., введено до складу судової колегії суддів Малех І.Б., Давид Л.Л.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 01.06.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Інтертехбау на рішення господарського суду Тернопільської області від 10.05.2018р. у справі № 921/94/18.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 14.06.2018р. розгляд справи призначено на 26.07.2018р.

Згідно розпорядження виконуючого обов`язки керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду №361 від 25 липня 2018 року щодо проведення автоматизованої зміни складу колегії суддів, у звязку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії ОСОБА_3, проведено автоматизовану заміну складу колегії суддів у справі №921/94/18. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2018р. до складу колегії замість судді Малех І.Б. введено суддю Матущак О.І.

Публічне акціонерне товариство ОСОБА_2 «ПриватБанк» звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтертехбау» про стягнення 96 881,13грн. заборгованості за договором № Б/Н від 23.01.2012р., з яких: 48 435,18грн. заборгованість за кредитом; 48 445,95грн. заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 25.02.2016р. по 29.11.2017р.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 10.05.2018р. у справі №921/94/18 (суддя Чопко Ю.О.) позов задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтертехбау" на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - 48 435,18 грн. заборгованості за кредитом, 48 445, 95грн. заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 25.02.2016р. по 29.11.2017р. та 1 827,00 грн. в повернення сплаченого судового збору.

При прийнятті оскаржуваного рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідач свої зобов`язання під час користування послугою «Гарантований платіж» по поверненню кредиту не виконав, а тому сума кредиту та відсотків підлягає стягненню в примусовому порядку.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій скаржник зокрема зазначає, що надання згоди на отримання кредиту повинно виражатися в окремій згоді, відмінній від заяви про відкриття поточного рахунку. Такої згоди відповідач не надавав, а тому на думку останнього судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення безпідставно застосовано вимоги п. 3.2.2. «Умов та правил надання банківських послуг». Відтак, просить скасувати рішення суду першої інстанції та припинити провадження у справі.

Позивач в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, відзиву на апеляційну скаргу не подав, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується інформацією офіційного Веб-Сайту Укрпошти.

Відповідач в судове засідання також не з`явився, причин неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення ухвали суду від 14.06.2018р. (ухвала суду про призначення справи до розгляду отримана (вручена) відповідачу 25.06.2018р.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 202 ГПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановлених цим кодексом строку, з таких підстав, зокрема коли перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Оскільки, відповідач причин неявки в судове засідання суду не повідомив, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності такого учасника ( п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України).

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, Львівський апеляційний господарський суд, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.01.2012р. ТзОВ Інтертехбау, звернулось до ПАТ КБ ПриватБанку із заявою про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки у ПАТ КБ ПриватБанк (а.с. 18), за якою Товариство приєдналось до «Умов та правил надання банківських послуг (а.с.19-29), ОСОБА_4 (а.с. 30-31), що розмішені в мережі Інтернет на сайті http.privatbank.ua, які разом із цією заявою складають договір банківського обслуговування № Б/Н від 23.01.2012р., та взяло на себе зобов'язання виконувати умови договору.

Відповідно до умов договору підприємству було відкрито поточний рахунок № 0314.

Після підписання договору клієнту надається право користуватися послугами ОСОБА_4, однією з яких є послуга «Гарантований платіж», яка може бути надана як за рахунок власних коштів клієнта, так і за рахунок коштів ОСОБА_4, тобто в кредит.

Порядок надання кредиту за послугою "Гарантований платіж" визначено розділом 3.2.2. «Умов та правил надання банківських послуг».

Пунктом 3.2.2.1 Умов і Правил передбачено, що ОСОБА_2 при наявності вільних коштів зобов'язується надати Клієнту кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії, з лімітом та і цілі, зазначені, в заявці на договірне списання (далі «гарантованій платіж» або «заявка»), в обмін на зобов'язання Клієнта по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в обумовлені цим Договором строки. Відновлювана кредитна лінія (далі - "кредит") надається ОСОБА_4 для виконання Клієнтом платежів за заявками на договірне списання з датою виконання в майбутньому (гарантованим платежам) термін повернення яких не перевищує терміну повернення кредиту і які можуть бути змінені або скасовані Позичальником за згодою одержувача (шляхом підтвердження через дистанційний канал банківського обслуговування Інтернет-клієнт-банк "Приват24"), шляхом перерахування ОСОБА_4 кредитних коштів на рахунок 3648, з наступним перерахуванням у дату виконання на поточний рахунок одержувачів, зазначених в заявці.

Відповідно до п. 3.2.2.2 Умов Клієнт погашає заборгованість по кредиту у розмірі, зазначеному в заявці Клієнта, в дату повернення кредиту, але не пізніше 30 днів після настання терміну повернення кредиту. За користування кредитом у період з дати ініціювання Клієнтом заявки до дати виконання заявки Клієнт сплачує винагороду за надання фінансового інструмента в розмірі 4% річних (але не менше 5 гривень) від розміру кредиту, зазначеного в заявці Клієнта. Винагорода за надання фінансового інструмента сплачується Клієнтом у дату надання в ОСОБА_2 заявки. У період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів Клієнт за користування кредитом сплачує ОСОБА_4 відсотки в розмірі 36% річних від суми заборгованості (за заявками, ініційованими до 01.02.2016 р.), та починаючи з 01.02.2016 р. Клієнт за користування кредитом сплачує ОСОБА_4 відсотки в розмірі 64% річних від суми заборгованості (за заявками, ініційованими з 01.02.2016 р.).

У випадку не погашення заборгованості Клієнтом по кредиту в термін до 30 днів включно, на 31-й день - заборгованість за кредитом стає простроченою. При цьому за користування кредитом Клієнт сплачує відсотки в розмірі 56% річних від суми заборгованості (за заявками, ініційованими до 01.02.2016 р.), і відсотки в розмірі 64% річних від суми заборгованості (за заявками, ініційованими з 01.02.2016 р.).

Цей Договір вважається укладеним з моменту його підписання шляхом накладання електронного-цифрового підпису всіма його сторонами (п. 3.2.2.11 Умов і Правил.)

Свої зобов`язання позивач виконав належним чином, своєчасним проведенням Гарантованих платежів ініційованих клієнтом, що підтверджується розрахунком заборгованості та виписками по рахунках відкритих для обслуговування рахунку відповідача (а.с. 41-43).

В зв`язку з невиконанням відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором № Б/Н від 23.01.2012р. в частині повернення кредиту та процентів за користування кредитом ОСОБА_4 на адресу ТзОВ «Інтертехбау» було надіслано претензію за вих.. № 30814ТЕАWSODХ від 10.11.2017р. в якій ОСОБА_2 зокрема, просив погасити прострочену заборгованість в повному обсязі за реквізитами встановленими умовами договору (а.с. 44). Вказана претензія щодо виконання зобов`язання залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Вказані обставини стали підставою звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором № Б/Н від 23.01.2012р. в розмірі 96 881,13грн., з яких: 48 435,18грн. - заборгованості за кредитом; 48 445,95грн. заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 25.02.2016р. по 29.11.2017р.

При винесенні постанови, колегія суддів керувалась наступним.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності із статтею 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з врахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 638 ЦК України Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. ОСОБА_4 має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. ОСОБА_4 не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Статтею 1067 Цивільного кодексу України унормовано, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Згідно частини 1 статті 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі підписання ТзОВ «Інтертехбау» та ПАТ КБ «ПриватБанк» заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки від 21.01.2012р., згідно якої відповідач, приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», ОСОБА_4, що розмішені в мережі Інтернет на сайті http.privatbank.ua, які разом із цією заявою складають договір банківського обслуговування Б/Н від 23.01.2012р., та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору.

Колегія суддів вважає, що за правовою природою вказаний договір, укладений шляхом приєднання, є змішаним договором банківського рахунку та кредитного договору, про що судом першої інстанції зроблено вірний висновок.

У відповідності із статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення передбачено п. 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України: субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до Закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором (стаття 525 Цивільного Кодексу України).

Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)

Згідно наданого позивачем та не спростованого відповідачем розрахунку заборгованості за договором Б/Н від 23.01.2012р., заборгованість ТзОВ Інтертехбау» перед банком за кредитом станом на 29.11.2017р. складає 48 435,18 грн.

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно частини 7 статті 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Згідно заявок клієнта на гарантований платіж, які підписані клієнтом в системі «інтернет-клієнт банк Приват 24» (а.с. 33-36), банком виконано доручення клієнта по гарантованих платежах з парнерами відповідача про що банком надано підтвердження (а.с. 37- 40).

Із розрахунку наданого позивачем вбачається, що останню суму заборгованості по погашенню кредиту відповідач здійснив 20.08.2013р. в сумі 6 000,00грн. Доказів погашення іншої суми відповідачем не подано.

Станом на 27.03.2014р. сума неповерненого кредиту становить 48 435,18грн.

В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем. Отже, відповідач прострочив виконання зобов`язання, що в свою чергу є підставою для стягнення суми боргу.

Проаналізувавши вищенаведені приписи Цивільного кодексу України та матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 48 435,18грн. заборгованості за кредитом.

Погодившись та приєднавшись до Умов та Правил надання банківських послуг, на виконання ОСОБА_4 заявки за рахунок кредитних коштів, відповідач зобов`язався сплачувати відсотки, порядок нарахування яких встановлено п. 3.2.2.2 Умов і Правил. Враховуючи факт неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань під час користування послугою «Гарантований платіж», колегія суддів приходить до висновку про підставність нарахування позивачем відсотків за користування кредитом в розмірі 48 445 95грн. нарахованих за період з 25.02.2016р. по 29.11.2017р., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості.

Щодо доводів скаржника стосовно того що надання згоди на отримання кредиту повинно виражатися в окремій згоді, відмінній від заяви про відкриття поточного рахунку, а такої згоди відповідач не надавав, а тому судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення безпідставно застосовано вимоги п. 3.2.2. «Умов та правил надання банківських послуг», то вказані твердження спростовуються власне заявою про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки у ПАТ КБ «ПриватБанк» від 23.01.2012р., якою підтверджено згоду відповідача, з Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http.privatbank.ua, які разом із цією заявою складають договір банківського обслуговування.

«Умов та правил надання банківських послуг» не передбачають надання клієнтам окремої згоди, крім заяви про відкриття поточного рахунку.

Крім того, заявками на договірне списання коштів (а.с. 33-36) клієнт надав згоду на договірне списання (гарантований платіж) в обмін на зобов`язання клієнта по поверненню кредиту,сплаті відсотків, що узгоджується із п.3.2.2.1. «Умов та правил надання банківських послуг».

Беручи до уваги все вищенаведене, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду приходить до висновку, про підставність задоволення судом першої інстанції позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» та стягнення з ТзОВ «Інтертехбау» заборгованості за кредитом в розмірі 48 435,18грн. та 48445,95грн. заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 25.02.2016р. по 29.11.2017р.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, відтак рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати за розгляд справи покласти на скаржника, відповідно до вимог ст. ст. 129, 282 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Рішення господарського суду Тернопільської області від 10.05.2018р. у справі №

921/94/18 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою

відповідальністю Інтертехбау - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку і строки встановлені ст. ст. 288, 289 ГПК України.

3. Справу повернути до господарського суду Тернопільської області.

Головуючий суддя Кордюк Г.Т.

судді Давид Л.Л.

ОСОБА_1