ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"02" серпня 2018 р. м. Київ Справа № 911/1297/18

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., у справі за позовом Садівницького товариства "Глядин" до Вишгородської районної державної адміністратиції Київської області, Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання рішення недійсним в частині, визнання державних актів на право власності на земельні ділянки недійсними

за участю представників сторін:

від позивача: Пасацька В.В. - довіреність від 26.05.2018 вих. № 27;

від відповідача-1: Бондаренко Р.Г. - довіреність від 13.03.2018 вих. № 7-20/665;

від відповідача-2: не прибув

ВСТАНОВИВ:

Садівницьке товариство "Глядин" (далі - позивач) подало до господарського суду позов до Вишгородської РДА (далі - відповідач-1) та ГУ Держгеокадастру у Київській області (далі - відповідач-2), в якому просить суд визнати недійсним і скасувати розпорядження Вишгородської РДА № 211 від 10.04.2006 в частині додатку №3 та визнати недійсними і скасувати державні акти на право власності на земельні ділянки, видані на ім'я ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8.

Ухвалою від 02.07.2018 господарський суд відкрив провадження у справі, призначив підготовче засідання для її розгляду на 02.08.2018.

До початку судового засідання до суду від Вишгородської районної державної адміністратиції Київської області надійшов відзив на позов від 23.07.2018 (вх. № 14352/18 від 25.07.2018) та клопотання про закриття провадження у справі від 23.07.2018 (вх. № 14353/18 від 25.07.2018).

Окрім того, 27.07.2018 до господарського суду надійшла заява громадянки ОСОБА_9 від 27.07.2018 (вх. № 14567/18), згідно з якої остання, з підстав викладених у заяві, просить залучити її до участі у справі як третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1.

Розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_9 від 27.07.2018 про залучення її до участі в справі в якості третьої особи, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, серед іншого, заявлено вимоги про скасування державних актів на право власності на земельні ділянки, належні ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 27.06.2006 відчужили останні громадянці ОСОБА_9.

Позивач в обгрунтування заявлених вимог посилається на приналежність йому права користування вищевказаними земельними ділянками, які, на його думку, були незаконно передані відповідачем-1 на користь третіх осіб без його згоди.

Оскільки об'єктом спору в даній справі, на який претендує позивач, є майно, яке станом на час розгляду справи в суді перебуває у власності ОСОБА_9, то результат вирішення справи може вплинути на її права та обов'язки по відношенню до спірного майна, у зв'язку з чим суд вбачає обгрунтованими підстави для залучення останньої до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1.

Окрім іншого, суд вважає за доцільне залучити до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 також громадян, яким згідно з додатку №3 до розпорядження Вишгородської РДА № 211 від 10.04.2006, правомірність якого скаржується в суді, було безкоштовно передано у приватну власність спірні земельні ділянки, право на які заявляє позивач.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов'язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

За приписами п. 4 ч. 2 ст. 182 ГПК України суду надано право у підготовчому засіданні вирішувати питання про вступ у справу інших осіб.

Слід зазначити, що питання про достатність підстав для вчинення відповідної процесуальної дії вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням усіх обставин та матеріалів певної справи і з огляду на те, чи сприятиме залучення інших осіб з'ясуванню усього кола обставин, що входять до предмета доказування у справі, встановленню наявності або відсутності правопорушення, прийняттю законного та обґрунтованого рішення.

З огляду на встановлені судом в процесі розгляду справи обставини приналежності земельних ділянок, що є об'єктами спору, третім особам, з метою повного, всебічного та об'єктивного вирішення спору, суд вважає за доцільне залучити до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 - ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Разом з тим, надаючи в судовому засіданні оцінку вимогам, заявленим у клопотанні відповідача-1 від 23.07.2018 (вх. № 14353/18 від 25.07.2018), та врахувавши думку представника позивача з приводу наявності підстав для закриття провадження у справі, господарський суд дійшов висновку, що клопотання відповідача-1 від 10.11.2016 є необгрунтованим, у зв'язку з чим відсутні підстави для його задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприєці.

За п. 13 вищевказаної статті ГПК України передбачено, що до юрисдикції господарських судів відносяться також справи у спорах про визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав.

Відповідно до ст. 2 Земельного кодексу України унормовано, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Відповідно до п. 1.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" визначено, що питання про те, чи підвідомча господарському суду справа у спорі, що виник із земельних правовідносин, повинно вирішуватись залежно від того, який характер мають спірні правовідносини, тобто чи є вони приватноправовими чи публічно-правовими, та чи відповідає склад сторін у справі статті 1 Господарського процесуального кодексу України. З цією метою слід аналізувати предмет позову, підстави позову і зміст позовних вимог.

Згідно з п. п. 1.2, 1.2.2, 1.2.3 вищевказаної постанови пленуму, господарським судам підвідомчі лише справи у спорах, що виникають із земельних відносин приватноправового характеру, тобто з відносин, врегульованих нормами цивільного або господарського права і пов'язаних із здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності.

З положень статей 13, 14, 140, 142, 143 Конституції України, статей 11, 16, 167, 169, 374 ЦК України, статей 2, 8, 48, 133, 148, 152, 197 ГК України, статей 80, 84, 123, 124, 127, 128 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) випливає, що органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності (наданні земельних ділянок громадянам та юридичним особам у власність або в користування, відчуженні земельних ділянок державної або комунальної власності, укладенні, зміні, розірванні договорів купівлі-продажу, ренти, оренди земельної ділянки та інших договорів щодо земельних ділянок, встановленні сервітуту, суперфіцію, емфітевзису, в тому числі прийнятті державними органами та органами місцевого самоврядування відповідних рішень) діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізують повноваження власника земельних ділянок.

Реалізуючи відповідні повноваження, державні органи або органи місцевого самоврядування вступають з юридичними та фізичними особами у цивільні та господарські правовідносини. Отже, у таких відносинах держава або територіальні громади є рівними учасниками земельних відносин з іншими юридичними та фізичними особами, у тому числі з суб'єктами підприємницької діяльності, тому відносини, пов'язані з набуттям та реалізацією громадянами, юридичними особами прав на земельні ділянки та з цивільним оборотом земельних ділянок є цивільно-правовими.

Таким чином, справи у спорах за участю державних органів та органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких державні органи та органи місцевого самоврядування реалізують повноваження власника землі, а також в інших спорах, які виникають із земельних відносин приватноправового характеру, за відповідності складу сторін спору статті 1 ГПК підвідомчі господарським судам.

Згідно з п. 1.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" унормовано, що у порядку господарського судочинства вирішенню підлягають такі категорії спорів, засновані на положеннях статті 319 ЦК України, глав 27, 29, 33, 34 ЦК України та глави 15 ГК України, розділів III-V ЗК України, зокрема, спори, пов'язані із захистом права на земельні ділянки; про визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування з питань передачі земельних ділянок у власність чи надання їх у користування, припинення права власності на земельні ділянки, вилучення цих ділянок з користування і про зобов'язання названих органів залежно від характеру спору виконати певні дії, як цього вимагають приписи чинного законодавства; пов'язані з правами і охоронюваними законом інтересами суб'єктів господарювання та інших осіб на земельні ділянки.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав у позові на те, що в порушення статей 35, 118 ЗК України, відповідач-1 своїм розпорядженням № 211 від 10.04.2006 затвердив матеріали технічної документації по складанню державних актів на право приватної власності на землю та передав безкоштовно в приватну власність громадян, які не є членами садівницького товариства, земельні ділянки, на які претендує позивач як їх законний землекористувач.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги обставини, які свідчать про характер спірних правовідносин, склад сторін спору, викладені позивачем (як суб'єктом господарювання) вимоги в позовній заяві, а також предмет та підстави позову, що визначають сутність правовідносин, з яких виник спір, і правове становище сторін спору стосовно одна одної (в даному випадку це порушення права суб'єкта господарської діяльності на спірні земельні ділянки), враховуючи, що повноваження, які реалізуються органами місцевого самоврядування або виконавчої влади з питань надання земельної ділянки у власність чи у користування суб'єкту господарювання мають лише організаційно-розпорядчий характер, а не владний, суд дійшов висновку, що спір підвідомчий господарському суду, оскільки, заявляючи вимогу про скасування акту, який порушує право, позивач в даному спорі виступає заінтересованою особою за захищає свої права як користувач земельних ділянок.

Враховуючи викладене, суд протокольною ухвалою відмовив у задоволенні клопотання відповідача-1 про закриття провадження у справі з тих підстав, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

У відповідності до ч. 3 ст. 177 ГПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

За п. 2 ч. 2 с. 183 ГПК України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадку залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 50, 177, 183, 202, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Залучити до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 - ОСОБА_9 (АДРЕСА_1 ідент. номер НОМЕР_1), ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, гуртожиток, ідент. номер НОМЕР_2), ОСОБА_4 (АДРЕСА_4, гуртожиток, ідент. номер НОМЕР_3), ОСОБА_5 (АДРЕСА_5, ідент. номер НОМЕР_4), ОСОБА_6 (АДРЕСА_4, гуртожиток, ідент. номер НОМЕР_5), ОСОБА_7 (АДРЕСА_3, ідент. номер НОМЕР_6) та ОСОБА_8 (АДРЕСА_5, ідент. номер НОМЕР_7).

2. Продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів.

3. Відкласти підготовче засідання на 25.09.18 о 15:40. Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Київської області (м. Київ, вул. С. Петлюри, 16, зал №3).

4. Встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив відповідача до 31.08.2018, а відповідачу - строк для надання заперечень на відповідь на відзив позивача до 14.09.2018.

5. Запропонувати третім особам надати письмові пояснення по суті спору.

6. Надіслати копію ухвали Господарського суду Київської області учасникам провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає окремо від рішення суду відповідно до ч. 2 ст. 235, ч. 2 ст. 254, ст. 255 ГПК України.

З інформацією про дане судове рішення учасники справи можуть ознайомитися на сайті: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст підписано 03.08.2018.

Суддя В.М. Антонова