ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2018м. ДніпроСправа № 904/2355/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Кандиби Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Обслуговуючого кооперативу "ЖСК № 8 ВЕСНА", м. Дніпро

про стягнення заборгованості в сумі 3 623 грн. 36 коп. за договором купівлі-продажу природного газу від 27.12.2013 № 938/14-ТЕ-4в редакції додаткових угод

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. №14-84 від 14.04.2017, представник;

від відповідача: ОСОБА_2В, керівник.

вільний слухач: ОСОБА_3

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Обслуговуючого кооперативу "ЖСК № 8 ВЕСНА" заборгованість у розмірі 3 623 грн. 36 коп., з яких: 1 597 грн. 28 коп. - пеня, 270 грн. 82 коп. - 3% річних, 1 755 грн. 26 коп. - інфляційні втрати, відповідно до умов договору купівлі-продажу природного газу від 27.12.2013 № 938/14-ТЕ-4в редакції додаткових угод.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов спірного договору.

Ухвалою господарського суду від 11.06.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 03.07.2018.

27.06.2018 на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що за спожитий у спірному періоді газ кооператив розрахувався із позивачем у повному обсязі. Вважає, що несвоєчасна оплата відповідачем вартості природного газу не завдала позивачу значних збитків, у звязку із чим просить суд зменшити розмір нарахованої позивачем пені. В обґрунтування клопотання просить суд врахувати, що Обслуговуючий кооператив "ЖСК № 8 ВЕСНА" створений з єдиною метою обслуговування житлового будинку за адресою пр. Пушкіна, 57, членами кооперативу є 53 фізичні особи (власники квартир у будинку), статутний капітал 0 грн. Природний газ, що придбавався за спірним договором, використовувався виключно для виробництва теплової енергії, яка споживалася мешканцями будинку. Зауважує, що основоположний принцип права це принцип справедливості, який на думку відповідача дещо порушується у випадку коли велика компанія, монополіст на ринку, з чистим прибутком за минулий рік у розмірі 39.3 млрд. грн., намагається стягнути з житлового кооперативу (фактично фізичних осіб) пеню трирічної давнини. Звернув увагу суду, що позивачем невірно розрахований індекс інфляційних втрат.

У судовому засіданні 03.07.2018 оголошувалася перерва до 31.07.2018.

16.07.2018 на адресу суду надійшла відповідь позивача на відзив від 06.07.2018, в якій позивач заперечує проти клопотання відповідача про зменшення пені, зазначаючи, що таке зменшення спричинить збитки позивачу та дозволить відповідачу у подальшому безкарно порушувати договірні умови.

У судовому засіданні 31.07.2018 представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, аналогічних тим, що викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник відповідача зазначив, що заявлені позовні вимоги не можуть бути задоволені у повному обсязі, просив зменшити розмір нарахованої позивачем пені.

У зв'язку з тим, що у сторін відсутні додаткові письмові пояснення, заперечення та докази, суд оголосив про закриття підготовчого засідання та розпочав розгляд справи по суті.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

27.12.2013 між Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (продавець) та Обслуговуючим кооперативом "ЖСК № 8 ВЕСНА" (покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу № 938/14-ТЕ-4 (далі - договір), відповідно до умов якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ (надалі - газ), на умовах цього договору (п. 1.1. договору).

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печаткам сторін, діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2014 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 11.1. договору).

Згідно із п. 1.2 договору в редакції додаткової угоди від 30.04.2014 № 2, газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням.

Відповідно до п. 2.1. договору продавець передає покупцеві з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року газ обсягом до 50,0 тис. куб. м., у тому числі по місяцях кварталів (тис. куб м):

МісяцьОбсягМісяцьОбсягМісяцьОбсягМісяцьОбсяг
січень12,0квітень0липень0жовтень0
лютий10,0травень0серпень0листопад6,0
березень10,0червень0вересень0грудень12,0
І кв.32,0II кв.0ІІІ кв.0IV кв.18,0

Обсяги газу, що планується передати за цим договором (далі - планований обсяг), можуть змінюватись Сторонами протягом місяця продажу в установленому порядку (п. 2.1.1. договору).

Допускається відхилення місячного обсягу переданого газу в розмірі ± 5 % (плюс/мінус п'ять відсотків) від узгодженого сторонами згідно з п. 2.1 цього договору планованого обсягу продажу газу без коригування планованого обсягу (п. 2.1.2. договору).

Продавець передає покупцю газ у пунктах приймання-передачі газу на вхідній запірній/відключаючій арматурі покупця. Право власності на газ переходить від продавця до покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов'язану з правом власності на газ (п. 3.1. договору).

Приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця (п. 3.3. договору).

За умовами п. 3.4. договору не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Кількість газу, яка подається покупцеві, визначається за показами комерційних вузлів обліку газу покупця (п. 4.1. договору).

Ціна (граничний рівень ціни) на газ для теплопостачальних підприємств та послуги з його транспортування установлюються Національною комісією регулювання електроенергетики України (НКРЕ) (п. 5.1. договору).

За умовами п. 5.2 договору у редакції додаткової угоди № 1 від 28.01.2014, з 01.01.2014 ціна за 1000 куб. м природного газу становить 1 091,00 грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість. До сплати за 1000 куб. м. природного газу - 1 091,00 грн., крім того ПДВ - 20% - 218,20 грн., всього з ПДВ - 1309,20 грн. (одна тисяча триста дев'ять грн. 20 коп.).

У разі зміни НКРЕ ціни на газ та/або тарифів на його транспортування, розподіл і постачання вони є обовязковими для сторін за цим договором з моменту введення їх в дію (п. 5.3. договору).

У п. 6.1 договору сторони узгодили, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

На виконання умов договору, позивач поставив відповідачу протягом січня березня, листопада-грудня 2014 року природний газ на загальну суму 52 783 грн. 01 коп., що підтверджується підписаними сторонами та скріплені їх печатками Актами приймання-передачі природного газу (а.с. 25-29) та не заперечується відповідачем.

Відповідач за отриманий природний газ розрахувався несвоєчасно, допустивши порушення умов договору в частині термінів оплати за поставлений природний газ, що підтверджується кінцевим сальдо по підприємству відповідача, довідкою по операціях із підприємством відповідача, наданими ОК «ЖСК № 8 ВЕСНА» платіжними дорученнями тощо (а.с. 15, 16, 54-69).

За умовами п. 7.2 договору у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1. цього договору продавець має право не здійснювати поставку газу покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання покупцем пункту 6.1. умов цього договору він зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 (п'ять) років (п. 9.3. договору).

За розрахунком позивача підлягає стягненню пеня, розрахована за кожним актом окремо, у загальному розмірі 1 597 грн. 28 коп.

На підставі положень ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував та вимагає стягнути з відповідача суму 1 755 грн. 26 коп., на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляції та суму 270 грн. 82 коп. 3% річних, розрахованих за кожним актом окремо.

На час розгляду справи доказів сплати заборгованості відповідачем не надано.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору купівлі-продажу природного газу, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно положень ст. ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності із ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 509, ст. ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно положень ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

За приписами ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Перевіркою виконаного позивачем розрахунку пені та 3% річних порушень чинного законодавства та умов договору господарським судом не встановлено.

Водночас, перевіряючи розрахунок інфляційних нарахувань, судом встановлено, що виконуючи нарахування за простроченими грошовими зобовязаннями відповідача за лютий та березень 2014 позивачем нараховувався індекс інфляції за травень, червень 2014 та липень, серпень 2014 на суму боргу, що вже включала в себе інфляційне збільшення за попередній місяць, тобто нарахований позивачем індекс інфляції за квітень, травень 2014 та червень, липень 2014. У звязку із чим, згідно перерахунку, здійсненому господарським судом, до стягнення з відповідача підлягає сума інфляційних втрат у загальному розмірі 1 728 грн. 50 коп. Решта позовних вимог в цій частині задоволенню не підлягають.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої, визначені договором, майново-господарські зобовязання перед позивачем з оплати поставленого природного газу, чим порушив умови укладеного із позивачем договору та вищевказані приписи чинного законодавства, тому позовні вимоги позивача про примусове стягнення з відповідача 1 597 грн. 28 коп. пені, 270 грн. 82 коп. 3% річних, 1 728 грн. 50 коп. інфляційних втрат - є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. У решті позову слід відмовити.

Водночас, господарський суд не вбачає підстав для задоволення заявленого відповідачем клопотання про зменшення розміру нарахованої позивачем пені з огляду на наступне.

Стаття 233 Господарського кодексу України надає господарському суду право, приймаючи рішення, зменшувати розмір належних до сплати штрафних санкцій у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно розяснень, викладених у п.3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Ця процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозвязку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені)

Так, згідно з п.3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідач зазначає, що зобов'язання виконані ним у повній мірі, прострочення не завдало збитків позивачу.

Проте, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін з цього приводу, господарський суд не вважає даний випадок винятковим, а доводи відповідача переконливими.

Господарський суд зазначає, що відповідачем не наведено поважних причин допущення прострочення сплати вартості спожитого природного газу у спірному періоді та не надано доказів в обґрунтування заявленого клопотання, а заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, не можуть бути прийняті судом в якості підстав для його задоволення.

За встановлених обставин, клопотання відповідача про зменшення розміру пені задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу "ЖСК № 8 ВЕСНА" (49006, м. Дніпро, пр. Пушкіна, б. 57, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул.. Б. Хмельницького, б. 6, ) 1 597 грн. 28 коп. (одну тисячу пятсот девяносто сім грн. 28 коп.) пені, 270 грн. 82 коп. (двісті сімдесят грн.. 82 коп.) 3% річних, 1 728 грн. 50 коп. (одну тисячу сімсот двадцять вісім грн.. 50 коп.) інфляційних втрат, 1 748 грн. 99 коп. (одну тисячу сімсот сорок вісім грн.. 99 коп.) витрат по сплаті судового збору.

У решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Суддя І.А. Рудь

Повне рішення складено 08.08.2018