ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2018 Справа № 904/1448/18
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" (08702, Київська область, м. Обухів, вул. Промислова, буд. 20)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Білозір'я" (49040, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Праці, будинок 2Т, офіс 18)

про стягнення 1 115 452,03 грн. заборгованості за поставлений товар, 59 279,31 грн. інфляційних втрат, 148 210,70 грн. пені, 90 679,21 грн. 18% річних

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Білозір'я" (49040, Дніпропетровська область, м.Дніпро, пр.Праці, буд. 2Т, оф.18)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" (08702, Київська область, м.Обухів, вул.Промислова, буд. 20)

про визнання недійним договору поставки №22/03/2017-СА/ПАБ від 22.03.2017; визнання недійсним правочину щодо отримання товару за видатковими накладними №7144 від 11.04.2017 року, №7938 від 14.04.2017 року; №8469 від 19.04.2017 року; №17336 від 03.07.2017 року, №20609 від 29.08.2017 року; №21789 від 07.09.2017 року.

Суддя Бондарєв Е.М.

Секретар судового засідання Тайлієва Х.Р.

Представники:

Від позивача (відповідача за зустрічним позовом): ОСОБА_1 довіреність №б/н від 27.03.2018 року

Від відповідача (позивача за зустрічним позовом): не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою від 03.04.2018 №0304/49 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Білозір'я" 1 413 621,25 грн., з яких:

- 1 115 452,03 грн. заборгованість за поставлений товар;

- 59 279,31 грн. інфляційні втрати за період з жовтня 2017 року по лютий 2018 року;

- 148 210,70 грн. пеня за період з 16.10.2017 по 03.04.2018;

- 90 679,21 грн. 18% річних за період з 16.10.2017 по 03.04.2018.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.04.2018 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання до розгляду на 26.04.2018. Після чого в судових засіданнях оголошувалась перерва на 10.05.2018 року, 31.05.2018 року.

Відповідач згідно відзиву заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що Договір поставки №22/03/2017-СА/ПАБ від 22.03.2017 від ТОВ "ПАБ" було підписано діючим на той час директором ОСОБА_2 Разом з тим, згідно зі Статутом ТОВ "ПАБ" укладення договорів сумою понад 50 000,00 грн. належить до компетенції загальних зборів товариства. Однак рішення загальних зборів про укладення директором договору відсутнє. Таким чином, особа яка підписала договір поставки не мала необхідний обсяг цивільної дієздатності.

07.05.2018 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Білозір'я" надійшла зустрічна позовна заява, згідно якої останній просить визнати недійсним договір поставки №22/03/2017-СА/ПАБ від 22.03.2017, оскільки не відповідає вимогам ч.2 ст. 203 ЦК України, а також просить визнати недійсними правочини щодо отримання товару за видатковими накладними №7144 від 11.04.2017, №7938 від 14.04.2017, №8469 від 19.04.2017, №17336 від 03.07.2017, №20609 від 29.08.2017, №21789 від 07.09.2017. В обґрунтування зустрічної позовної заяви позивач посилається на відсутність повноважень директора на підписання спірного договору.

18.05.2018 від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача, згідно якого зазначає, про безпідставність доводів відповідача, оскільки згода на укладення спірного договору була надана учасникам (засновниками) ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я". Дана обставина підтверджується протоколом №22/03/2017-ПАБ від 22.03.2017. Також, згідно даного протоколу було уповноважено директора ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" на підписання відповідного договору поставки та всіх інших необхідних документів, супроводжуючих даний правочин. Окрім того, позивач за первісним позовом зазначає, що у протоколі №22/03/2017-ПАБ від 22.03.2017 чітко визначено номер договору на укладення якого надається згода, та погоджено істотні та ключові умови договору, зокрема, щодо вартості, дії договору, поставок та проведення розрахунків, що збігається із наявним в матеріалах справи примірником.

Ухвалою суду від 24.05.2018 зустрічну позовну заяву ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" прийнято до провадження та призначено для спільного розгляду з первісним позовом.

30.05.2018 від ТОВ "Спектр-Агро" надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, згідно якої зазначив, що товариство діяло добросовісно, не має обмеження щодо повноважень керівника відповідача, навіть якби вони існували на момент укладення договору. В свою чергу, відповідачем не надано жодних доказів, що підтверджували б недобросовісність у діях ТОВ "Спектр-Агро". Позивач також зазначає, що документи, які підтверджують узгодженість умов договору були надані в матеріали справи раніше. Також відповідач за зустрічною позовною заявою зазначає, що в матеріали справи надано докази того, що ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" частково оплатило поставлений товар у розмірі 478 050,89 грн., згідно платіжних доручень, тобто фактично визнало та прийняло до виконання в подальшому договір поставки №22/03/2017-ПАБ від 22.03.2017. Щодо визнання недійсними правочинів щодо отримання товару за видатковими накладними, останній зазначає, що виходячи з аналізу норм чинного законодавства видаткові накладні не можуть бути окремими підставами виникнення прав та обов'язків у сторін, оскільки у сторін даного спору вони виникли з погоджених умов договору поставки. З огляду на викладене, ТОВ "Спектр-Агро" просить відмовити в задоволенні зустрічного позову у повному обсязі.

31.05.2018 від ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" надійшло клопотання про витребування доказів, зокрема оригіналу протоколу загальних зборів, яким було узгоджено умови договору, та довіреності, на підставі яких, уповноважувалися особи відповідача на отримання товару.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" 04.06.2018 долучило до матеріалів справи оригінали документів, а саме протокол та довіреності.

Також Товариством з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" 02.07.2018 надані письмові пояснення де вказує, що оформлення чи не оформлення сторонами акту приймання-передачі товару не впливає на сам факт поставки та отримання відповідачем за первісним позовом товару. При цьому акт приймання-передачі товару є додатковим документальним підтвердженням поставки товару, але ніяк не визначенням моменту виконання позивачем обов'язку поставки товару. Ненадання акту приймання-передачі (в тому числі й рахунку-фактури для оплати) не є відкладальною умовою у розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора (в тому числі й рахунку-фактури для оплати) в розумінні ст. 613 Цивільного кодексу України, тому наявність або відсутність акту приймання-передачі (в тому числі й рахунку-фактури для оплати) за наявності інших первинних документів та обов'язкових до виконання умов договору, не звільняє Товариство з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Білозір'я" від обов'язку сплатити решту вартості отриманого товару. Щодо зустрічних позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" звертає увагу суду на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Білозір'я" своїми діями схвалило договір, а відтак він є дійсним.

Ухвалою суду від 03.07.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача з'явився у судове засідання, підтримав позовні вимоги, надав пояснення по справі, відповів на поставлені питання.

Представник відповідача не з'явився у судове засідання, був належним чином повідомлений про час розгляду справи.

В судовому засіданні оголошувалися перерви до 10.05.2018, 31.05.2018, 11.06.2018..

В порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 26.07.2018 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "СпектАгро" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Білозір'я" (покупець) 22.03.2012 було укладено договір Поставки №22/03/2017 СА/ПАБ (надалі Договір)..

Згідно умов даного договору постачальник зобов'язався передати у власність покупця продукцію для сільгоспвиробництва (надалі Товар або Товари) відповідно до умов договору, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його на встановлених даним договором умовах.

Відповідно до п. 1.2, 1.3 Договору найменування, асортимент (номенклатура) товару його кількість, ціна (вартість) рік виробництва та код товару згідно УКТ ЗЕД визначаються у специфікаціях до договору, кожна з яких складається на окрему партію товару, що поставляється заданим договором і є невід'ємною частиною договору. Загальний обсяг та асортимент (номенклатура) товару, що поставляється за цим договором, визначається кількістю та асортиментом (номенклатурою) товару, поставленого окремими партіями за всіма специфікаціями відповідно до умов договору на протязі його дії.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що детальна інформація про кількісні характеристики товару міститься у Специфікації (додатку) до цього Договору.

Загальна вартість/ціна/Товару за цим договором (ціна) договору складає суму вартості/ціни товару за всіма специфікаціями до цього договору (п.4.1 Договору).

Згідно п.4.3 Договору у разі коли ціна (вартість товару) має еквівалент у іноземній валюті за відповідною Специфікацією , то якщо інше не визначено сторонами у Специфікації, оплата Товару за специфікацією здійснюється покупцем в наступному порядку: - оплата у розмірі 30% ціни (вартості) Товару, передбаченої у відповідній Специфікації, здійснюється на умовах попередньої оплати (авансу) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 3 (трьох) банківських днів з дати отримання Покупцем наданого Постачальником рахунку на оплату. Постачальник зобов'язаний виставити та надати Покупцю рахунок в день підписання Сторонами відповідної Специфікації. Ціна, зазначена у рахунку, дійсна протягом трьох банківських днів з дати отримання такого рахунку Покупцем, не залежно від зміни офіційного курсу продажу іноземної валюти до гривні, встановленого Національним Банком України. Рахунок дійсний протягом 3 (трьох) банківських днів з дати отримання такого рахунку Покупцем, не залежно від строку, зазначеному у такому рахунку. Покупець вважається таким, що виконав грошові зобов'язання по оплаті Товару (дата оплати), з дати зарахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника.

Оплата решти 70% ціни (вартості) Товару, передбаченої у відповідній Специфікації (з урахуванням п.4.2.1.1 Договору), здійснюється на умовах відстрочення шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку Покупця на поточний рахунок Постачальника у строк/термін, визначений Сторонами у відповідній Специфікації. Покупець вважається таким, що виконав грошові зобов'язання по оплаті Товару (дата оплати), з дати зарахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника.

Відповідно до п.4.4 Договору у разі коли ціна (вартість) Товару не має еквівалента у іноземній валюті за відповідною Специфікацією, то якщо інше не визначено сторонами у Специфікації, оплата товару за Специфікацією здійснюється покупцем в наступному порядку: оплата у розмірі 30% ціни (вартості) Товару, передбаченої у відповідній Специфікації, здійснюється на умовах попередньої оплати (авансу) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 3 (трьох) банківських днів з дати отримання Покупцем наданого Постачальником рахунку на оплату. Постачальник зобов'язаний виставити та надати Покупцю рахунок в день підписання Сторонами відповідної Специфікації. Рахунок дійсний протягом 3 (трьох) банківських днів з дати отримання такого рахунку Покупцем, не залежно від строку, зазначеному у такому рахунку. Покупець вважається таким, що виконав грошові зобов'язання по оплаті Товару (дата оплати), з дати зарахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Оплата решти 70% ціни (вартості) Товару, передбаченої у відповідній Специфікації, здійснюється на умовах відстрочення шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку Покупця на поточний рахунок Постачальника у строк/термін, визначений Сторонами у відповідній Специфікації. Покупець вважається таким, що виконав грошові зобов'язання по оплаті товару (дата оплати) , з дати зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Специфікації, за якими поставляється товар за цим договором, а також додаткові угоди та інші документи на виконання даного Договору, що підписані уповноваженими представниками сторін, вважаються невід'ємною частиною цього Договору (п. 10.2 Договору).

Відповідно до п.10.1 Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє по 31 грудня 2017, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Закінчення строку дії Договору не позбавляє Сторони від відповідальності за порушення, що мало місце під час дії Договору.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

На виконання умов договору сторонами було підписано Специфікації:

- Додаток №1/СА00000 від 29.03.2017 на суму 1 066 941,90 грн. у т.ч. ПДВ 177 823,65 грн. зі строком платежу не пізніше 15 жовтня 2017;

- Додаток №1/СА000013634 від 19.06.2017 на суму 118 644,48 грн., у т.ч. ПДВ 19784,08 грн. зі строком платежу не пізніше 15 жовтня 2017;

- Додаток №1/СА000017386 від 18.08.2017 на суму 140 854,14 грн. 23 475,69 грн. зі строком платежу не пізніше 01 грудня 2017;

- Додаток №1/СА000017937 від 29.08.2017 на суму 267 062,40 грн. у т.ч. 44 510,40 грн. ПДВ зі строком платежу не пізніше 15 жовтня 2017.

На виконання умов договору, позивач здійснив поставку товару на загальну суму 1593502,92 грн., що підтверджується наданими в матеріали справи та підписаними сторонами видатковими накладними (а.с. 33-42).

Разом з тим, відповідач частково сплатив суму вартості товару у розмірі 478 050,89 грн. (а.с.45-48).

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідачем не надано доказів своєчасного та повного погашення заборгованості за поставлений товар.

Станом на час розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем складає 1115 452,03 грн.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Позивачем заявлено до стягнення суму залишку заборгованості у розмірі 1115452,03 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд вбачає підстави для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 1 115 452,03 грн.

Згідно п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК України).

Згідно п. 9.4 Договору у разі прострочення терміну (строку) оплати Товару згідно п.4.3.2. або п. 4.4.2. Договору, Покупець сплачує на користь Постачальника:

- пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період порушення, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення терміну (строку) оплати Товару;

- 18 (вісімнадцять) відсотків річних від простроченої суми та індекс інфляції за весь час прострочення (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

Позивачем нараховано 148 210,21 грн. пені за період прострочення з 16.10.2017-03.04.2018 та 90 679,21 грн. 18% річних за цей же період.

Перевіривши правильність нарахування суми пені, суд вбачає підстави для стягнення з відповідача 148 210,21 грн. пені за період прострочення з 16.10.2017-03.04.2018.

Окрім того, підлягає задоволенню позовна вимога, про стягнення з відповідача 90679,21 грн. нарахованих позивачем 18% річних за період прострочення з 16.10.2017-03.04.2018.

Згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення 59 279, 31 грн. втрат від інфляції за період жовтень 2017-березень 2018.

Перевіривши розрахунок позивача, суд задовольняє позовну вимогу, про стягнення 59 279,31 грн. втрат від інфляції.

Заперечення відповідача не можуть бути підставою для відмови у позові. Товар прийнято відповідачем, видаткові накладні містять від відповідача підпис і скріплені його печаткою. Посилання відповідача, що довіреності на отримання товару, підписано не уповноваженою особою, не спростовують факту фактичного прийняття відповідачем товару, як і не спростовано наявність рахунків на оплату, які частково були оплачені останнім.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги за первісним позовом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення зустрічних позовних вимог, оскільки, Договір Поставки №22/03/2017 СА/ПАБ від 22.03.2017 підписаний сторонами у справі та скріплений печатками підприємств позивача (за зустрічним позовом) та відповідача (за зустрічним позовом).

Загальні підстави визнання недійсними угод і настання відповідних правових наслідків встановлені ст.ст. 215, 216 ЦК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу, згідно яких, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

З огляду на викладені вище норми матеріального закону, вирішуючи спір про визнання правочину недійсним, суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угоди недійсною і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угоди вимогам закону; додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Таким чином, для визнання недійсним у судовому порядку правочину (господарського зобов'язання) необхідно встановити, що правочин не відповідає вимогам закону, або ж його сторонами (стороною) при укладенні було порушено господарську компетенцію.

Під час розгляду даної справи позивачем не доведено наявність обставин, з якими закон пов'язує недійсність правочинів,

Юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (ч. 1 ст. 92 ЦК України).

Правовідносини, які виникають між юридичної особою та її органом, є представництвом, яке ч. 1 ст. 237 Цивільного кодексу України визначено як обов'язок або право однієї сторони вчиняти правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до ст.241 Цивільного кодексу України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

У відповідності до пункту 3.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 Цивільного кодексу України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з'ясовувати пов'язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

Стаття 92 ЦК України визначає презумпцію наявності у керівника повноваження на здійснення дієздатності юридичної особи та передбачає, що орган або особа, яка виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, договір не може бути визнаний недійним підстави, зазначеної у зустрічному позові, оскільки відповідач (за зустрічним позовом) не знав та не міг знати, про обмеження повноважень директора ТОВ "ПАБ", а самим позивачем за зустрічним позовом не доведено та не надано жодного доказу стосовно обізнаності відповідача (за зустрічним позовом) відносно обмежень ОСОБА_2 на укладення оспорюваного договору поставки. Окрім того, як було зазначено вище, позивачем за зустрічним позовом в подальшому було схвалено спірний правочин, отримано поставлений товар та здійснено часткову оплату такого товару.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення зустрічної позовної заяви.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за розгляд первісного позову покладаються на відповідача, оскільки позов задоволено, а за зустрічним позовом на позивача (за зустрічним позовом) оскільки в позові відмовлено.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити в повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Білозір'я" (49040, м.Дніпро, пр.Праці, буд. 2Т, офіс 18; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" (03038, м.Київ, вул. Ямська,8; ) 1 115 452,03 грн. заборгованості, 148 210,70 грн. пені, 90 679,21 грн. 18% річних, 59 279,31 грн. втрат від інфляції та 21 204,32 грн. витрат зі сплати судового збору, про що видати наказ.

В задоволенні зустрічного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 01.08.2018

Суддя Е.М.Бондарєв