ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"01" серпня 2018 р. справа № 903/69/18

Господарський суд Волинської області у складі судді Войціховського Віталія Антоновича, за участі секретаря судового засідання Сердюкової Аліни Олегівни

та за присутності представників:

Андріяш Н.В. - представник ТОВ "ІНВЕСТ+", адвокат (дов. від 25.07.2018р.)

ОСОБА_2 - представник ОСОБА_3 (дов. від 27.07.2018р.)

Цвілюх Н.А. - головний державний інспектор відділу інформаційно-аналітичної роботи юридичного управління Головного управління ДФС у Волинській області (від 21.05.2018р. №21/03-18)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні господарського суду Волинської області

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТ+", м.Луцьк

про забезпечення вимог кредиторів

по справі

за заявою ОСОБА_5, м.Луцьк

про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТ+", м.Луцьк

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Волинської області від 28.02.2018р. (з врахуванням ухвали господарського суду про виправлення описки від 01.03.2018р.) було відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТ+" (43000, м.Луцьк, вул.Єршова, 11, офіс 408, ), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто п'ятнадцять календарних днів до 23 червня 2018 року, розпорядником майна ТОВ "ІНВЕСТ+" призначено арбітражного керуючого Гуріна Романа Анатолійовича (Свідоцтво Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1487 від 16.07.2013р.

У відповідності до положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" 28 лютого 2018 року за №49663 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України здійснено оприлюднення оголошення (повідомлення) про відкриття господарським судом Волинської області провадження у справі про банкрутство ТОВ "ІНВЕСТ+".

Після оприлюднення відповідного оголошення до розпорядника майна та до суду у встановленому порядку із заявами про визнання грошових вимог до боржника звернулись наступні кредитори: Луцька об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Волинській області, ОСОБА_3, ОСОБА_7, Приватне підприємство "ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ "ЮСТЕРРА".

Ухвалою суду від 12.04.2018р. провадження у справі №903/69/18 було зупинено до розгляду Рівненським апеляційним господарським судом скарги ОСОБА_3 на ухвалу господарського суду Волинської області від 28.02.2018рк. та повернення матеріалів справи №903/69/18 до господарського суду Волинської області.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 19.06.2018р. апеляційну скаргу забезпеченого кредитора ОСОБА_3 було залишено без задоволення, ухвалу господарського суду Волинської області від 28 лютого 2018 року у справі №903/69/18 залишено без змін.

Ухвалою суду від 13.07.2018р. провадження у справі було поновлено, розгляд справи призначено в судовому засіданні на 06.08.2018р.

24 липня 2018 року відділом документального забезпечення та контролю господарського суду Волинської області за вх. №01-90/3/18 було зареєстровано заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТ+" від 24.07.2018р. про забезпечення вимог кредиторів.

25 липня 2018 року відділом документального забезпечення та контролю господарського суду Волинської області було зареєстровано заяву ОСОБА_3 про відвід судді Войціховського В.А. у справі №903/69/18.

Ухвалою суду від 25.07.2018р. провадження у справі №903/69/18 за заявою ОСОБА_5 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТ+" було зупинено до вирішення питання про відвід судді Войціховського В.А.

Ухвалою суду від 27.07.2018р. (суддя Кравчук А.М.) в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Войціховського В.А. у справі №903/69/18 було відмовлено.

Ухвалою суду від 30.07.2018р. провадження у справі було поновлено, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТ+" від 24.07.2018р. про забезпечення вимог кредиторів призначено до розгляду в судовому засіданні на 01.08.2018р., повідомлено заявника, арбітражного керуючого, боржника та усіх кредиторів про день та час розгляду заяви на усі відомі електронні адреси учасників судового процесу та опубліковано відповідне оголошення на офіційному сайті господарського суду Волинської області.

При цьому судом було прийнято до уваги положення ст. 140 ГПК України частинами 1, 4 якої визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

31 липня 2018 року відділом документального забезпечення та контролю господарського суду Волинської області було зареєстровано уточнену заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТ+" від 31.07.2018р. про зміну вимог у заяві про забезпечення вимог кредиторів. В якій ТОВ "ІНВЕСТ+" вважає за необхідне змінити прохальну частину заяви та викласти її в наступній редакції: заборонити Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, державному підприємству "Сетам" та будь-яким іншим особам вчиняти дії, направлені на відчуження нежитлових приміщень будівлі "Е" (1-2), загальною площею 650,6 кв.м., що знаходяться АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомості №1, в тому числі реалізацію по системі електронних торгів нежитлових приміщень будівлі "Е" (1-2), загальною площею 650,6 кв.м., що знаходяться АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомості №1, що належить товариству з обмеженою відповідальністю "Інвест+", заборонити нотаріусам видавати ОСОБА_3 свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, а саме предмета іпотеки: нежитлових приміщень будівлі "Е" (1-2), загальною площею 650,6 кв.м., що знаходяться в м. Львів, вул. Липинського, що належить товариству з обмеженою відповідальністю "Інвест+", заборонити державному реєстратору проводити зміну власника нежитлових приміщень будівлі "Е" (1-2), загальною площею 650,6 кв.м., що знаходяться в м. Львів, вул. Липинського, заборонити Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, складати акт про реалізацію предмета іпотеки: нежитлових приміщень будівлі "Е" (1-2), загальною площею 650,6 кв.м., що знаходяться АДРЕСА_1 через систему електронних торгів.

31 липня 2018 року від ОСОБА_3 надійшли заперечення на заяву про забезпечення вимог кредиторів від 31.07.2018р.

Присутня в судовому засіданні представник ТОВ "ІНВЕСТ+" зазначає, що ухвалою господарського суду Волинської області від 28.02.2018р. було відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТ+", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника.

ТОВ "ІНВЕСТ+" 20 липня 2018 року було отримано постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_8 від 02 липня 2018 року відповідно до котрої було поновлено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №466/10218/15-ц виданого 19 жовтня 2016 року Шевченківським районним судом Львівської області, про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на нерухоме майно - нежитлові приміщення будівлі «Е (1-2). Загальною площею 650,60 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1». Боржником у даному виконавчому провадженні виступає ТОВ "Інвест +", стягувачем ОСОБА_3, ВП № 52752479.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 29.06.2016 року №466/10218/15-ц, зокрема, звернено стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 23.10.2014 року, зареєстрованим у реєстрі під №903, укладеним між ОСОБА_3 та ТОВ "Інвест+", а саме на нерухоме майно - нежитлові приміщення будівлі "Е" (1-2), загальною площею 650,60 кв.м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомості №1, в рахунок заборгованості за договором грошової позики від 23.10.2014 року, яка становить 13 809 213 грн. 61 коп., шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження. Початковою вартістю для реалізації предмета іпотеки визначено погоджену сторонами в договорі іпотеки заставну вартість предмета іпотеки, а саме - 11 200 000 грн..

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 26.09.2016 року №466/1218/15 рішення Шевченківського районного суду м. Львова №466/10218/15-ц від 29.06.2016 року змінено, звернено стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 23.10.2014 року, зареєстрованим у реєстрі під №903, укладеним між ОСОБА_3, та ТОВ "Інвест+", посвідченим приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Шкльодою Я.А., а саме на нерухоме майно - нежитлові приміщення будівлі "Е" (1-2), загальною площею 650,60 кв.м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомості №1, в рахунок погашення заборгованості ТОВ "Альтер Топ" за договором грошової позики, укладеним між ОСОБА_3 та ТОВ "Альтер Топ" 23.10.2014 року, яка становить 13 809 213 грн. 61 коп., з якої: 12 227 027 грн. 00 коп. - сума неповернутої позики; 1 373 375 грн. 83 коп. - пеня; 208 810 грн. 78 коп. - 3% річних, шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, з початковою вартістю для реалізації предмета іпотеки визначено погоджену сторонами в договорі іпотеки заставну вартість предмета іпотеки, а саме - 11 200 000 грн..

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду відмовлено у задоволенні касаційної скарги у справі № 466/10218/15-ц, рішення апеляційного суду Львівської області від 26.09.2016 року залишено без змін.

Також зазначає, що наразі оскаржуються дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Львівській області, котрий здійснює реалізацію майна забезпеченого кредитора в рамках виконавчого провадження, проте з огляду на те, що торги призначені на 26 липня 2018 року на 08 год. 00 хв., та наявний зареєстрований покупець ще з грудня 2016 року, початкова ціна встановлена в розмірі 11 200 000,00 грн., існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам решти кредиторів ТОВ "Інвест+", захист цих прав може стати неможливим без вжиття відповідних заходів забезпечення, та для відновлення прав кредиторів необхідні будуть значні зусилля та витрати.

Просить суд з врахуванням уточнення заборонити Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, державному підприємству "Сетам" та будь-яким іншим особам вчиняти дії, направлені на відчуження нежитлових приміщень будівлі "Е" (1-2), загальною площею 650,6 кв.м., що знаходяться АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомості №1, в тому числі реалізацію по системі електронних торгів нежитлових приміщень будівлі "Е" (1-2), загальною площею 650,6 кв.м., що знаходяться АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомості №1, що належить товариству з обмеженою відповідальністю "Інвест+", заборонити нотаріусам видавати ОСОБА_3 свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, а саме предмета іпотеки: нежитлових приміщень будівлі "Е" (1-2), загальною площею 650,6 кв.м., що знаходяться в м. Львів, вул. Липинського, що належить товариству з обмеженою відповідальністю "Інвест+", заборонити державному реєстратору проводити зміну власника нежитлових приміщень будівлі "Е" (1-2), загальною площею 650,6 кв.м., що знаходяться в м. Львів, вул. Липинського, заборонити Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, складати акт про реалізацію предмета іпотеки: нежитлових приміщень будівлі "Е" (1-2), загальною площею 650,6 кв.м., що знаходяться АДРЕСА_1 через систему електронних торгів.

При цьому надала суду заяву в доповнення до заяви про забезпечення вимог кредиторів та зазначила, що 10.05.2018р. відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області нібито за результатами перевірки законності виконавчого провадження було скасовано постанову державного виконавця про зупинення виконавчого провадження в силу запровадженого мораторію. В подальшому державний виконавець відновив торги на 26.07.2018р. Про існування вказаної постанови сторона ТОВ "Інвест+" не була повідомлена належним чином.

ТОВ "Інвест+" державному виконавцю було скеровано лист про негайне призупинення торгів, так як в силу спеціального Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а саме в силу ч. 6 ст. 19 задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, допускається лише в межах провадження у справі про банкрутство. Листом від 26.07.2018р. виконавча служба інформувала про те, що на вказані вимоги в рамках реалізації майна на стадії виконавчого провадження дія мораторію не поширюється та відмовилася зупиняти виконавче провадження.

26.07.2018р. з інших підстав виконавчою службою було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження о 16 год. 00 хв. та скеровано до ДП "Сетам". Останні не виконали постанову виконавця в телефонній розмові повідомивши, що виконавці сказали не виконувати, так як вказана постанова виконавців буде скасована.

Станом на момент завершення торгів 18.00 в реєстрі виконавчого провадження була лише постанова про зупинення виконавчого провадження. Скасування постанови про зупинення від 26.07.2018р. передбачало процедуру необхідності розміщення нового оголошення про торги. Проте система "Сетам" на своєму електронному ресурсі сформувала протокол електронних торгів.

30.07.2018р. директор ТОВ "Інвест+" ознайомився з матеріалами виконавчого провадження. Як вбачається з вказаних матеріалів забезпечений кредитор ОСОБА_3 написав заяву до виконавчої служби про те, що він бажає після перших торгів в силу ч.1 ст. 49 Закону України "Про іпотеку" в рахунок боргів забрати вказане іпотечне майно.

Тобто в результаті неправомірних дій виконавців, останні мають змоги оформити акт продажу майна та вказане майно може вийти з ліквідаційної маси і відповідно не будуть враховані інтереси інших кредиторів в рамках провадження справи про банкрутство.

Присутній в судовому засіданні представник ОСОБА_3 зазначає, що факт звернення ТОВ "ІНВЕСТ+" до Шевченківського районного суду м. Львова із скаргою на дії державних виконавців відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Львівській області не може бути окремою та самостійною підставою для вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів в процедурі банкрутства.

Звернення ТОВ "ІНВЕСТ+" до суду із скаргою на дії органів державної виконавчої служби вказує на тещо між ТОВ "ІНВЕСТ+" з одного боку , органами державної виконавчої служби, ДП "Сетам" іншої сторони, існує спір щодо правомірності чи неправомірності дій органів виконавчої служби, які були спрямовані на реалізацію нерухомого майна боржника в межах виконавчого провадження, у тому числі шляхом його продажу на електронних торгах.

Проте виходячи з норм Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та ГПК України, вказані обставини не підлягають з'ясуванню та встановленню в межах розгляду судом заяви про забезпечення вимог кредиторів, оскільки забезпечення вимог кредиторів та оскарження дій органів ДВС є окремими судовими процедурами і процедура оскарження дій державного виконавця не може наводитися як обґрунтування для прийняття господарським судом Волинської області ухвали про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів.

Більше того, наявність судових процедур щодо оскарження дій виконавчої служби з приводу процедури реалізації майна боржника жодним чином не свідчить про те, що дії державних виконавців є неправомірними і існує очевидна небезпека порушення прав та законних інтересів інших кредиторів ТОВ "ІНВЕСТ+" в процедурі провадження справи про банкрутство.

Враховуючи, що заява ТОВ "ІНВЕСТ+" про вжиття заходів забезпечення інтересів кредиторів обґрунтована загрозою реалізації спірного майна застосування господарським судом відповідних заходів фактично призведе до утруднення або взагалі зробить неможливим виконання судового рішення Шевченківського районного суду м. Львова у справі №466/10218/15-ц, яке набрало законної сили, що є недопустимим відповідно до норм чинного законодавства.

За таких обставин вжиття господарським судом першої інстанції заходів у вигляді заборони вчиняти дії щодо реалізації та/або відчуження у будь-який спосіб спірного майна у даній справі, є безпідставним та необґрунтованим.

Засвідчує, що в пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" було чітко зазначено про те, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили, Така позиція знаходила своє відображення у содовій практиці при здійсненні як цивільного, так і господарського судочинства.

Передбачений законом мораторій на задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство ТОВ "ІНВЕСТ+" не поширюється на вчинення органами державної виконавчої служби та ДП "СЕТАМ" виконавчих дій щодо відчуження житлових приміщень будівлі "Е" (1-2), загальною площею 650,6 кв.м., що знаходяться АДРЕСА_1.

ТОВ "ІНВЕСТ+" посилаючись на передбачений статтею 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" мораторій на задоволення вимог кредиторів, однак боржник свідомо замовчує інші положення статті 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", які передбачають винятки із загального правила дії мораторію.

Вважає, що підстави забороняти органам державної виконавчої служби дії щодо відчуження нерухомого майна відсутні, оскільки дія мораторію на задоволення вимог кредиторів у випадку реалізації іпотечного майна боржника не поширюється.

Відповідно до частин 1 - 3, 5 статті 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду, яка є підставою для зупинення виконавчого провадження. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків:

- перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника);

- перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж;

- у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах.

Стягнення грошових коштів за вимогами кредиторів за зобов'язаннями, на які не поширюється дія мораторію, провадиться з рахунку боржника в установі банку.

Тобто, зазначена стаття чітко встановлює самостійні випадки(винятки), коли не поширюється дія мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом.

Отже, у разі порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника не підлягає зупиненню виконавче провадження, що знаходяться на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), а також у разі перебування майна боржника на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж,

Так, органами державної виконавчої служби здійснюється примусове виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 29.06.2016р. на підставі якого було звернуто стягнення на предмет Іпотеки - нежитлові приміщення будівлі "Е" (1-2), загальною площею 650,6 кв. м., що знаходяться АДРЕСА_1.

В межах процедури виконавчого провадження органами ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області було надіслано до Львівської філії ДП "СЕТАМ" заявку щодо реалізації арештованого майна боржника шляхом проведення електронних торгів щодо нежитлових приміщень будівлі "Е" (1-2), загальною площею 650,б кв. м., що знаходяться АДРЕСА_1.

Відповідно до положень Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016р., яким визначено правила проведення електронних торгів як способу реалізації майна боржника у виконавчому провадженні, дата розміщення на веб-сайті організатора торгів інформаційного повідомлення про електронні торги є датою оприлюднення інформації про продаж майна боржника.

Датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в систему інформаційного повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною) - пункт 1 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016р.

Організатор здійснює внесення до системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця (пункт 2 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016р.

Організатор вносить до системи інформацію про майно та формує лот торгів (інформаційне повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною) на підставі отриманої ним заявки не пізніше ніж на третій робочий день з дати її отримання. Лот вноситься за типом, найменуванням, категорією відповідно до класифікації, яка підтримується системою, що забезпечує вільний та прямий пошук за відповідними пошуковими критеріями (вид майна, назва, модель, регіон зберігання, стартова ціна, номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчого провадження тощо) - пункт 3 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016 року.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на електронних торгах, яка полягає в продажі майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення електронних торгів, складання за результатами їх проведення Акта про проведення електронних торгів можна зробити висновок, що стадія продажу майна розпочинається із оприлюднення інформації про продаж - розміщення інформаційного повідомлення про електронні торги конкретного майна боржника на Веб-сайті ДП "СЕТАМ", включає в себе власне електронні торги (в т.ч. повторні (треті), оформлення документації про результати торгів, розміщення відомостей в системі та у відповідних електронних особистих кабінетах відділу ДВС і особистих кабінетах учасників торгів.

Завершується стадія продажу майна боржника оформленням Акта про проведені електронні торги відповідно до положень розділу X Порядку 2831.

На момент порушення господарським судом Волинської області провадження про банкрутство боржника - ТОВ "ІНВЕСТ+" виконавче провадження №52752479 за заявою ОСОБА_3 перебувало на стадії продажу майна боржника після оприлюднення інформації про продаж в системі електронних торгів, тому в силу положень частини 3 статті 19 Закону про банкрутство на задоволення цієї вимог стягувача у зазначеному виконавчому провадженні не поширювалася дія мораторію, яка була запроваджена ухвалою господарського суду Волинської області 28 лютого 2018 року.

Як вбачається з даних ДП «Сетам» інформаційне повідомлення про електронні торги щодо нежитлових приміщень будівлі "Е" (1-2), загальною площею 650, 6 кв. м., що знаходяться АДРЕСА_1. (лот №186132) були опубліковані та внесені до інформаційної системи 1 грудня 2016 року, тобто до моменту відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "ІНВЕСТ+", а відтак на момент порушення щодо боржника справи про банкрутство, інформація про продаж його майна у виконавчому провадженні за лотом N186132, вже була оприлюднена на веб-сайті організатора електронних торгів - ДП "СЕТАМ", тому дія мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного зазначеною ухвалою суду, не поширювалася на реалізацію спірного лота у виконавчому провадженні №52752479.

Таким чином, вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів за заявою ТОВ "ІНВЕСТ+" шляхом заборони здійснення виконавчих дій щодо реалізації предмета іпотеки прямо суперечитиме вимогам статті 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оскільки мораторій на задоволення вимог кредиторів у цьому випадку не поширюється.

Просить суд з огляду на викладене в повному обсязі відмовити у задоволенні заяви ТОВ "ІНВЕСТ+" про забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, державному підприємству "Сетам" та будь-яким іншим особам вчиняти дії, направленні на відчуження нежитлових приміщень будівлі "Е" (1-2), загальною площею 650,6 кв.м., що знаходяться в АДРЕСА_1

Присутня в судовому засіданні головний державний інспектор відділу інформаційно-аналітичної роботи юридичного управління Головного управління ДФС у Волинській області своїми усними поясненнями з приводу заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТ+" про забезпечення вимог кредиторів не заперечила.

Оцінюючи заяву сторони та її обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТ+" про забезпечення вимог кредиторів, з огляду на таке:

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи про банкрутство чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів. Господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити боржнику укладати без згоди арбітражного керуючого (розпорядника майна) правочини (договори), а також зобов'язати боржника передати цінні папери, майно, інші цінності на зберігання третім особам, вчинити чи утриматися від вчинення певних дій або вжити інших заходів для збереження майна боржника (у тому числі шляхом позбавлення боржника права розпорядження його нерухомим майном без згоди розпорядника майна або суду, який розглядає справу про банкрутство; накладення арешту на конкретне рухоме майно боржника), про що виноситься ухвала.

Заходи щодо забезпечення вимог кредиторів діють відповідно до дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією або до прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, або до закриття провадження у справі. Господарський суд має право скасувати або змінити заходи щодо забезпечення вимог кредиторів до настання зазначених обставин, про що виноситься ухвала.

Згідно ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (ч. 3 ст. 137 ГПК України).

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Забезпечення позову є однією з найважливіших гарантій захисту прав, свобод та інтересів юридичних осіб, певним заходом для створення можливості реального виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог; прийняття передбачених законом заходів щодо забезпечення позову є правом суду, який розглядає спір. Заходи про забезпечення позову застосовується судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Згідно пункту 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Положеннями зазначеної постанови також визначено забезпечення позову, як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної особи, може застосовуватись на будь-якій стадії процесу. Питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін із заслуховуванням їх думки.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом.

Постановляючи ухвалу про заборону вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти. За наявності підстав для застосування такого заходу до забезпечення позову суд може заборонити витрачання майна на власні потреби, відчуження його у будь-який спосіб, у тому числі здійснення тих чи інших платежів або перерахування авансом певних сум тощо. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Відповідно до п. 4 постанови Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006р. №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих на підтвердження вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

У ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 4 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом. Виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій за рішеннями про виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю особи, авторської винагороди, повернення невикористаних та своєчасно неповернутих коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, рішеннями немайнового характеру, у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника).

Стаття 48 Закону України "Про виконавче провадження" визначає порядок звернення стягнення на майно боржника. Зокрема, ч. 1 названої статті передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Відповідно до ст.56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

За визначенням ст. 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження (проваджень) у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів застосовується до вимог кредиторів щодо відшкодування збитків, що виникли через відмову боржника від виконання правочинів (договорів) у процедурі санації, у порядку, передбаченому цим Законом.

Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів; на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та життю громадян; на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов'язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

Дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів у разі одночасного задоволення вимог кредиторів у процедурі розпорядження майном керуючим санацією згідно з планом санації або ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості, встановленому цим Законом.

Стягнення грошових коштів за вимогами кредиторів за зобов'язаннями, на які не поширюється дія мораторію, провадиться з рахунку боржника в установі банку. Контроль за такими стягненнями здійснює арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор).

Звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника.

Задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, допускається лише в межах провадження у справі про банкрутство. Дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про банкрутство.

В даному випадку суд засвідчує, що ухвалою господарського суду Волинської області від 28.02.2018р. було введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника та вжито заходів щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави. Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 19.06.2018р. ухвалу господарського суду Волинської області від 28 лютого 2018 року у справі №903/69/18 було залишено без змін.

Поруч з цим судом встановлено, що ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.07.2018р. у справі №903/69/18 відкрито касаційне провадження у справі № 903/69/18 господарського суду Волинської області за касаційною скаргою забезпеченого кредитора ОСОБА_3 на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 19.06.2018 та на ухвалу Господарського суду Волинської області від 28.02.2018 та відмовлено при цьому у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зупинення дії ухвали Господарського суду Волинської області від 28.02.2018 про відкриття провадження у справі № 903/69/18 про банкрутство до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Відтак суд вважає, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів боржника під час якого забороняється боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави, введеного у справі №903/69/18 ухвалою суду від 28.02.2018р. не припинилась та діє на даний час.

Також судом засвідчується, що факт звернення ТОВ "ІНВЕСТ+" до Шевченківського районного суду м. Львова із скаргою на дії державних виконавців відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Львівській області не може бути окремою та самостійною підставою для вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів в процедурі банкрутства. Звернення ТОВ "ІНВЕСТ+" до суду із скаргою на дії органів державної виконавчої служби вказує на тещо між ТОВ "ІНВЕСТ+" , органами державної виконавчої служби, ДП "Сетам" існує спір щодо правомірності чи неправомірності дій органів виконавчої служби, які були спрямовані на реалізацію нерухомого майна боржника в межах виконавчого провадження, у тому числі шляхом його продажу на електронних торгах.

Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та ГПК України, вказані обставини не підлягають з'ясуванню та встановленню в межах розгляду судом заяви про забезпечення вимог кредиторів, оскільки забезпечення вимог кредиторів та оскарження дій органів ДВС є окремими судовими процедурами і процедура оскарження дій державного виконавця не може наводитися як обґрунтування для прийняття господарським судом Волинської області ухвали про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів.

Відповідно до ст.140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 18, 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 12, 136, 137, 140, 234, 235, 255, 256 ГПК України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТ+" про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала про відмову у забезпечення позову підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. ст. 253, 256, 257 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу якого знаходиться місцевий господарський суд протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У той же час згідно підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвала підписана 02.08.2018р.

Суддя В. А. Войціховський