КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2018 р. Справа№ 910/1029/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Пашкіної С.А.

Дідиченко М.А.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Раскевич Є.Л. - представник, адвокат згідно ордеру серії МК №116604 від 31.07.17

від відповідача: Гелеверя Р.В. довіреність № 363 від 30.01.18

від третьої особи: не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Старт-Н"

на рішення Господарського суду міста Києва від 29 травня 2018 року (повний текст складено 08.06.2018 р.)

у справі № 910/1029/18 (суддя Ващенко Т.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Старт-Н"

до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

третя особа, яка не заявляє самостійних щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Капітал Ойл"

про зобов'язання передати оригінали документів, -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Старт-Н" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про зобов'язання відповідача передати позивачу оригінали документів, якими забезпечувалось виконання зобов'язань за кредитним договором № 4К15088И від 17.12.15., а саме: кредитний договір з додатками № 4К15088И від 17.12.15.; договори застави, які були укладені між відповідачем та третьою особою у забезпечення виконання умов кредитного договору № 4К15088И від 17.12.15; договори застави з боку третіх осіб, які були укладені в забезпечення виконань третьою особою умов кредитного договору № 4К15088И від 17.12.15; розрахунок заборгованості третьої особи станом на 28.10.16 за кредитним договором № 4К15088И від 17.12.15; первинні документи на підтвердження виконання зобов'язань позивачем по договору поруки № 4К15088И від 26.10.16 (платіжні доручення, банківські виписки); перелік майна, яке було передане третіми особами у забезпечення виконання третьою особою умов кредитного договору № 4К15088И від 17.12.15; перелік майна, яке було передане третіми особами у забезпечення виконання умов кредитного договору № 4К15088И від 17.12.2015 ТОВ "Капітал Ойл" (а.с.6-8).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.05.2018 р. у справі №910/1029/18 в задоволенні позову відмовлено (а.с.77-83).

27 травня 2018 року ТОВ "Старт-Н" звернулось з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 29 травня 2018 року у справі № 910/1029/18, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов повністю.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 липня 2018 року, апеляційна скарга ТОВ "Старт-Н" у справі № 910/1029/18 передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., судді - Руденко М.А., Дідиченко М.А.

12 липня 2018 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Дідиченко М.А., Руденко М.А.) відкрито апеляційне провадження у справі №910/1029/18, розгляд апеляційної скарги ТОВ "Старт-Н" на рішення Господарського суду міста Києва від 29 травня 2018 року у справі № 910/1029/18, призначено на 31 липня 2018 року.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 липня 2018 року, у зв'язку з перебування судді Руденко М.А., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у відпустці, для розгляду справи №910/1029/18 визначено колегію суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., судді - Пашкіна С.А., Дідиченко М.А.

31 липня 2018 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ТОВ "Старт-Н" на рішення Господарського суду міста Києва від 29.05.2018 р. у справі № 910/1029/18 прийнято до провадження колегії суддів у складі у складі головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Пашкіна С.А., Дідиченко М.А.

У судовому засіданні 31 липня 2018 року представник ТОВ "Старт-Н" надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Представник ПАТ "КБ "Приватбанк" у судовому засіданні 31 липня 2018 року надав пояснення, в яких заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Представник ТОВ "Капітал Ойл" у судове засідання 31 липня 2018 року не з'явився, про причини неявки колегію суддів не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним, у розумінні ст.ст. 120, 242 ГПК України та ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень", чином, що підтверджується інформацією з офіційного веб-сайта ПАТ "Укрпошта" щодо відстеження поштового відправлення за ідентифікатором 178 зі статусом "23.07.2018 15:12 відправлення вручено особисто; 24.07.2018 19:21 відправлення не вручене під час доставки6 інші причини".

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Ухвалою про відкриття апеляційного провадження та призначення апеляційної скарги до розгляду явка сторін обов'язковою не визнавалась і учасників процесу попереджено, що у разі неявки у судове засідання їх представників, справа буде розглянута за наявними матеріалами і така неявка представника третьої особи не перешкоджає всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами та за відсутності представника третьої особи.

Згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права встановила наступне.

У жовтні 2016 року між ТОВ "Старт-Н" (далі - позивач), як поручителем та ПАТ КБ "Приватбанк" (далі - відповідач), як кредитором укладено Договір поруки №4К15088/П (далі - Договір), відповідно до п. 1 якого предметом цього договору є надання поруки поручителем за виконання ТОВ "Капітал Ойл" (далі - третя особа), як боржником своїх зобов'язань за Кредитним договором від 17.12.2015 р. №4К15088И (далі - Кредитний договір), а саме з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до Кредитного договору (а.с. 9).

Відповідно до п. 2 та п. 3 Договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язку боржника за Кредитним договором з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до кредитного договору. Поручитель з умовами кредитного договору ознайомлений.

Згідно з пунктами 4, 5 та 6 Договору поруки у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники у сумі заборгованості за кредитом та у сумі відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до Кредитного договору. У випадку невиконання боржником п. 1 цього Договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням порушеного зобов'язання. Поручитель зобов'язаний виконати обов'язок, зазначений в письмові вимозі кредитора, впродовж 5 календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в п. 5 цього Договору.

Відповідно до п. 8 Договору поруки, до поручителя, що виконав обов'язки боржника за Кредитним договором, переходять всі права кредитора за Кредитним договором і договору(ам) застави (іпотеки), укладеним в цілях забезпечення виконання зобов'язань боржника перед кредитором за Кредитним договором у частині виконаного зобов'язання.

Згідно з п. 10 Договору поруки, кредитор зобов'язаний у випадку виконання поручителем обов'язку боржника за Кредитним договором передати поручителю впродовж 5 робочих днів банку з моменту виконання обов'язків належним чином посвідчені копії документів, що підтверджують обов'язки боржника за Кредитним договором.

Цей Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками і діє до повного виконання зобов'язань за цим договором (п. 11 Договору поруки).

У вказаному договорі міститься напис про підписання вказаного договору 26.10.2016 р. із застуванням електронного цифрового підпису.

Копію угоди від 07.02.2013 р., укладеної сторонами, також долучено до матеріалів справи (а.с. 12).

Позивач зазначає, що 28.10.2016 р. згідно Договору поруки № 4К15088/П від 26.10.2016 р. він перерахував відповідачу 680679643,98 грн., на підтвердження чого надав копію платіжного доручення: №2278 від 28.10.2016 р. з призначенням платежу: "исполнение обязательств по кред.договору №4К15088И від 17.12.15 согласно договора поручительства № 4К15088И/П від 26.10.16" (а.с. 10).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем, як поручителем виконано 20.10.2016 р. зобов'язання третьої особи (боржника) за кредитним договором від 21.01.2014 р. №4К15088И, проте відповідачем, в порушення положень п.п. 8, 10 Договору поруки №4К15088/П, не передано позивачу документів, що підтверджують обов'язки боржника за кредитними договорами та документів, що містить інформацію про майно, передане у забезпечення виконання кредитного договору, чим порушено права позивача.

У апеляційній скарзі позивач зазначає, що судом неповно досліджено обставини справи. Апелянт з посиланням на платіжне доручення №2278 та те, що відповідачем не спростовано виконання позивачем зобов'язань третьої особи у повному обсязі та не надано розрахунку заборгованості та кредитного договору зазначає, що судом зроблено безпідставний висновок про те, що позивачем не доведено факту виконання ним договору поруки. Апелянт зазначає, що вимоги ч. 1 ст. 556 ЦК України передбачають саме передання документів, а не їх копій.

З'ясувавши обставини справи та здійснивши перевірку їх доказами з урахуванням доводів сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі (ч.ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України).

Порука створює права для кредитора та обов'язки для поручителя (ст. 626 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

З умов Договору поруки вбачається, що у випадку невиконання боржником п. 1 цього Договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням порушеного зобов'язання. Поручитель зобов'язаний виконати обов'язок, зазначений в письмові вимозі кредитора, впродовж 5 календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в п. 5 цього Договору.

Однак, матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження пред'явлення відповідачем майнових вимог до поручителя, як і не містять будь-яких доказів на підтвердження наявності порушеного зобов'язання ТОВ "Капітал Ойл" та його обсягу станом на момент сплати позивачем грошових коштів відповідачу.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; /…/. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події.

За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Така вказівка на подію визначена сторонами у п.10 Договору, відповідно до якого кредитор зобов'язаний у випадку виконання поручителем обов'язку боржника за Кредитним договором передати поручителю впродовж 5 робочих днів банку з моменту виконання обов'язків, належним чином посвідчені копії документів, що підтверджують обов'язки боржника за Кредитним договором.

Позивачем не подано жодних доказів в підтвердження того, що він звертався до відповідача з вимогою надати документи, що підтверджують обов'язки боржника за кредитним договором.

Крім того, як вірно зауважено судом першої інстанції, позивач просить суд зобов'язати відповідача передати позивачу оригінали документів, якими забезпечувалось виконання зобов'язань за кредитним договором № 4К15088И від 17.12.15., в тому числі первинні документи на підтвердження виконання зобов'язань позивачем по договору поруки № 4К15088И від 26.10.16., посилаючись на платіжне доручення № 2278 від 28.10.16, в якому в призначенні платежу наголошено на виконанні договору поруки № 4К15088И/П від 26.10.16, в той час я к з матеріалів даної справи вбачається укладення між сторонами 26.10.16. договору поруки №4К15088/П.

У відповідності до п. 8 Договору поруки до поручителя, що виконав обов'язки боржника за кредитним договором, переходять всі права кредитора за Кредитним договором і договору(ам) застави (іпотеки), укладеним в цілях забезпечення виконання зобов'язань боржника перед кредитором за Кредитним договором у частині виконаного зобов'язання.

Згідно із ч. 2 ст. 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора в цьому зобов'язанні, у тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Положеннями ч. 1 ст. 512 ЦК України встановлено вичерпний перелік підстав заміни кредитора у зобов'язанні, серед яких передбачено і виконання обов'язку боржника поручителем.

При цьому слід мати на увазі, що обсяг прав кредитора, які переходять до поручителя у такому випадку, повинен відповідати обсягу задоволених ним вимог кредитора за основним зобов'язанням.

Правовий аналіз норм ч. 2 ст. 556 ЦК України дає підстави для висновку про те, що наслідки, передбачені в цій нормі, настають лише в разі повного виконання поручителем забезпеченого порукою кредитного зобов'язання. Цей висновок узгоджується з положенням п. 3 ч. 1 ст. 512 ЦК України, яке передбачає подібний спосіб заміни кредитора в зобов'язанні внаслідок виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем).

Часткове виконання поручителем зобов'язань за кредитним договором не породжує перехід до нього прав кредитора за цим договором.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 23.09.2015 у справі № 6-466цс15 та від 07.10.2015 у справі № 6-932цс15.

Також вказану позицію викладено у постановах Верховного Суду у справах №910/14107/17, №910/14109/17, №910/14023/17, №910/13651/17, №910/14034/17, №910/14024/17, №910/14513/17, №910/15439/17.

Поряд з цим позивачем, належними, допустимими та достатніми для висновку про повне виконання позивачем зобов'язань третьої особи доказами не доведено того, що ним було повністю виконано зобов'язання з повернення кредитів та сплати відсотків за користування ними, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження обсягу таких зобов'язань та строків їх виконання.

Отже позивачем не доведено, а матеріали справи не містять доказів наявності обставин, які б свідчили про порушення (в розумінні ст. 610 ЦК України) договору поруки відповідачем, як порушення прав позивача, як і не містять доказів направлення відповідачем позивачу чи боржнику відповідної вимоги про виконання зобов'язань.

Слід зазначити, що умовами договору поруки передбачено обов'язок кредитора передати поручителю саме копії договорів, що посвідчують відповідні зобов'язання, а положення ст. 556 ЦК України відповідних застережень щодо якостей вказаного документа (оригінал чи належним чином засвідчена копії) не містять.

В свою чергу, згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, юридичні особи мають право звертатись до господарського суду за захистом своїх оспорюваних або порушених прав.

У відповідності до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Проте позивачем на підтвердження своїх доводів, наведених в обґрунтування позовних вимог та апеляційної скарги, належних доказів надано не було.

Крім того, за змістом ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Разом з тим, позивачем не надано доказів, достатніх для встановлення того, що ним було повністю виконано зобов'язання з повернення кредитів та сплати відсотків за користування ними, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження обсягу таких зобов'язань та строків їх виконання.

При цьому, колегія суддів зазначає про безпідставність доводів апеляційної скарги в частині порушення судом першої інстанції норм процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. При цьому у частині 2 визначено вимоги до змісту відповідного клопотання.

Частинами 2, 4 ст. 80 ГПК України визначено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Матеріали справи клопотань позивача про витребування у учасників справи доказів на підтвердження обсягу зобов'язань третьої особи перед відповідачем на 28.10.2016 р. та письмових повідомлень про неможливість самостійного їх подання - не містять. При цьому надана позивачем копія платіжного доручення може свідчити лише про факт оплати відповідної суми коштів, а не обсягу зобов'язань третьої особи перед відповідачем.

При цьому ч. 4 ст. 74 ГПК України встановлено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає про безпідставність доводів апелянта про недотримання судом норм процесуального права в частині оцінки доказів.

Зважаючи на вищевказане, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги у вказаній справі, як і доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню

Рішення Господарського суду міста Києва від 29 травня 2018 року у справі №910/1029/18 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Старт-Н" на рішення Господарського суду міста Києва від 29 травня 2018 року у справі №910/1029/18 задоволенню не підлягає.

Судові витрати, згідно до ст. 129 ГПК України покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282, 284 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Старт-Н" на рішення Господарського суду міста Києва від 29 травня 2018 року у справі №910/1029/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 29 травня 2018 року у справі №910/1029/18 залишити без змін.

3. Справу №910/1029/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді С.А. Пашкіна

М.А. Дідиченко

Дата складення повного тексту - 01.08.2018 р.