ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" липня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/1292/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Оборотової О.Ю.,

при секретарі судового засідання Горнович Л.О.;

розглянувши матеріали справи №916/1292/18;
за позовом: Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАГАЗ";

до відповідача: Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України;

про стягнення;

за участю представників сторін:
від позивача: Кураніна К.С., довіреність № 21/17-108, дата видачі: 01.06.2018р.;

від відповідача: Стрілець О.Т., довіреність № б/н, дата видачі: 01.06.2018р.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "ОДЕСАГАЗ" звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якому просить господарський суд: про стягнення 25054,64 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач не в повному обсязі та несвоєчасно виконує умови договору розподілу природного газу.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.07.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи; підготовче засідання призначити на 16 липня 2018 р. о 15 год. 15 хв.

16.07.2018р. уповноважений представник відповідача визнав заборгованість в повному обсязі та просив суд задовольнити позовні вимоги, дані обставини підтверджуються протоколом судового засідання від 16.07.2018р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:
Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік прав та обов`язків учасників справи.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу;
Частиною 1 ст.191 України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 191 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Надаючи оцінку правовідносинам, які склалися між Публічним акціонерним товариством "ОДЕСАГАЗ" та Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України суд зазначає наступне.

Між Публічним акціонерним товариством «Одесагаз» (далі Позивач, Оператор ГРМ) та Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (м.Одеса) (далі Відповідач, Споживач) було укладено договір розподілу природного газу № 007065(17) від 01.01.2016 року (далі договір), який є договором приєднання, що був укладений з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 2 до цього Договору.

Відповідно до п. 2.1. договору Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Пунктом 6.1. договору передбачено, що оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

В пункті 6.2. договору зазначено, що тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

Відповідно до п. 6.3. договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Пунктом 6.4. договору, передбачено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 05 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ.

Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ.

Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ.

Споживач має право здійснювати оплату за договором розподілу природного газу через банківську платіжну систему, онлайн-переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу Оператора ГРМ та в інший не заборонений законодавством спосіб.

Згідно з п. 6.5. договору у разі виникнення у Споживача заборгованості за цим Договором Сторони можуть укласти графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до цього Договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості.

У разі відсутності графіка погашення заборгованості Оператор ГРМ має право грошові кошти, отримані від Споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості Споживача відповідно до черговості її виникнення.

Укладення Сторонами та дотримання Споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє Споживача від виконання поточних зобов`язань за цим Договором.

У разі відсутності графіка погашення заборгованості або його недотримання чи несплати поточних платежів Оператор ГРМ має право у порядку, визначеному цим Договором, припинити або обмежити розподіл (споживання) природного газу на об`єкт Споживача до повного погашення заборгованості.

Суд встановив, що ПАТ «Одесагаз» свої зобов`язання по даному договору виконало, а саме забезпечило передачу належних Споживачу об`ємів (обсягів) природного газу.

Період проведенняКількість, тис.м3ТарифНарах., разом з ПДВ
2018-01 Січень10,168442,924 503,61
2018-02 Лютий18,541442,928 212,62
2018-03 Березень18,861442,928 353,92
2018-04 Квітень3,657442,921 486,88
ВСЬОГО50,927442,9222 557,03
У зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем умов договору розподілу природного газу № 007065(17) Відповідач не здійснював оплату за послуги розподілу природного газу, що призводить до появи боргу, основний борг станом на 25.06.2018року становить 22 557,03грн.

У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст. 12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України (далі ГК) майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України визначено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Пунктом 8.2. договору передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін, в силу положень ч. 2 ст. 598 цього Кодексу, допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 218 Господарського кодексу України передбачено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання.

Так, залежно від джерела встановлення неустойка поділяється на законну, тобто встановлену в нормативному порядку в законі або іншому правовому акті, та договірну, яка встановлюється безпосередньо в нормах договору, укладеного між сторонами.

Неустойкою, відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Частиною 3 цієї ж статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних простроченої суми, якщо законом або договором не передбачений інший розмір відсотків.

Згідно абз.5, 6 п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012 №01-06/928/2012 „Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові... Тієї ж позиції дотримується ВСУ у постановах від 04.07.2011 по справі №13/210/10, від 12.09.2011р. по справі № 6/433-42/183 та ВГСУ у постанові від 16.03.2011 по справі № 11/109.

Частиною 4 ст. 13 Конституції України визначено, що держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Господарський кодекс України у імперативному порядку встановлює, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами (ч.1 ст. 229 ГК України). Тобто, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання за будь-яких обставин.

Оскільки Відповідачем вчасно не виконані умови договору розподілу природного газу щодо оплати отриманого природного газу, на підставі зазначених норм законодавства та умов договору, Позивачем заявлено до стягнення основний борг, пеню, інфляційні втрати та три відсотки річних.

Розрахунок пені та 3% річних по договору № 007065(17) за січень-березень 2018р., станом на 22.06.2018 р.

Пеня, 3 % річних за зобов`язаннями, січень 2018 року

Дата проведення операціїПотрібно сплатити згідно умов договору (грн.)Фактично сплачено (грн.)Розмір простроченого платежу (грн.)ДатаКіль кість днів простроченняРозмір пені за кожен день (%)Сума пені за період (грн.)Сума 3% річних за період (грн.)
11.02.184503.61 4503.6101.03190.08875.0248.86
02.03.18 4503.6122.061130.093474.06
Всього4503.6104503.61 132 549.0748.86

Пеня, 3 % річних за зобов`язаннями, лютий 2018 року

Дата проведення операціїПотрібно сплатити згідно умов договору (грн.)Фактично сплачено (грн.)Розмір простроченого платежу (грн.)ДатаКіль кість днів простроченняРозмір пені за кожен день (%)Сума пені за період (грн.)Сума 3% річних за період (грн.)
11.03.188212.62 8212.6222.061040.093795.6170.20
Всього8212.6208212.62 104 795.6170.20

Пеня, 3 % річних за зобов`язаннями, березень 2018 року

Дата проведення операціїПотрібно сплатити згідно умов договору (грн.)Фактично сплачено (грн.)Розмір простроченого платежу (грн.)ДатаКіль кість днів простроченняРозмір пені за кожен день (%)Сума пені за період (грн.)Сума 3% річних за період (грн.)
11.04.188353.92 8353.9222.06730.093568.0750.12
Всього8353.9208353.92 73 568.0750.12

Пеня, 3 % річних за зобов`язаннями, квітень 2018 року

Дата проведення операціїПотрібно сплатити згідно умов договору (грн.)Фактично сплачено (грн.)Розмір простроченого платежу (грн.)ДатаКіль кість днів простроченняРозмір пені за кожен день (%)Сума пені за період (грн.)Сума 3% річних за період (грн.)
11.05.181486.88 1486.8822.06430.09359.565.26
Всього1486.8801486.88 43 59.565.26

Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції
Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період?Інфляційне збільшення суми боргу?Сума боргу з врахуванням індексу інфляції?
11.02.2018 - 22.06.20184503.611.028127.274630.88
11.03.2018 - 22.06.20188212.621.019156.768369.38
11.04.2018 - 22.06.20188353.921.00866.838420.75
Отже, суд прийшов до висновку щодо наявності законних підстав для задоволення позовних вимог.
Враховуючи, що визнання позову не суперечить та не порушує прав та інтересів інших осіб, суд з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАГАЗ" в повному обсязі.

Згідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому згідно ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З урахуванням викладеного, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі та задоволення судом позовних вимог, повернення позивачу з державного бюджету України частини судового збору у сумі 881,00 грн., витрати по сплаті судового збору у іншій частині у сумі 881,00 грн. (50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову), згідно до ст.ст.129-130 Господарського процесуального кодексу України, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 130, 185, 191, 232, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -
ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАГАЗ" до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України задовольнити.

2. Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (вул.Миколи Боровського,буд.22, Одеса, Одеська область, 65098, код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАГАЗ" (вул.Одарія,буд.1, Одеса, Одеська область, 65003, ) основний борг у розмірі 22 557,03 грн., суму 3% річних у розмірі 174.44 грн., суму пені у розмірі 1 972.31 грн., суму інфляційних втрат у розмірі 350.86 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 881,00 грн.

3. Повернути з Державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області (65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6, ) на користь Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАГАЗ" (вул.Одарія,буд.1, Одеса, Одеська область, 65003, ) частину судового збору в сумі 881,00 грн., сплаченого згідно платіжного доручення №46325 від 19.06.2018р., оригінал якого міститься в матеріалах справи.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 26 липня 2018 р.

Суддя О.Ю. Оборотова