ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"31" липня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/772/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.

при секретарі судового засідання: Карагяур В.М.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (представник діючий за довіреністю);

від відповідача: не зявились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська,1);

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Склад-Торг" (65013, Одеська обл., м. Одеса, Суворовський р-н, Миколаївська дорога, буд.243);

про стягнення 28 700,00 грн., розірвання договору оренди і виселення

ВСТАНОВИВ:

СУТЬ СПОРУ: Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заява (вх. ГСОО № 827/18) до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Склад-Торг" (надалі ТОВ "Склад-Торг") , в якій просив суд стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати у розмірі 26 561,04 грн. та пеню за несвоєчасну сплату орендної плати у розмірі 2 138,96 грн., розірвати договір оренди нежитлових приміщень першого поверху у новій редакції від 22.11.2017 року, виселити Товариство з обмеженою відповідальністю "Склад-Торг" з нежитлових приміщень першого поверху, загальною площею 217,2 кв.м, а також покласти на відповідача судові витрати у розмірі 5 286,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на істотне порушення відповідачем умов укладеного договору в частині внесення орендної плати та зазначає про наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Склад-Торг" заборгованості з орендної плати за період з 01.09.2017 р. до 30.04.2018 року в розмірі 26 561,04 грн. При цьому, позивач стверджує, що звертався до відповідача з повідомленням про відмову від договору оренди №545/38 від 22.11.2017 року та про повернення переданого в оренду приміщення, між тим, зазначена вимога залишена відповідачем без задоволення, що стало підставою для звернення позивача з відповідним позовом до суду.

Ухвалою господарського суду від 02.05.2018 року, за даним позовом відкрито провадження у справі №916/772/18 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21.05.2018 року.

Ухвалою суду від 21.05.2018 року, в порядку ст. 183 Господарського процесуального кодексу України, підготовче засідання було відкладено на 11.06.2018 року.

Ухвалою суду від 31.05.2018 року, у звязку з перебуванням судді Господарського суду Одеської області Невінгловської Ю.М. у відрядженні з 11.06.2018 р. по 13.06.2018 р. включно, згідно наказу голови суду №27-а від 30.05.2018р., було призначено підготовче засідання у справі №916/772/18 на 20.06.2018 р.

Ухвалою суду від 20.06.2018 року, в порядку ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, строк підготовчого провадження у справі №916/772/18 продовжено до 31.07.2018 року. Крім того, даною ухвалою суду, відповідно до ст. 183 Господарського процесуального кодексу України, підготовче засідання відкладено на 18.07.2018 року.

Ухвалою суд від 18.07.2018 року, в порядку ст. 185 Господарського процесуального кодексу України, судом було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 31.07.2018 року.

У судовому засіданні 31.07.2018 року представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ТОВ "Склад-Торг" про дату, час та місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом направлення ухвал суду на його юридичну адресу, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованого станом на 26.04.2018 року (а.с.35-39), у судові засідання не зявлявся, про поважність причин відсутності не повідомляв, відзив на позовну заяву не надав.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до частин 4, 5 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Водночас, ч. 10 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові рішення відповідно до цієї статті вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Приймаючи до уваги, що судові відправлення були повернуті поштою із відміткою у довідках поштової установи „за закінченням терміну зберігання та „адресат не зареєстрований, а також відсутність жодних повідомлень щодо причин неявки представника ТОВ "Склад-Торг" у судове засідання, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до п. 9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні від 31.07.2018 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 03.08.2018 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

14 вересня 2017р. між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (надалі - орендодавець) та ТОВ "Склад-Торг" (надалі - орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення №545/38, згідно умов якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлові приміщення першого поверху, загальною площею 217,2 м2, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Розкидайлівська, 54.

У п. 1.3 договору встановлено, що термін дії договору оренди: з 14 вересня 2017р. до 14 серпня 2020р.

На виконання умов договору оренди нежитлового приміщення №545/38 від 14.09.2017р. позивач передав, а орендар ТОВ "Склад-Торг" прийняв приміщення, загальною площею 217,2 м2, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Розкидайлівська, 54, згідно акту приймання-передачі приміщення від 14.09.2017р. При передачі приміщення комісією встановлено, що приміщення потребує ремонту.

Разом з тим, 03.11.2017 року між сторонами у справі укладено додатковий договір №1 про внесення змін до договору оренди не житлового приміщення від 14.09.2017р. №545/38, у відповідності до умов якого вирішили продовжити строк дії договору №545/38 від 14.09.2017 року продовжити строк дії договору до 14.09.2027р. та керуючись ст. 209, 653, 793 ЦКУ сторони домовились викласти договір оренди №545/38 від 14.09.2017 року у новій редакції та оформити його відповідно до вимог чинного законодавства.

Як встановлено матеріалами справи, 22.11.2017 року сторони уклали договір оренди нежилого приміщення №545/38 від 14.09.2017 року в новій редакції (а.с. 16-18), згідно умов якого Департамент комунальної власності Одеської міської ради (надалі - орендодавець) передав, а ТОВ "Склад-Торг" (надалі - орендар) прийняв у строкове платне користування нерухоме майно, а саме нежитлові приміщення першого поверху, загальною площею 217,2 м2, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Розкидайлівська, 54.

За умовами п.1.3 договору термін дії цього договору: з 22.11.2017р. до 14.09.2027р.

Згідно з п. 2.1 договору, орендна плата визначається на підставі ст.19 Закону України „Про оренду державного та комунального майна, Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №785 зі всіма змінами, рішень Одеської міської ради та виконкому Одеської міської ради.

Умовами п. 2.2 договору встановлено, що за орендовані нежилі приміщення орендар зобовязується сплачувати орендну плату, що становить за перший місяць після підписання договору оренди, 2874,75 грн.(без урахування податку на додану вартість та індексу інфляції) та є базовою ставкою орендної плати за місяць. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України. Податок на додану вартість розраховується відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно умов п. 2.4 договору, орендар вносить орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності, на рахунок орендодавця.

Пунктом 2.5 договору передбачено, що розмір орендної плати змінюються у випадках зміни методики її розрахунку, цін і тарифів, та в інших випадках, передбачених законодавчими актами України та рішеннями міської ради, що набрали чинності, в порядку передбаченому чинним законодавством.

Положеннями п. 3.3 договору передбачено право орендодавця виступати з ініціативою розірвання договору оренди у разі невиконання або неналежного виконання орендарем обовязків, передбачених цим договором, у тому числі несплати орендної плати своєчасно та у повному обсязі.

За умовами п. 4.1 договору, вказані у п. 1.1 нежилі приміщення орендодавцем передані орендарю виключно для надання побутових послуг населенню.

Відповідно до п. 4.2 договору, на протязі дії цього договору, крім своєчасного внесення орендної плати, орендар зобовязаний, зокрема, протягом місяця з дати укладення договору оренди застрахувати обєкт оренди на термін 1 рік з наступним щорічним продовженням дії договору страхування протягом всього терміну дії договору оренди на користь орендодавця у страховій компанії у порядку, визначеному чинним законодавством, та таким чином, щоб весь час обєкт оренди було застраховано на повну вартість обєкта оренди, визначеної у п. 1.1 цього договору, та щороку надавати орендодавцю копії відповідних документів, що засвідчують належне виконання зазначеного зобовязання.

Положеннями п. 5.3 договору визначено, що у разі невнесення орендарем орендної плати на протязі 3-х місяців з дати закінчення терміну платежу, орендодавець має право відмовитися від договору і вимагати повернення обєкту оренди. У разі відмови орендодавця від договору оренди договір є розірваним з моменту одержання орендарем повідомлення орендодавця про відмову від договору.

Умовами п. 7.5 договору встановлено, що зміна або розірвання договору можуть мати місце за погодженням сторін. Зміни та доповнення, що вноситься до договору, розглядаються сторонами на протязі 20 днів. Одностороння відмова від виконання умов договору та внесених змін не допускається.

Згідно з умовами п. 7.6 договору, договір може бути розірваний на вимогу однієї із сторін за рішенням господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством та зазначеним договором оренди. У разі розірвання договору в судовому порядку або відмови від договору оренди в продовж його строку, внаслідок невиконання обовязків за договором, всі невідємні поліпшення орендованих нежилих приміщень, які неможливо відокремити від обєкта оренди без нанесення їм збитків, здійснених орендарем при проведені капітального ремонту та реконструкції за час його оренди за рахунок власних коштів, залишаються у власності орендодавця безкоштовно і компенсації не підлягають.

У відповідності до п. 7.9 договору, заяви, пропозиції, повідомлення, претензії, стосовно змін, розірвання, припинення або продовження дії договору оренди на новий термін, надсилаються сторонами цього договору рекомендованими або цінними листами за адресами, зазначеними у цьому договорі.

Пунктом 7.11 договору передбачено, зокрема, що дія договору оренди припиняється достроково за згодою сторін або за рішенням господарського суду.

Відповідно до п. 7.14 договору, у випадку зміни: юридичної адреси, номерів розрахункових рахунків, місцезнаходження та інших реквізитів, сторони зобовязані у 10-денний термін повідомити один одного про зміни, що відбулися. У разі невиконання цього пункту всі повідомлення, які направленні за місцезнаходженням, вважаються врученими.

Вищезазначений договір посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстровано за №2888.

Згідно наданого позивачем розрахунку, в порушення вимог зазначеного договору ТОВ "Склад-Торг" орендна плата не сплачувалась починаючи з вересня 2017 року, в звязку з чим у відповідача рахується заборгованість з орендної плати станом на 13.04.2018р. у розмірі 26561,04 грн.

Разом з тим, позивач зазначає, що враховуючи несплату орендарем плати за користування приміщенням, Департамент комунальної власності Одеської міської ради, відповідно до ст.782 Цивільного кодексу України, звернувся на адресу орендаря з повідомленням від 22.02.2018р. за №01-13/912, в якому відмовився від договору та просив здійснити фактичне повернення нежитлового приміщення першого поверху загальною площею 217,2 м2, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Розкидайлівська, 54 за актом приймання-передачі, а також просив сплатити заборгованість з орендної плати в сумі 15 752,36 грн. та пеню в сумі 858,96 грн.

Приймаючи до уваги, що зазначене повідомлення повернулося за строком зберігання, тобто не було отримано орендарем, позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору оренди нежитлового приміщення №545/38 від 22.11.2017р., виселення та стягнення заборгованості по орендній платі та пені у судовому порядку.

Разом з тим, в матеріалах справи наявний акт обстеження нежитлового приміщення першого поверху загальною площею 217,2м2, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Розкидайлівська, 54 (а.с. 69), з якого вбачається, що доступу до приміщення на момент обстеження не має.

Суд, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов таких висновків:

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

У відповідності до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з частиною 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Положеннями п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається із змісту договору №545/38 від 22.11.2017 року, за своєю правовою суттю вказаний договір відноситься до договорів найму, різновидом якого є оренда.

Приймаючи до уваги, що майно, яке виступає предметом договору, належить до комунальної власності, до спірних правовідносин застосовуються також норми Закону України „Про оренду державного та комунального майна.

Згідно до п.п.1, 2 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобовязаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 538 Цивільного кодексу України виконання свого обовязку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обовязку, є зустрічним виконанням зобовязання, при якому сторони повинні виконувати свої обовязки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобовязань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України.

Як встановлено судом, згідно наданого позивачем розрахунку (а.с. 19), у відповідача за період з 01.09.2017р. по 30.04.2018р. наявна заборгованість з орендної плати у розмірі 26561,04 грн.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Між тим, в порушення вимог ст. 73-74 Господарського процесуального кодексу України, відповідачем не надано доказів, які б свідчили про відсутність факту наявності заборгованості за спірний період у розмірі 26561,04 грн.

За результатами розгляду справи судом встановлено, що в порушення вимог ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ТОВ "Склад-Торг" у встановлений договором строк не здійснило сплату орендної плати у відповідності до умов договору №545/38, як у старій так і новій редакції, в звязку з чим, вимоги позивача про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 26561,04 грн. є цілком обґрунтованими.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, субєкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Умовами п. 5.2 договору встановлено, що за несвоєчасне внесення орендної плати орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки. Нарахування пені за прострочку виконання обовязку припиняється через один рік з дня, коли обовязок повинен був бути виконаний

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобовязання. Водночас вимогами п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із наслідків порушення зобовязання є сплата неустойки (штрафу, пені), а відповідно до вимог ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, суд, перевіривши розрахунок пені, що наведений у розрахунку позивача (а.с.19), встановив його часткову помилковість та за допомогою системи „Ліга-Закон суд зробив власний розрахунок, згідно з яким загальна сума пені, що підлягає стягненню в межах даного позову та відповідно до умов договору, становить 2125,89 грн.

Розрахунок пені

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
1894.70 16.09.2017 - 26.10.20174112.5000 %0.068 %*53.21
27.10.2017 - 14.12.20174913.5000 %0.074 %*68.68
15.12.2017 - 25.01.20184214.5000 %0.079 %*63.23
26.01.2018 - 01.03.20183516.0000 %0.088 %*58.14
02.03.2018 - 15.03.20181417.0000 %0.093 %*24.71
3410.47 16.10.2017 - 26.10.20171112.5000 %0.068 %*25.70
27.10.2017 - 14.12.20174913.5000 %0.074 %*123.62
15.12.2017 - 25.01.20184214.5000 %0.079 %*113.81
26.01.2018 - 01.03.20183516.0000 %0.088 %*104.65
02.03.2018 - 13.04.20184317.0000 %0.093 %*136.61
3450.89 16.11.2017 - 14.12.20172913.5000 %0.074 %*74.03
15.12.2017 - 25.01.20184214.5000 %0.079 %*115.16
26.01.2018 - 01.03.20183516.0000 %0.088 %*105.89
02.03.2018 - 13.04.20184317.0000 %0.093 %*138.22
3480.74 16.12.2017 - 25.01.20184114.5000 %0.079 %*113.39
26.01.2018 - 01.03.20183516.0000 %0.088 %*106.81
02.03.2018 - 13.04.20184317.0000 %0.093 %*139.42
3515.5616.01.2018 - 25.01.20181014.5000 %0.079 %*27.93
26.01.2018 - 01.03.20183516.0000 %0.088 %*107.87
02.03.2018 - 13.04.20184317.0000 %0.093 %*140.82
3568.28 16.02.2018 - 01.03.20181416.0000 %0.088 %*43.80
02.03.2018 - 13.04.20184317.0000 %0.093 %*142.93
3600.4016.03.2018 - 13.04.20182917.0000 %0.093 %*97.26

Щодо вимог про розірвання договору оренди нежилого приміщення від 14.11.2017 року №545/38 в новій редакції з 22.11.2017року суд зазначає таке.

Частиною 3 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобовязань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Зазначене цілком кореспондується зі ст. 651 Цивільного кодексу України, відповідно до якої договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 638 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" однією із істотних умов договору оренди є орендна плата з урахуванням її індексації.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобовязаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Аналізуючи умови договору оренди приміщення, положення якого передбачають обовязок орендаря сплачувати орендну плату до 15-го числа поточного місяця, суд вважає неналежне виконання даних положень істотним порушенням умов діючого договору.

Як вже було встановлено судом з розрахунку позивача (а.с.19), відповідач в порушення взятих на себе зобовязань взагалі не сплачував орендну плату, що обумовило наявність боргу на протязі 8-ми місяців поспіль, що є істотним порушенням умов договору, внаслідок якого друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, та є відповідно, підставою для його розірвання, у звязку з чим позовні вимоги позивача про розірвання договору оренди нежилого приміщення, укладеного у новій редакції від 22.11.2017 року №545/38, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 2 ст. 202 Господарського кодексу України, господарське зобовязання припиняється, зокрема, у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобовязаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана.

Із вказаною нормою цілком кореспондуються також положення п. 4.7 договору №545/38, яким встановлено, що після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання, орендар зобовязаний у 15-денний термін передати орендодавцю нежилі приміщення за актом у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі їх в оренду та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) обєкта оренди.

За таких обставин, враховуючи відсутність правових підстав на зайняття ТОВ "Склад-Торг" нежитлового приміщення першого поверху загальною площею 217,2 м2, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Розкидайлівська, 54, позовні вимоги в частині виселення також підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог зі стягненням з відповідача заборгованості з орендної плати у розмірі 26561,04 грн., пені у сумі 2125,89 грн., розірвання договору оренди нежилого приміщення №545/38 від 14.09.2017р., укладеного в новій редакції від 22.11.2017 року та виселення відповідача з займаного приміщення.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним судом позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Розірвати договір оренди нежитлового приміщення №545/38 від 14.09.2017 року в новій редакції від 22.11.2017 року, укладений між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська,1; ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Склад-Торг" (65013, Одеська обл., м. Одеса, Суворовський р-н, Миколаївська дорога, буд.243; ).

3.Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю "Склад-Торг" (65013, Одеська обл., м. Одеса, Суворовський р-н, Миколаївська дорога, буд.243; ) з займаних нежитлових приміщень першого поверху загальною площею 217,2м2, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Розкидайлівська, 54 на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1; ).

4.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Склад-Торг" (65013, Одеська обл., м. Одеса, Суворовський р-н, Миколаївська дорога, буд.243; ) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, ) 26561/двадцять шість тисяч пятсот шістдесят одну/грн. 04 коп. заборгованості з орендної плати, 2125/дві тисячі сто двадцять пять/грн. 89 коп. пені та 5284/пять тисяч двісті вісімдесят чотири/грн. 24 коп. судового збору.

5. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 03 серпня 2018 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська