ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2018 Справа № 917/313/18

за позовною заявою публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод", 39621, м. Кременчук, Полтавська область, вул. І.Приходька, 139

до комунального підприємства "Теплоенерго", 39617, м. Кременчук, Полтавська область, вул. Софіївська, 68

про стягнення 28 788 693,22 грн.

Суддя Киричук О.А.

Секретар судового засідання Тертична О.О.

Представники:

від позивача: Андрієнко Т,В., док. в справі, ОСОБА_1, док. в справі

від відповідача: ОСОБА_2, док. в справі

Публічне акціонерне товариство "Крюківський вагонобудівний завод" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до комунального підприємства "Теплоенерго" про стягнення 28 788 693,22 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 31.07.2013 р. № 4313/082023/с.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 31.07.2013 р. № 4313/082023/с.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 28.03.2018 відкрито провадження у справі № 917/313/18 та розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання у справі на 17.04.2018 р.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 17.04.2018 відкладене підготовче засідання у справі на 03.05.2018 р.

03.05.2018 від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 4415). Так, у відзиві відповідач проти позову заперечив, вказуючи, що позивачем при розрахунку штрафних санкцій, 3% річних та інфляційного збільшення боргу не враховані дати здійснення оплати, і як наслідок не враховане зменшення заборгованості, на яку нараховувалися штрафні санкції, окрім того при розрахунку враховані не всі оплати здійснені Відповідачем. Крім того, відповідач у відзиві просив зменшити розмір пені на 99,9% до 1 634,30 грн.

Крім того, 03.05.2018 р. до господарського суду Полтавської області надійшла зустрічна позовна заява комунального підприємства "Теплоенерго" з вимогами до Публічного акціонерне товариство "Крюківський вагонобудівний завод" про визнання недійсним абзацу 3 пункту 4.1 договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 31 липня 2013 року №4313/082023/с в редакції додаткової угоди № 13 від 29 вересня 2017 року.

Від позивача 03.05.2018р. надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 38 138 323,47 грн. заборгованості.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання.

Суд приймає заяву про збільшення позовних вимог.

В судовому засіданні 03.05.2018р. суд оголосив перерву до 08.05.2018р.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 04.05.2018 суд повернув зустрічну позовну заяву комунального підприємства "Теплоенерго" до Публічного акціонерне товариство "Крюківський вагонобудівний завод" про визнання недійсним абзацу 3 пункту 4.1 договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 31 липня 2013 року №4313/082023/с в редакції додаткової угоди № 13 від 29 вересня 2017 року заявнику.

08.05.2018 від відповідача через канцелярію суду надійшли заперечення проти заяви про збільшення позовних вимог (вх. № 4580).

В судовому засіданні 08.05.2018р. суд оголосив ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та перерву в підготовчому засіданні до 12.06.2018р.

12.06.2018р. від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 31 757 316,64 грн. заборгованості.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання.

Суд приймає заяву про зменшення позовних вимог.

З огляду на хронологію подання позивачем заяв про збільшення та зменшення позовних вимог, подальший розгляд справи проводиться в межах позовних вимог, визначених у заяві про зменшення позовних вимог за вх. № 5716 від 12.06.2018р.

12.06.2018р. від позивача також надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи Довідки про стан розрахунків між сторонами (вх. № 5717 від 12.06.2018р.).

Від відповідача 12.06.2018р. надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням в справі №915/595/18 за позовом Комунального підприємства «Теплоенерго» до позовом Публічного акціонерного товариства «Крюківський вагонобудівний завод» про визнання недійсним пункту договору.

Клопотання відповідача про зупинення провадження у справі суд залишив без задоволення, про що зазначено в ухвалі від 12.06.2018р.

Також, ухвалою від 12.06.2018р. суд закрив підготовче провадження у справі №917/313/18, призначив справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 02.07.2018

Ухвалою від 12.06.2018р. суд розгляд справи відклав на 19.07.2018 року.

Представник позивача у судовому засіданні 19.07.2018 р. позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні (в редакції заяви про зменшення позовних вимог).

Представник відповідача у судовому засіданні 19.07.2018 р. проти наявності заборгованості у сумі, що визначена у Довідці про стан розрахунків між сторонами, не заперечив, просив суд зменшити суму штрафних санкцій.

Представник позивача проти зменшення штрафних санкцій заперечив.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив.

Між Публічним акціонерним товариством «Крюківський вагонобудівний завод» (далі Позивач) та Комунальним підприємством «Теплоенерго», м. Кременчук було укладено договір від 31.07.2013р. № 4313/082023/с купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді (далі Договір).

Пунктом 1.1. Договору закріплено обовязок Позивача передавати теплову енергію в гарячій воді, а Відповідача приймати її та оплачувати вартість одержаної теплової енергії.

Розділом 4 Договору передбачено Порядок здійснення оплати.

Так, умовами договору передбачено, що покупець зобов»язаний протягом наступного за розрахунковим, але не пізніше 5 числа кожного слідуючого за наступним після розрахункового місяця впродовж всього строку дії договору перераховувати на рахунок Продавця грошові кошти у розмірі 93,21% від фактичного отриманих Покупцем, за розрахунковий місяць, грошових коштів за тепло від споживачів, за винятком надходжень від сплати заборгованості, що виникла у споживачів перед Покупцем до укладення цього Договору. Залишок заборгованості Покупця перед Продавцем буде погашений протягом трьох робочих днів після отримання Покупцем субвенції з державного бюджету на погашення заборгованості за різницю в тарифах на теплову енергію (п.4.1).

Фактичні обсяги переданої теплової енергії у розрахунковому періоді підтверджується щомісячним підписанням двосторонніх актів між Продавцем та Покупцем. Розрахунковим періодом є календарний місяць (п.п. 4.2 - 4.3).

У разі невиконання або несвоєчасного виконання Продавцем зобов»язань за Договором (порушення безперебійної передачі теплової енергії, передача теплової енергії, параметри якої є поза межами показників, встановлених договором), Продавець сплачує Покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов»язання (п.8.2). За несвоєчасне проведення розрахунків за отриману теплову енергію Покупець сплачує Продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від суми несвоєчасно оплаченої поставленої теплової енергії (п.8.3.1). За необґрунтовану відмову від підписання акту згідно п.4.2 цього Договору Покупець сплачує Продавцю штраф у розмірі 5% вартості переданої теплової енергії зазначеної в акті, від підписання якого він відмовився (8.3.3).

Відповідно до пункту 11.1, договір діє до 31 грудня 2014 року. Договір вважається щороку продовженим, якщо за три місяці до закінчення терміну дії жодна із сторін письмово не повідомить іншу про відмову від діючого договору або щодо його перегляду.

До даного договору сторони також уклали Додатки щодо обсягів в передачі теплової енергії Покупцю; припинення передачі теплової енергії»; графіку температур води, яку відпускає позивач відповідачу, схема теплотрас, що перебуває на балансі Покупця, графіку поставки теплової енергії та сплати поточних платежів ».

Крім того, в період дії договору між сторонами були укладені додаткові угоди.

Зокрема, 29.09.2017 року Сторони уклали Додаткову угоду № 13, що є невідємною частиною Договору, якою змінено порядок та умови проведення розрахунків.

Так, відповідно до пункту 4.1 статті 4 Договору «Порядок та умови розрахунків» в редакції Додаткової угоди від 29.09.2017 року № 13 оплата за теплову енергію здійснюється Відповідачем виключно грошовими коштами шляхом перерахування поточної оплати на розрахунковий рахунок Позивача до 25 числа (включно) місяці, наступного за розрахунковим за категорією «населення». За категоріями «бюджетні, релігійні, інші споживачі» передбачається 100% попередня оплата теплової енергії до 01 числа наступного розрахункового місяці власними коштами Відповідача, або за рахунок інших джерел фінансування, що не суперечить чинному законодавству.

Оплата теплової енергії здійснюється коштами що надходять на рахунки із спеціальним режимом використання та зараховуються Позивачем в першу чергу як погашення заборгованості за теплову енергію поставлену в минулі періоди згідно з цим договором, у порядку календарної черговості виникнення заборгованості за наявності заборгованості у споживач за цим договором.

У разі, якщо на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Відповідача надходить недостатньо коштів для своєчасної оплати отриманого від Позивача тепла, Відповідач зобовязується виконати свої фінансові зобовязання за цим договором за рахунок інших джерел фінансування в разі їх наявності.

Позов обґрунтований тим, що на виконання умов Договору у жовтні 2017 року, Позивач передав, а Відповідач прийняв теплову енергію в гарячій воді для категорії споживачів:

населення в обсязі 3 798,383 Гкал. на суму 4 153 622,98 грн., що підтверджується Актом приймання-передачі від 31 жовтня 2017р. № 5/1т;

бюджетні організації в обсязі 182,819 Гкал. на суму 202 128,35 грн., що підтверджується Актом приймання-передачі від 31 жовтня 2017р. № 5/2т;

інші в обсязі 16,736 Гкал. на суму 25 307,24 грн., що підтверджується Актом приймання-передачі від 31 жовтня 2017р. № 5/3т;

релігійні в обсязі 0,432 Гкал. на суму 302,68 грн., що підтверджується Актом приймання-передачі від 31 жовтня 2017р. № 5/4т.

У листопаді 2017 року, Позивач передав, а Відповідач прийняв теплову енергію в гарячій воді для категорії споживачів:

населення в обсязі 10 293,557 Гкал. на суму 11 256 251,63 грн., що підтверджується Актом приймання-передачі від 30 листопада 2017р. № 6/1т;

бюджетні організації в обсязі 472,313 Гкал. на суму 522 198,70 грн., що підтверджується Актом приймання-передачі від 30 листопада 2017р. № 6/2т;

інші в обсязі 152,222 Гкал. на суму 230 181,59 грн., що підтверджується Актом приймання-передачі від 30 листопада 2017р. № 6/3т;

релігійні в обсязі 2,718 Гкал. на суму 1 904,35 грн., що підтверджується Актом приймання-передачі від 30 листопада 2017р. № 6/4т.

У грудні 2017 року, Позивач передав, а Відповідач прийняв теплову енергію в гарячій воді для категорії споживачів:

населення в обсязі 10 915,473 Гкал. на суму 11 936 331,70 грн., що підтверджується Актом приймання-передачі від 31 грудня 2017р. № 7/1т;

бюджетні організації в обсязі 515,811 Гкал. на суму 570 290,95 грн., що підтверджується Актом приймання-передачі від 31 грудня 2017р. № 7/2т;

інші в обсязі 182,511 Гкал. на суму 275 982,91 грн., що підтверджується Актом приймання-передачі від 31 грудня 2017р. № 7/3т;

релігійні в обсязі 2,995 Гкал. на суму 2 098,43 грн., що підтверджується Актом приймання-передачі від 31 грудня 2017р. № 7/4т.

У січні 2018 року, Позивач передав, а Відповідач прийняв теплову енергію в гарячій воді для категорії споживачів:

населення в обсязі 13 768,626 Гкал. на суму 15 056 322,98 грн., що підтверджується Актом приймання-передачі від 31 січня 2018р. № 1/1т;

бюджетні організації в обсязі 655,935 Гкал. на суму 725 214,85 грн., що підтверджується Актом приймання-передачі від 31 січня 2018р. № 1/2т;

інші в обсязі 211,049 Гкал. на суму 319 136,48 грн., що підтверджується Актом приймання-передачі від 31 січня 2018р. № 1/3т;

релігійні в обсязі 3,870 Гкал. на суму 2 711,50 грн., що підтверджується Актом приймання-передачі від 31 січня 2018р. № 1/4т.

У лютому 2018 року, Позивач передав, а Відповідач прийняв теплову енергію в гарячій воді для категорії споживачів:

населення в обсязі 12 131,998 Гкал. на суму 13 266 630,98 грн., що підтверджується Актом приймання-передачі від 28 лютого 2018р. № 2/1т;

бюджетні організації в обсязі 614,238 Гкал. на суму 679 113,82 грн., що підтверджується Актом приймання-передачі від 28 лютого 2018р. № 2/2т;

інші в обсязі 260,524 Гкал. на суму 393 949,80 грн., що підтверджується Актом приймання-передачі від 28 лютого № 2/3т;

релігійні в обсязі 3,760 Гкал. на суму 2 634,42 грн., що підтверджується Актом приймання-передачі від 28 лютого № 2/4т.

У березні 2018 року, Позивач передав, а Відповідач прийняв теплову енергію в гарячій воді для категорії споживачів:

населення в обсязі 13 178,265 Гкал. на суму 14 410 749,06 грн., що підтверджується Актом приймання-передачі від 31 березня 2018р. № 3/1т;

бюджетні організації в обсязі 664,296 Гкал. на суму 734 458,94 грн., що підтверджується Актом приймання-передачі від 31 березня 2018р. № 3/2т;

інші в обсязі 245,706 Гкал. на суму 371 542,85 грн., що підтверджується Актом приймання-передачі від 31 березня № 3/3т;

релігійні в обсязі 4,013 Гкал. на суму 2 811,68 грн., що підтверджується Актом приймання-передачі від 31 березня № 3/4т.

У квітні 2018 року, Позивач також передав, а Відповідач прийняв теплову енергію в гарячій воді для категорії споживачів:

населення в обсязі 2 494,357 Гкал. на суму 2 727 639,24 грн., що підтверджується Актом приймання-передачі від 30 квітня 2018р. № 4/1т;

бюджетні організації в обсязі 106,170 Гкал. на суму 117 383,68 грн., що підтверджується Актом приймання-передачі від 30 квітня 2018р. № 4/2т;

інші в обсязі 34,584 Гкал. на суму 52 295,99 грн., що підтверджується Актом приймання-передачі від 30 квітня № 4/3т;

релігійні в обсязі 0,759 Гкал. на суму 531,79 грн., що підтверджується Актом приймання-передачі від 30 квітня № 4/4т.

Для оплати за передану теплову енергію в гарячій воді Позивачем, на адресу Відповідача були направлені рахунки-фактури:

від 31 жовтня 2017 р. №№ КВ-10143А на суму 4 153622,98 грн., КВ-10144А на суму 202 128,35 грн., КВ-10145А на суму 25 307,24 грн., КВ-10146А на суму 302,68 грн.;

від 30 листопада 2017 р. №№ КВ-11119А на суму 522 198,70 грн., КВ-11120А на суму 230 181,59 грн., КВ-11121А на суму 1 904,35 грн., КВ-11122А на суму 11 256 251,63 грн.;

від 31 грудня 2017 р. №№ КВ-12149А на суму 2 098,43 грн., КВ-12150А на суму 275 982,91 грн., КВ-12151А на суму 11 936 331,70 грн., КВ-12152А на суму 570 290,95 грн.

від 31 січня 2018 р. №№ КВ-01117А на суму 15 056 322,98 грн., КВ-01118А на суму 2 711,50 грн., КВ-01119А на суму 319 136,48 грн., КВ-01120А на суму 725 214,85 грн.

- від 28 лютого 2018 р. №№ КВ-02118А на суму 679 113,82 грн., КВ-02119А на суму 13 266 630,98 грн., КВ-02120А на суму 2 634,42 грн., КВ-02121А на суму 393 949,80 грн.

- від 31 березня 2018 року №№ КВ-03126А на суму 2 811,68 грн., КВ-03127А на суму 371 542,85 грн., КВ-03128А на суму 734 458,94 грн., КВ-03129А на суму 14 410 749,06 грн.

- від 30 квітня 2018 року №№ КВ-04132А на суму 52 295,99 грн., КВ-04133А на суму 2 727 639,24 грн., КВ-04134А на суму 117 383,68 грн., КВ-04135А на суму 531,79 грн.

Підтвердженням отримання Відповідачем вищевказаних документів є реєстри отримання рахунків-фактур.

Позивач вказує, що станом на 01.06.2018 року Відповідачем здійснено часткову оплату теплової енергії в гарячій воді, що була передана Позивачем на адресу Відповідача з жовтня місяця 2017 року по квітень місяць 2018 року, а саме:

рахунки-фактури від 31 жовтня 2017 р. №№ КВ-10143А на суму 4 153622,98 грн., КВ-10144А на суму 202 128,35 грн., КВ-10145А на суму 25 307,24 грн. було оплачено в повному обсязі, рахунок-фактура від 31 жовтня 2017 року КВ-10146А на суму 302,68 грн. не оплачено;

рахунки-фактури від 30 листопада 2017 р. №№ КВ-11119А на суму 522 198,70 грн., КВ-11120А на суму 230 181,59 грн., КВ-11122А на суму 11 256 251,63 грн. оплачені, рахунок-фактура від 30 листопада 2017 року № КВ-11121А на суму 1 904,35 грн. не оплачено;

рахунки-фактури від 31 грудня 2017 р. №№ КВ-12151А на суму 11 936 331,70 грн., КВ-12152А на суму 570 290,95 грн. оплачені, рахунок фактура від 31 грудня 2017 року на суму 275 982,91 грн. оплачено частково, заборгованість складає 89 237,64, а рахунок-фактура від 31 грудня 2017 року КВ-12149А на суму 2 098,43 грн. не оплачено взагалі;

рахунки-фактури від 31 січня 2018 р. №№ КВ-01117А на суму 15 056 322,98 грн., КВ-01120А на суму 725 214,85 грн. оплачені, а рахунки-фактури від 31 січня 2018 р. №№ КВ-01118А на суму 2 711,50 грн., КВ-01119А на суму 319 136,48 грн. не оплачено;

рахунок-фактура від 28 лютого 2018 р. №КВ-02118А на суму 679 113,82 грн. оплачено, рахунок-фактура від 28 лютого 2018 р. № КВ-02119А на суму 13 266 630,98 грн. оплачено частково, заборгованість складає 9 253 122,33 грн., а рахунки-фактури від 28 лютого 2018 року №№ КВ-02120А на суму 2 634,42 грн., КВ-02121А на суму 393 949,80 грн. не оплачено;

рахунки-фактури від 31 березня 2018 року №№ КВ-03126А на суму 2 811,68 грн., КВ-03127А на суму 371 542,85 грн., КВ-03129А на суму 14 410 749,06 грн. не оплачено, а рахунок-фактура від 31 березня 2018 року КВ-03128А на суму 734 458,94 грн. оплачено частково, заборгованість складає 718 867,17 грн.;

рахунки-фактури від 30 квітня 2018 року №№ КВ-04132А на суму 52 295,99 грн., КВ-04133А на суму 2 727 639,24 грн., КВ-04134А на суму 117 383,68 грн., КВ-04135А на суму 531,79 грн. Відповідачем не оплачено в повному обсязі.

За даними позивача, загальна заборгованість Відповідача перед Позивачем за передану теплову енергію в гарячій воді, станом на 01.06.2018 року, становить 28 466 919,09 грн.

Вказаний розмір заборгованості відображений у довідці про стан розрахунків за теплову енергію між Позивачем та Відповідачем на 01.06.2018 року заборгованість та не заперечується відповідачем.

У зв'язку з несвоєчасною оплатою рахунків, у відповідності до п. 8.3.1 Договору та згідно з Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» №543, ст.625 ЦК України від 22.11.96, ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" здійснив нарахування КП "Теплоенерго" станом на 26 квітня 2018 року, а саме: 2 525 029,44 грн. пені, 234 734,07 грн.3% річних та 530 634,04 грн. інфляційних.

При винесенні рішення суд виходить з наступного:

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов"язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно до приписів статей 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з частиною 1 статті 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, отримувачеві) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Статтями 509, 510 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до статей 526-527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як встановлено під час розгляду справи позивачем на виконання договірних зобов»язань протягом жовтня 2017 року - квітня 2018р. було поставлено теплову енергію. Для оплати виставлені рахунки фактури.

Факт поставки теплової енергії відповідачу протягом жовтня 2017 року - квітня 2018р. підтверджується матеріалами справи та не заперечувався відповідачем при її розгляді.

Як встановлено судом, за вказаний період відповідач виконував зобов"язання по оплаті частково та з порушенням строку, визначеного умовами договору, станом на 01.06.2018 року заборгованість становить 28 466 919,09 грн.

Твердження відповідача про те, що при розрахунку враховані не всі оплати судом відхиляються як обгрунтовані з огляду на наявні в матеріалах справи докази.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у даному випадку мало місце порушення договірних зобов'язань відповідачем щодо оплати 28 466 919,09 грн. грн вартості спожитої теплової енергії, а отже вимога про стягнення основного боргу в сумі 28 466 919,09 грн. є правомірною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ст.ст. 547-548 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК).

Згідно пункту 8.3.1 Договору за несвоєчасне проведення розрахунків за отриману теплову енергію Покупець сплачує Продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від суми несвоєчасно оплаченої теплової енергії.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але згідно із статтею 3 зазначеного Закону розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За змістом статті 253 ЦК України початком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання буде день, наступний за днем, коли воно мало бути виконане.

Частиною шостою статті 232 ГК України, визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Посилаючись на умови договору на ст. 625 ЦК України позивач нарахував пеню в сумі 2 525 029,44 грн., 3 проценти річних за порушення грошового зобовязання в сумі 234 734,07 грн., та інфляційне збільшення боргу в сумі 530 634,04 грн.

Судом перевірено правильність нарахування пені, 3% річних та інфляційних з урахування моменту виникнення у відповідача зобов'язань з оплати отриманої енергії по кожному окремому рахунку за допомогою калькулятора ІПС "Ліга". За результатами розрахунку встановлено, що заявлені розміри нарахувань не перевищують розрахункових, є правомірними та обґрунтованими.

Як зазначалось у описовій частині даного рішення, відповідач у відзиві просив суд зменшити розмір пені на 99%.

В обґрунтування даного клопотання відповідач посилається на те, що його підприємство створено з метою задоволення потреб населення, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, по постачанню гарячої води та теплопостачанню, а також обслуговування всіх інженерних мереж, споруд, вузлів тепломереж. Тобто, діяльність Відповідача в першу чергу переслідує соціальну мету, а не отримання прибутку. Однак, незадовільний фінансово-господарський стан підприємства може негативно вплинути на забезпечення населення та інших споживачів міста Кременчука теплопостачанням та гарячим водопостачанням.

Крім того, відповідач вказав, що своєчасність розрахунків його підприємства з Позивачем напряму залежить від своєчасності розрахунків населення та інших споживачів з нашим підприємством. Зменшення розміру штрафних санкцій дасть змогу мінімізувати збитки КП «Теплоенерго», забезпечити функціонування підприємства в нормальному режимі, що гарантує безперебійне теплопостачання та гаряче водопостачання у місті Кременчуці.

Таким чином, робить висновок відповідач, зменшення розміру штрафних санкцій відповідає інтересам не лише КП «Теплоенерго», а й всіх його споживачів, які споживають відповідні послуги теплопостачання та гарячого водопостачання.

При вирішенні питання щодо зменшення розміру пені відповідач просив суд також врахувати, що КП «Теплоенерго» кожного банківського дня здійснює платежі на користь Позивача за розподілом коштів на виконання постанови КМУ від 18.06.2014 р. №217. При цьому розмір відрахувань на користь Позивача прямо залежить від надходження коштів на банківські рахунки КП «Теплоенерго» зі спеціальним режимом використання.

Суд дійшов висновку зменшити розмір нарахованої пені на 50%, виходячи з наступного.

У відповідності до Статті 233 Господарського кодексу України У разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки (до якої віднесено штраф і пеню) встановлюється договором або актом цивільного законодавства і може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи скрутне фінансове становище підприємства відповідача, специфічний вид діяльності відповідача, необхідність врахування інтересів територіальної громади, фізичних та юридичних осіб, недопущення негативних наслідків внаслідок зупинки діяльності підприємства боржника, а також те, що дії відповідача щодо несвоєчасного виконання взятих на себе зобов'язань за Договором не мали негативних наслідків для позивача у вигляді збитків, виходячи із загальних засад, встановлених у ст. 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд зменшує розмір пені на 50%.

При цьому судом враховано правову позицію Конституційного Суду України, зазначену у рішенні від 11.07.2013 р. № 7-рп/2013, про те, що наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків.

Отже, до стягнення з відповідача підлягає пеня у розмірі 1 262 514,72 грн. В іншій частині вимог щодо стягнення пені суд відмовляє в позові.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходи із наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом (без урахування зменшення судом розміру пені), покладається на відповідача в сумі 476 359,75 грн.

Судом враховано, що при розгляді справи позивач змінював ціну позову. Так, при зверненні до суду у позові позивач ставив вимогу про стягнення 28 788 693,22 грн. заборгованості. При цьому, до позову позивачем додане платіжне доручення № 49/47433 від 20.03.2018р. про сплату судового збору у розмірі 431 830,40 грн.

Згідно заяви про збільшення розміру позовних вимог позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 38 138 323,47 грн.

При цьому, до заяви про збільшення розміру позовних вимог позивачем додане платіжне доручення № 49/58473 від 27.04.2018 про сплату судового збору у розмірі 140 244,46 грн.

Згідно заяви про зменшення розміру позовних вимог позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 31 757 316,64 грн.

Суд вирішив спір, виходячи з ціни позову, визначеної у заяві про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 31 757 316,64 грн.

Виходячи з нової ціни позову позивач мав сплатити 476 359,75 грн.

З вказаного наявний висновок, що позивачем надлишково сплачено 95 715,10 грн судового збору платіжним дорученням № 49/58473 від 27.04.2018

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом

Тобто, судовий збір у розмірі 95 715,10 грн., сплачений платіжним дорученням № 49/58473 від 27.04.2018р., підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Теплоенерго" (вул. Софіївська, 68, м. Кременчук, Полтавська область, 39617, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод" (вул. І. Приходька, 139, м.Кременчук, Полтавська область, 39621, ) заборгованість у розмірі 28 466 919,09 грн., пеня - 1 262 514,72 грн., 3% річних - 234 734,07 грн., інфляційних - 530 634,04 грн., 476 359,75 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Повернути Публічному акціонерному товариству "Крюківський вагонобудівний завод" (вул. І. Приходька, 139, м.Кременчук, Полтавська область, 39621, ) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 95 715,10 грн, сплачений відповідно до платіжного доручення № 49/58473 від 27.04.2018, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи №917/313/18.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 20.07.2018 р.

Суддя Киричук О.А.