ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

27.07.2018

Справа № 910/9661/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., розглянувши матеріали за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Савітар Груп» (03142, м. Київ, вул. Василя Стуса, буд. 35/37; ідентифікаційний код 38205255) до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (03680, м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд. 31; ідентифікаційний код 31650052) про стягнення 50778,20 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Савітар Груп» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення 50778,20 грн.

Розглянувши матеріали даної позовної заяви, суд дійшов висновку про залишення її без руху, з огляду на наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з положеннями ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» станом на 01.01.2018 прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі становить 1762 грн.

Згідно з п.п.1 п.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подання даної позовної заяви до суду) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також, ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір перераховується в безготівковій або готівковій формі.

Відповідно до п. 3.1. Інструкції «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженої Постановою Правління НБУ від 21.01.2004 № 22, платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до вказаної Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до вказаної Інструкції. Платіжне доручення оформляється платником згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Ураховуючи вищенаведене, суд зазначає, що документом про сплату судового збору є оригінал квитанції установи банку або відділення поштового зв'язку, які прийняли платіж, платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Однак, в якості доказу сплати судового збору за подання позовної заяви №927 від 07.06.2018 позивачем додано копію платіжного доручення №1764 від 29.05.2018 на суму 1762 грн., що не може бути прийнято судом як належний та допустимий доказ сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Крім того, судом встановлено, що ухвалою господарського суду міста Києва від 27.6.2018 у справі №910/7662/18 Товариству з обмеженою відповідальністю «Савітар Груп» було повернуто з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1762 грн., сплачений на підставі платіжного доручення №1764 від 29.05.2018.

Також згідно з п.8 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява має містити, зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви. Проте позивачем у позовній заяві не зазначено про наявність у нього або у іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Ураховуючи викладене, суд зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі у зв'язку з чим позивачу необхідно надати оригінал вказаного платіжного доручення, а також підтвердження про наявність у нього чи іншої особи оригіналів документів, копії яких додані до позовної заяви.

Керуючись ст. 162, 164, 172, 174, ч. 2 ст. 232, 233, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Савітар Груп» без руху.

Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю «Савітар Груп» строк на усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Дата підписання: 27.07.2018.

Суддя Я.В. Маринченко