РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
27 липня 2018 року Справа № 903/44/18
Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Олексюк Г.Є. , суддя Петухов М.Г.
секретар судового засідання Харитонюк О.В.
без виклику учасників судового процесу
розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Гувер" про відшкодування судових витрат
у справі № 903/44/18
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гувер"
до фізичної особи-підприємця Панечко Сергія Петровича
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Приватне акціонерне товариство "Кременчуцький міськмолокозавод"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3
про стягнення 180743,57 грн. збитків
Відповідно до рішення Господарського суду Волинської області від 23.04.2018 р. у справі № 903/44/18 (суддя Слободян О.Г.) задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю "Гувер"до фізичної особи-підприємця Панечко Сергія Петровича, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватне акціонерне товариство "Кременчуцький міськмолокозавод", третя особа, на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 про стягнення 180743 грн. 57 коп. збитків.
Постановою колегії суддів Рівненського апеляційного господарського суду від 24.07.2018 у складі: Маціщук А.В., Петухов М.Г., Олексюк Г.Є. рішення суду першої інстанції залишено без змін.
У мотивувальній частині постанови, ухваленій колегією суддів за результатом перегляду справи 24.07.2018 р., викладений висновок колегії суддів про покладення на відповідача/скаржника судових витрат у даній справі згідно з нормами ст.129 ГПК України. Однак, ухвалюючи постанову у даній справі, колегія суддів не вирішила питання про розподіл судових витрат позивача на правничу допомогу адвоката, у резолютивній частині постанови відсутнє рішення з цього питання, тому є необхідним вирішити питання про розподіл таких судових витрат шляхом винесення з власної ініціативи суду додаткової постанови відповідно до ст. 244 ГПК України.
Відповідно до статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Оскільки питання розподілу судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції, не стосується суті спору, а виключно розподілу судових витрат, і це питання досліджувалось колегією суддів в судовому засіданні 24.07.2018 р., апеляційний господарський суд вважає за можливе розглянути питання в порядку письмового провадження без виклику сторін.
Нормами ст.123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Відповідно до норм ч.1 ст.126 ГПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.126 ГПК України).
Вивчивши надані позивачем документи, колегія суддів встановила, що 27.09.2017 Адвокатським обєднанням "Аксіон" в особі керуючого партнера ОСОБА_8 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гувер" укладений договір про надання правової допомоги № 27, за змістом якого об'єднання зобов'язується здійснювати захист, представляти інтереси та надавати інші види правової допомоги клієнту, на умовах і в порядку визначених цим договором, а клієнт зобов'язується оплачувати надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Зазначені вище докази були подані разом із відповідною заявою в межах строку, встановленого частиною восьмою статті 129 ГПК України, з дотриманням необхідних вимог.
З акту прийому-передачі наданих послуг від 05.07.2018 р. вбачається, що заявлена позивачем до стягнення з відповідача сума 8325,00 грн. складається з:
- опрацювання документів (0,75 год., 675 грн.)
- підготовки відзиву/пояснень (4 год., 4800 грн.)
- підготовка інших процесуальних документів (2 год., 2400 грн.)
- контроль стану розгляду справи (0,16 год., 150 грн.)
- направлення документів (1 год., 300 грн.).
Відповідно до норм ч.4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог наведеної норми суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.126 ГПК України).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п. п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Враховуючи наведені норми та заперечення відповідача протии розміру відшкодування, колегія суддів дійшла висновку про зменшення суми відшкодування витрат на допомогу адвоката з огляду на таке.
Матеріалами справи № 903/44/18 підтверджено, що адвокат Костін М.К. на підставі ордеру на надання правової допомоги серія КВ № 236773 від 04.06.2018 представляв інтереси ТОВ "Гувер" у суді першої інстанції, і обставини справи на час розгляду в суді апеляційної інстанції не змінились, отже, відомі представнику позивача і не потребували вивчення у повному обсязі.
Рішення суду першоі інстанцій ухвалено на користь позивача і позиція позивача в процесі розгляду справи в судах не змінювалась, як і позиція відповідача та доводи, якими він обгрунтував заперечення проти позову та апеляційну скаргу.

Відзив на апеляційну скаргу є незначним за обсягом (дві сторінки), аргументований подібними доводами, що і позовна заява та заяви на виконання вимог суду, які надавалися суду першої інстанції. Заперечення проти відкриття апеляційного провадження також є незначним за обсягом і оцінені колегією суддів як безпідставні.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що обсяг матеріалів справи не є значним - два томи, і справа не відноситься до справ значної складності. Факт виготовлення адвокатом складних процесуальних документів в процесі апеляційного розгляду справи, які потребують відповідних затрат часу, позивачем також доведено не було.

Отже, зважаючи, що адвокат Костін М.К. брав участь у справі, починаючи з подання позову та не міг бути необізнаним про позицію відповідача, про законодавство, застосоване до спірних правовідносин, про документи та доводи, якими відповідач/скаржник обґрунтовував свої вимоги, які залишились незмінними у суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що заявлений позивачем до відшкодування розмір судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції є неспівмірним ні за обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ні за складністю і об'ємом справи, тому підлягає зменшенню.

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції вважає об'єктивно співмірною у цій справі компенсацією вартості виконаної роботи у сумі 2100 грн., з яких 1600 грн. за участь адвоката безпосередньо в судовому засіданні та 500 грн. за вивчення апеляційної скарги та підготовку відзиву на апеляційну скаргу. Обсяг інших робіт не є обов'язковим та об'єктивно доведеним.

Щодо компенсації витрат адвоката на придбання паливно-мастильних матеріалів в розмірі 2086,40 грн. як витрати на транспортні послуги колегія суддів зазначає наступне.

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 ро'зяснено, що у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Відповідно до п. 6.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 N 7 роз'яснено, що судовим експертам, перекладачам, іншим особам, викликаним до господарського суду для дачі пояснень, відшкодовуються: вартість проїзду до місця виклику і назад залізничним, автомобільним, водним і повітряним транспортом; страхові платежі за державне страхування на транспорті, вартість попереднього продажу проїзних документів, проїзд автомобільним транспортом (крім таксі) до залізничної станції, аеропорту, якщо вони знаходяться за межами населеного пункту; найом жилого приміщення; добові в розмірах, встановлених законодавством про службові відрядження; судовому експерту відшкодовуються також витрати, пов'язані з дослідженням об'єкта судової експертизи, якщо останній знаходиться в іншому населеному пункті, ніж експертна установа (або експерт проживає в іншому населеному пункті), і не може бути доставлений до цієї установи (або експерту). В усіх зазначених випадках відшкодуванню підлягає мінімальна вартість проїзду та мінімальна (для населеного пункту, в якому знаходиться господарський суд) вартість проживання в готелі. Документально підтверджені відомості про таку вартість та про фактичні витрати на проїзд і проживання подаються заінтересованими особами.

Отже, витрати, пов'язані з участю представника в судовому засіданні відшкодовуються судом, виходячи з вартості економних, в т.ч. транспортних послуг, тоді як витрати представника позивача на паливно-мастильні матеріали не віднесені до категорії економних транспортних послуг. При цьому, з офіційного сайту Укрзалізниці вбачається, що поїзд № 793/794 Київ - Рівне курсує щоденно, вартість проїзду становить від 74 до 86 грн. залежно від дня тижня подорожі, тому колегія суддів вважає за можливе відшкодувати 172 грн. вартості проїзду, виходячи із мінімальної (економічної) вартості транспортних послуг.

Згідно з ч.4 ст.129 ГПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

З урахуванням наведених норм і обставин справи в їх сукупності, результат апеляційного перегляду справи колегія суддів вважає, що відшкодуванню відповідачем підлягає визначена судом сума судових витрат 2272 грн.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 244, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Гувер" про відшкодування судових витра на оплату послуг адвоката задовольнити частково в сумі 2272 грн.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Панечка Сергія Петровича (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гувер" (04073, провулок Куренівський, буд. 17, код 36872383) 2272 грн. судових витрат на оплату правничої допомоги. У стягненні решти витрат на оплату професійної правничої допомоги відмовити.

Доручити Господарському суду Волинської області видати наказ на виконання цієї додаткової постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржено до Верховного суду в касаційному порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України, протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Петухов М.Г.