РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.07.2018Справа № 910/3275/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромспецтехно"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформакс"

про стягнення заборгованості

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Кукота О.Ю.

Представники учасників справи:

від позивача Титорчук С.Ф. (представник за довіреністю);

від відповідача Мельничук І.В. (представник за довіреністю).

В судовому засіданні 17 липня 2018 року, відповідно до положень ст.ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення, повідомлено представників сторін, що повне рішення буде складено 31.07.2018р.

СУТЬ СПОРУ:

20 березня 2018 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромспецтехно" (позивач) надійшла позовна заява б/н від 19.03.2018 року до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформакс" (відповідач) про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з організації перевезень вантажів № 150418 від 12.05.2016 року в сумі 269 971,46 грн. з них: основного боргу - 218 975,00 грн. (двісті вісімнадцять тисяч дев'ятсот сімдесят п'ять гривень), збитки від інфляції - 41 727,46 грн. (сорок одна тисяча сімсот двадцять сім гривень 46 копійок) та 3% річних за користування чужими коштами - 9269,00 грн. (дев'ять тисяч двісті шістдесят дев'ять гривень).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як Замовник, не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання за договором про надання послуг з організації перевезень вантажів № 150418 від 12.05.2016 року, зокрема, у визначені договором строки не здійснив оплату вартості наданих йому позивачем, як Виконавцем, послуг з перевезення, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення штрафних санкцій за несвоєчасну оплату обладнання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2018 року у справі № 910/3275/18 позовну заяву б/н від 19.03.2018 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромспецтехно" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформакс" про стягнення заборгованості залишено без руху, надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Укрпромспецтехно" строк до 13.04.2018 року для виправлення встановлених судом недоліків.

12 квітня 2018 року через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромспецтехно" надійшли документи на виконання вимог ухвали суду, оформлені супровідним листом б/н від 11.04.2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи №910/3275/18 здійснювати у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 15.05.2018 року.

10.05.2018 року через канцелярію суду від позивача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити в позову, посилаючись на те, що відповідачем не отримано рахунків на оплату послуг позивача, надані до позовної заяви роздруківки з електронної пошти на підтвердження доказів отримання відповідачем рахунків на оплату послуг не дають змогу стверджувати про отримання відповідачем рахунків на оплату послуг та в свою чергу не підтверджує навіть факт їх відправки. Крім того, відповідач зазначає, що акти виконаних робіт (послуг) на суму 111 975,00 грн. не стосуються договору від 12 травня 2016 року № 150418 та в свою чергу не підтверджують заборгованість за ними, оскільки договір від 04 квітня 2016 року № 150415 не стосується предмету позову у даній справі.

В підготовчому засіданні 15.05.2018 року судом оголошувалася перерва до 29.05.2018 року.

25.05.2018 року через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказав, що посилання відповідача на те, що акти виконаних робіт за жовтень 2016 року, квітень 2016 року та січень 2017 року не відносяться до договору №150418 від 12 травня 2016 року є хибним, оскільки в даному випадку виникла помилка при оформленні актів виконаних робіт. Щодо отримання відповідачем рахунків на оплату позивач зазначив, що відповідно до п. 3.3. договору відповідач зобов'язаний отримати рахунок на оплату послуг в перший робочий день поточного місяця.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2018 року ухвалено закрити підготовче провадження та призначити справу № 910/3275/18 до судового розгляду по суті, судове засіданні до судового розгляду справи № 910/3275/18 по суті призначено на 19.06.2018 року.

В судовому засіданні 19.06.2018 року судом оголошувалася перерва до 17.07.2018 року.

В судовому засіданні 17.07.2018 року представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов. Представник відповідача проти задоволення позову заперечив та просив відмовити в задоволені позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши всі представлені докази, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12.05.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрпромспецтехно" (надалі - позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інформакс" (надалі - відповідач, замовник) укладено договір про надання послуг з організації перевезень вантажів № 150418 (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого, виконавець від свого імені та за рахунок замовника надає послуги з організації перевезень вантажів шляхом надання напіввагонів (далі - вагонів), з признаком власний.

За умовами п. 3.3. договору замовник проводить 100% (сто відсотків) попередню оплату вартості послуг виконавця за поточний період (календарний місяць) до 10-го числа поточного місяця, на підставі виставленого рахунку виконавця, згідно з бланк-заявки (додаток №4). За погодженням з виконавцем можлива оплата послуг (їх частини) з організації перевезень вантажів за фактом їх виконання. Замовник зобов'язаний отримати рахунок на оплату послуг в перший робочий день поточного місяця у виконавця.

Позивачем на виконання умов договору про надання послуг з організації перевезень вантажів № 150418 від 12.05.2016 року було надано відповідачу послуги по перевезенню вантажу, що підтверджується актами виконаних робіт (послуг) №№39 від 30.11.2016 р., 44 від 31.12.2016 р., 4 від 31.01.2017 р., 9 від 28.02.2017 р., 15 від 17.03.2017 р. (копії містяться в матеріалах справи).

Обумовлені договором послуги позивач надав вчасно, послуги з перевезення вантажу виконані в повному обсязі та без зауважень, про що свідчать підписи уповноваженої особи відповідача та печатка товариства на зазначених актах.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем на електронну пошту відповідача направлялися рахунки-фактури на оплату.

З матеріалів справи слідує, що внаслідок неоплати наданих послуг з перевезення вантажу позивач звернувся до відповідача з претензією №УПСТ-17-7-07/2017 від 17.07.2018 року про сплату заборгованості в сумі 218 975,00 грн.

Відповідач у відповідь на претензію листом підтвердив наявність заборгованості, у зв'язку з відсутністю коштів просив надати відстрочку по оплаті заборгованості.

Звертаючись з позовом до суду позивач зазначає, що відповідачем оплата за надані позивачем послуги з перевезення вантажу в повному обсязі здійснена не була, у зв'язку з чим, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 218 975,00 грн., що стало підставою звернення позивача з позовом до суду.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 916 Цивільного кодексу України визначено, що за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доводи відповідача про те, що позивач не направляв, а відповідач не отримував рахунків на оплату наданих послуг, надані до позовної заяви роздруківки з електронної пошти на підтвердження доказів отримання відповідачем рахунків на оплату послуг не підтверджують факт отримання відповідачем рахунків на оплату послуг, як і не підтверджує навіть факт їх відправки не приймаються судом до уваги, з огляду на те, що за умовами п. 3.3. договору замовник зобов'язаний отримати рахунок на оплату послуг в перший робочий день поточного місяця у виконавця.

При цьому, суд приймає до уваги доводи відповідача, що акт виконаних робіт (послуг) № 4 від 31.01.2017 року на суму 58 500,00 грн. не стосується договору № 150418 від 12.05.2016 року, оскільки з даного акту чітко вбачається, що послуги з перевезення вантажу надавалися за договором № 150415 від 04.04.2016 року, який не є предметом позову у даній справі, тоді як твердження позивача, що при оформлені зазначеного акту виникла помилка суд до уваги не приймає.

З матеріалів справи слідує, що відповідач не здійснив оплату вартості наданих йому позивачем послуг з перевезення вантажу.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Наявність, обсяг заборгованості відповідача у розмірі 160 475,00 грн. (218 975,00 грн. (заявлена до стягнення сума основного боргу) - 58 500,00 грн. (сума акту виконаних робіт (послуг) № 4 від 31.01.2017 року за договором № 150415 від 04.04.2016 року) = 160 475,00 грн.) та настання строку виконання обов'язку щодо сплати підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та не були спростовані відповідачем.

Враховуючи викладене, зважаючи на відсутність в матеріалах справи контррозрахунку суми заявленої до стягнення, обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором в розмірі 160 475,00 грн.

При зверненні до суду позивач також просив стягнути з відповідача на його користь збитки від інфляції - 41 727,46 грн. та 3% річних за користування чужими коштами - 9269,00 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З положень п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дії відповідача, які полягають в порушенні зобов'язання щодо повної та своєчасної оплати наданих позивачем послуг з перевезення вантажу, є порушенням умов договору, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок збитків від інфляції, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача збитків від інфляції, підлягають задоволенню частково в сумі 32 621,51 грн., в іншій частині щодо стягнення збитків від інфляції позивачу належить відмовити.

Також, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних за користування чужими коштами, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних за користування чужими коштами, підлягають задоволенню частково в сумі 7262,31 грн., в іншій частині щодо стягнення 3% річних за користування чужими коштами позивачу належить відмовити.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню про стягнення основного боргу - 160 475,00 грн. (сто шістдесят тисяч чотириста сімдесят п'ять гривень), збитки від інфляції - 32 621,51 грн. (тридцять дві тисячі шістсот двадцять одна гривня 51 копійка) та 3% річних за користування чужими коштами - 7262,31 грн. (сім тисяч двісті шістдесят дві гривні 31 копійка).

Судові витрати позивача по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 3005,38 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформакс" (, адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 758), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромспецтехно" (, адреса: 14000, м. Чернігів, вул. Шевченка, 5, офіс 235), на будь-який рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, грошові кошти: основного боргу - 160 475,00 грн. (сто шістдесят тисяч чотириста сімдесят п'ять гривень), збитки від інфляції - 32 621,51 грн. (тридцять дві тисячі шістсот двадцять одна гривня 51 копійка) та 3% річних за користування чужими коштами - 7262,31 грн. (сім тисяч двісті шістдесят дві гривні 31 копійка) та судовий збір - 3005,38 грн. (три тисячі п'ять гривень 38 копійок).

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 31.07.2018р.

Суддя О.В. Котков