РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.07.2018Справа № 910/2842/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Купної В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ"

до товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕМОН-ЗАХІД 1948"

про зобов'язання вчинити дії та стягнення 643 039,73 грн.

Суддя Удалова О.Г.

представники учасників сторін

від позивача Рогатюк А.І. (довіреність № 6-486 від 22.12.2017),

від відповідача Сучкова Т.Є. (довіреність № 26/09 від 19.04.2018),

Овчарук А.О. (довіреність № б/н від 10.07.2018)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ" (далі - позивач, замовник) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕМОН-ЗАХІД 1948" (далі - відповідач, підрядник) про зобов'язання вчинити дії та стягнення 641 948,54 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач, в порушення умов укладеного сторонами договору підряду № від 13.07.2016, не виконав будівельні роботи на загальну суму 2 537 289,72 грн., у зв'язку з чим позивачем за прострочення зобов'язань за даним договором нараховано пеню у розмірі 464 338,26 грн. та штраф у розмірі 177 610,28 грн.

Крім того, позивач просить зобов'язати відповідача виконати комплекс робіт по об'єкту "ВОЛЗ Бердичів - Красилів (будівельні роботи) (код ЄЗС ДК 021:2015-45000000-7)" відповідно до договору підряду № від 13.07.2016 та додаткових угод до нього на загальну суму 2 537 289,72 грн., а саме:

1.1) на 30.12.2016 підрядник не виконав роботи про прокладанню захисної п/е трубки, з'єднання пропусків на суму 968 503,34 грн.;

1.2) на 15.04.2017 підрядник не виконав роботи по задувці волоконно оптичного кабелю на суму 408 130,28 грн.;

1.3) на 15.04.2017 підрядник не виконав роботи по монтажу кабелю ОК, зварюванню волокон, кінцевих пристроїв, вимірам, виконавчій геотопозйомці на суму 291 778,14 грн.;

1.4) на 15.04.2017 підрядник не виконав роботи по установці по трасі стовпчиків, плит, КВП на суму 641 347,44 грн.;

1.5) на 30.04.2017 підрядник не виконав роботи по придбанню та монтажу обладнання на вузли зв'язку на суму 85 290,35 грн.;

1.6) на 30.06.2017 підрядник не виконав роботи по придбанню та монтажу обладнання на вузли зв'язку на суму 134 077,48 грн.;

1.7) на 15.04.2017 підрядник не виконав роботи по влаштуванню переходів методом ГНБ на суму 8 162,69 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.03.2018 відкрито провадженні у справі № 910/2842/18 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 16.04.2018.

11.04.2018 через загальний відділ діловодства суду від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи.

16.04.2018 у підготовчому засідання оголошено перерву до 14.05.2018 та викликано у наступне підготовче засідання відповідача.

У підготовчому засіданні 14.05.2018 оголошено перерву до 22.05.2018 та продовжено строк підготовчого провадження у справі № 910/2842/18 на 30 днів.

15.05.2018 від відповідача надійшла заява про продовження процесуального строку на подачу відзиву на позовну заяву разом із відзивом.

У поданому відзиві відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з наступних підстав: сторони не досягли згоди щодо строку виконання будівельних робіт; розрахунок штрафних санкцій здійснено позивачем поза межами позовної давності, без додержання 6 місячного строку нарахування, після завершення строку дії договору; відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності до вимог про стягнення штрафних санкцій; позивач не виконав дії, передбачені чинним законодавством, в частині надання технічних умов та погоджень на здійснення будівельних робіт, що свідчить про прострочення кредитора; вимога про зобов'язання виконати обов'язок в натурі не підлягає задоволенню, оскілки строк дії договору закінчився.

22.05.2018 від відповідача надійшли доповнення до відзиву на позовну заяву, від позивача - клопотання про відкладення розгляду справи. У засіданні 22.05.2018 судом оголошено перерву до 12.06.2018.

11.06.2018 від позивача надійшла відповідь на відзив. У відповіді на відзив позивач зазначає, що строк виконання робіт погоджений сторонами у п. 5.2 договору; штрафні санкції позивачем нараховані в межах строків позовної давності; умовами договору передбачено, що саме підрядник повинен був отримати дозволи на виконання будівельно-монтажних робіт; закінчення строку дії договору не звільняє сторону від виконання зобов'язань.

12.06.2018 від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 462 904,79 грн. пені та 180 134,94 грн. штрафу, а в іншій частині позовні вимоги залишити без змін.

У судовому засіданні 12.06.2018 судом оголошено перерву до 18.06.2018.

15.06.2018 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

У судовому засіданні 18.06.2018 судом прийнято до розгляду заяву про збільшення розміру позовних вимог, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.07.2018.

17.07.2018 від відповідача надійшли додаткові письмові пояснення, в яких останній зазначає, що позивачем не виконано обов'язок по доведенню вартості етапів робіт, на який здійснено нарахування штрафних санкцій; договірна ціна не містить поетапної вартості робіт; позивачем не доведено розміру вартості робіт, які останній вимагає виконати в натурі; позивач не звертався до відповідача з вимогою, що свідчить про відсутність прострочення відповідача.

Також відповідачем надано заяву щодо відшкодування витрат, пов'язаних з розглядом справи.

17.07.2018 судом оголошено перерву до 19.07.2018.

19.07.2018 від позивача надійшли письмові пояснення, в яких зазначається про те, що вартість кожного етапу встановлена на підставі договору (додаток № 1 до договору), оскільки відповідачем частково виконано роботи, позивач просить суд зобов'язати останнього виконати той комплекс робіт, який залишився невиконаним.

Також 19.07.2018 позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 19.07.2018 суд відхилив клопотання позивача про відкладення розгляду справи, з огляду на наступне.

Так, клопотання позивача обґрунтоване необхідністю подання інформації по обґрунтуванню розрахунку пені та штрафу зі складанням відповідних графіків.

Розглянувши подане позивачем клопотання про відкладення розгляду справи, суд зазначає про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відповідну інформацію та документи у строки, встановлені чинним Господарським процесуальним кодексом України, у зв'язку з чим суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім того, суд також відхиляє подане позивачем клопотання про долучення до матеріалів справи кошторисної документації, службової записки, оскільки позивачем не наведено поважних причин, за яких клопотання не могло бути подане у підготовчому засіданні.

У судовому засіданні 19.07.2018 позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Відповідач у судовому засідання проти задоволення позовних вимог заперечував, вважав їх необґрунтованими та безпідставними, просив суд у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників учасників справи, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

13.07.2016 між публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" (далі - замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю "СВЕМОН-ЗАХІД 1948" (далі - підрядник) укладено договір підряду № , з врахуванням змін, внесених додатковими угодами до договору № 1 від 09.08.2016, № 2 від 30.08.2016, № 3 від 20.12.2017 (далі - договір).

Згідно з п. 1.1. договору підрядник приймає на себе зобов'язання власними та залученими силами та засобами виконати комплекс робіт по об'єкту "ВОЛЗ Бердичів-Красилів (Будівельні роботи) (код ЄЗС ДК 021:2015-45000000-7)" та здати в установлений договором строк закінчений будівництвом об'єкт відповідно до договірної документації, а саме:

1.1.1. розробити календарний план-графік виконання основних заходів і робіт;

1.1.2. розробити і затвердити у замовника проект виконання робіт;

1.1.3. отримати дозволи на виконання будівельно-монтажних робіт від державних установ та експлуатуючих організацій;

1.1.4. поставити обладнання (устаткування) і матеріали згідно зі специфікаціями;

1.1.5. виконати будівельно-монтажні роботи відповідно до погодженої документації та затвердженого проекту виконання робіт;

1.1.6. виконати обов'язки зазначені в п.6.4. Розділу 6;

1.1.7. кількість робіт та вимоги щодо їх якості згідно технічних вимог та якісних характеристик предмета закупівлі (Додаток №3).

Відповідно до 3.1. договору (в редакції додаткової угоди № 2) вартість робіт по договору відповідно до розрахунку договірної ціни (Додаток № 1) складає 8322150,93 грн.; крім того ПДВ - 1664430,19 грн. Загальна вартість з ПДВ - 9986581,12 грн.

Підпунктами 3.1.1. та 3.1.2. пункту 3.1 договору (в редакції додаткової угоди № 2) визначено, що вартість устаткування за цим договором складає 75970,29 грн.; крім того ПДВ - 15194,06 грн.; загальна вартість з ПДВ - 91164,35 грн.

Вартість будівельно-монтажних робіт за цим договором складає 8246180,64 грн.; крім того ПДВ - 1649236,13 грн.; загальна вартість з ПДВ - 9895416,77 грн.

Положеннями пункту 5.1. договору встановлено, що підрядник розробляє та надає на погодження Календарний план-графік виконання робіт до моменту підписання договору підряду (додаток № 2).

Згідно з п. 5.2. договору строк виконання робіт - протягом 12 місяців з моменту отримання підрядником письмового дозволу замовника про початок виконання робіт та/або відповідно до Календарного плану-графіку.

Пунктом п. 5.4. договору сторони погодили, що цей договір набирає чинності з дати підписання його сторонами та діє до 31 грудня 2017 року, а в частині виконання сторонами зобов'язань щодо розрахунків - до їх повного виконання.

Згідно з п.п. 6.3.8. пункту 6.3 договору підрядник виконує роботи у відповідності з проектом виконання робіт, будівельними нормами і правилами, затвердженими графіками виконання робіт. Підрядник забезпечує комплектацію робіт всіма матеріалами, виробами, конструкціями та обладнанням.

Відповідно до зазначеного календарного плану-графіку виконання робіт, загальний термін виконання робіт склав з 15.07.2016 по 31.12.2017 та сторонами встановлено наступний графік виконання робіт:

№ п./п.*Назва робіт* Термін виконання*

1. Організаційні заходи

1.1. Оформлення дозволу на початок робіт, надання пакету документів, проведення інструктажу працівників 15.07.2016 - 21.07.2016

1.2. Отримання від замовника проектної та виконавчої документації, аналіз комплектності та якості 15.07.2016 - 21.07.2016

1.3. Огляд траси, визначення місць складування матеріалів, базування техніки, проживання працівників, оформлення договорів, тощо 15.07.2016 - 21.07.2016

1.4. Розробка проекту виконання робіт 15.07.2016 - 21.07.2016

2. Підготовчі роботи

2.1. Придбання і доставка (перебазування) необхідних матеріалів для влаштування переходів метолом ГНБ та прокладки захисної п/е трубки 22.07.2016 - 29.07.2016

2.2. Придбання і доставка (перебазування) необхідних матеріалів для задувки та монтажу кабеля 22.07.2016 - 29.07.2016

2.3. Перебазування техніки, механізмів та працівників на об'єкт 22.07.2016 - 29.07.2016

2.4. Повідомлення землекористувачів про початок будівельних земляних робіт на їх полях 30.07.2016 - 04.08.2016

2.5. Розчистка чагарників, відбивка маршруту траси 30.07.2016 - 04.08.2016

2.6. Виклик представників сторонніх комунікацій, які перетинає маршрут траси 30.07.2016 - 04.08.2016

3. Будівельні та монтажні роботи

3.1. Прокладка захисної п/е трубки, з'єднання пропусків 05.08.2016 - 30.12.2016

3.2. Влаштування переходів методом ГНБ 05.08.2016 - 15.04.2017

3.3. Задувка волоконно-оптичного кабелю 05.08.2016 - 15.04.2017

3.4. Монтаж кабелю ОК, зварювання волокон, кінцевих пристроїв, виміри, виконавча геотопозйомка 05.08.2016 - 15.04.2017

3.5. Установка по трасі стовпчиків, плит, КВП 01.09.2016 - 15.04.2017

4. Пристосування приміщення В3 "Красилів" (ремонт, оздоблювальні, електротехнічні роботи тощо) 01.10.2016 - 30.04.2017

5. Придбання та монтаж обладнання на вузли зв'язку 01.10.2016 - 30.04.2017

6. Монтаж та настроювання обладнання системи передачі 01.05.2017 - 30.06.2017

7. Проведення приймальних випробувань робочою комісією, виправлення недоліків 01.07.2017 - 15.07.2017

8. Реєстрація декларації про готовність об'єкта до експлуатації в ДАБІ України 17.07.2017 - 31.12.2017

Як вбачається з наданих позивачем актів приймання виконаних будівельних робіт, відповідачем на виконання умов договору було виконано роботи на загальну суму 7 406 153,38 грн., крім того, поставлено позивачу кондиціонер повітря з комплектом на суму 43 138,01 грн., що разом становить 7 449 291,40 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом та обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідно до узгодженого сторонами календарного плану-графіку виконання робіт, з урахуванням зміни вартості робіт, підрядником не були виконані наступні роботи:

1) на 30.12.2016 підрядник не виконав роботи по прокладанню захисної п/е трубки, з'єднання пропусків на суму 968 503,34 грн.;

2) на 15.04.2017 підрядник не виконав роботи по задувці волоконно оптичного кабелю на суму 408 130,28 грн.;

3) на 15.04.2017 підрядник не виконав роботи по монтажу кабелю ОК, зварюванню волокон, кінцевих пристроїв, вимірам, виконавчій геотопозйомці на суму 291 778,14 грн.;

4) на 15.04.2017 підрядник не виконав роботи по установці по трасі стовпчиків, плит, КВП на суму 641 347,44 грн.;

5) на 30.04.2017 підрядник не виконав роботи по придбанню та монтажу обладнання на вузла зв'язку на суму 85 290,35 грн.;

6) на 30.06.2017 підрядник не виконав роботи по придбанню та монтажу обладнання на вузли зв'язку на суму 134 077,48 грн.;

7) на 15.04.2017 підрядник не виконав роботи по влаштуванню переходів методом ГНБ на суму 8 162,69 грн.

У зв'язку з викладеним, позивач просить зобов'язати відповідача виконати комплекс робіт по об'єкту "ВОЛЗ Бердичів - Красилів (будівельні роботи) (код ЄЗС ДК 021:2015-45000000-7)" відповідно до договору підряду № від 13.07.2016 та додаткових угод до нього згідно з переліком, наведеним вище, а також стягнути з відповідача пеню та штраф за прострочення виконання робіт по кожному етапу.

Розглядаючи даний спір та вирішуючи його по суті, господарський суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір № від 13.07.2016 за своєю правовою природою є договором підряду.

За приписами ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до п. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Зі змісту пункту 5.2. договору вбачається, що сторони погодили строк виконання робіт - протягом 12 місяців з моменту отримання підрядником письмового дозволу замовника про початок виконання робіт та/або відповідно до Календарного плану-графіку.

Календарний план-графік містить назви робіт та конкретні терміни їх виконання.

Посилання відповідача на те, що сполучник "та/або", який міститься в п 5.2. договору, а також викладення в договорі та плані-графіку взаємовиключних термінів, з різницею у 5,5 місяців свідчить про те, що сторони не досягли згоди щодо терміну виконання робіт, а отже, до правовідносин сторін мала застосовуватись ст. 530 Цивільного кодексу України, як до зобов'язань, строк яких не визначений, відхиляються судом з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У той же час, для застосування ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України повинно бути дві підстави, по-перше - якщо строк (термін) не встановлений, а по-друге - якщо строк (термін) визначений моментом пред'явлення вимоги. Строк (термін) виконання зобов'язання встановлюється у вигляді календарної дати або періоду, а також може бути визначений подією, що має неминуче настати. В такому випадку зобов'язання підлягає виконанню з настанням цієї події або протягом певного періоду (через певний період) після настання такої події.

Судом встановлено, що Календарний план-графік виконання робіт, що погоджений сторонами, містить назви робіт та конкретні терміни їх виконання, а тому підстави для застосування положень ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України відсутні.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням п. 5.2 договору, відповідач повинен був виконати весь обсяг робіт, передбачених договором на суму 9 986 581,12 грн., до 31.12.2017.

У той же час, доказів виконання відповідачем робіт на суму 2 537 289,72 грн. матеріали справи не містять.

При цьому, посилання відповідача на те, що на момент передання йому проектної документації, більшість дозволів та технічних умов були прострочені, не беруться судом до уваги, оскільки, як вбачається з умов договору, відповідач, як підрядник, прийняв на себе зобов'язання з отримання дозволів на виконання будівельно-монтажних робіт від державних установ та експлуатуючих організацій.

Посилання відповідача на наявну дебіторську заборгованість позивача перед відповідачем суд також відхиляє, оскільки заборгованість позивача перед відповідачем за іншими зобов'язаннями не стосується предмету розгляду даної справи.

Однак, заявляючи вимоги про зобов'язання відповідача виконати роботи, позивач зазначає конкретний етап і суму, на яку, на його думку, зобов'язання не виконано.

Позивачем не долучено ні до матеріалів позовної заяви, ні в процесі розгляду справи пояснень та розрахунку, яким чином позивачем встановлено вартість кожного невиконаного етапу робіт.

Суд зазначає, що посилання позивача на конкретну вартість невиконаних робіт по кожному етапу є необґрунтованим, не підтвердженим жодними доказами та ґрунтується виключно на припущеннях позивача, оскільки ні умовами договору, ні календарним планом-графіком виконання робіт не визначено конкретної вартості кожного етапу виконання робіт, а зазначено лише строк виконання кожного етапу та загальну суму договору.

Договірна ціна, погоджена сторонами, також не містить поетапної вартості робіт.

З урахуванням викладеного, за відсутності погодження між сторонами вартості кожного окремого етапу виконання робіт, суд позбавлений можливості встановити, на яку суму та який саме етап робіт не був виконаний відповідачем.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Оскільки умовами договору та додатками до нього не встановлено вартості кожного окремого етапу робіт, які повинні виконуватись за договором, суд не може спонукати відповідача до виконання робіт на конкретну суму, яка не погоджувалась сторонами.

Зі змісту договору, а також наданих позивачем актів виконаних будівельних робіт неможливо встановити, що саме на 968 503,34 грн. відповідач не виконав роботи по прокладанню захисної п/е трубки, з'єднання пропусків, або що саме на суму 408 130,28 грн. відповідачем не виконано роботи по задувці волоконно оптичного кабелю (і т.п. по кожному етапу).

При цьому, суд відхиляє доводи відповідача про те, що договір є чинним до 31.12.2017, а тому у відповідача відсутні підстави для виконання зобов'язань за договором, оскільки законодавство не передбачає такої підстави для припинення зобов'язання, що залишилося невиконаним, як закінчення строку дії договору. Зобов'язання припиняється не внаслідок факту закінчення строку дії договору, а у зв'язку з належним та реальним виконанням зобов'язань, яке може відбутися як до, так і після закінчення дії договору.

Так, за загальним правилом зобов'язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (ст. 598 Цивільного кодексу України, ст. 202 Господарського кодексу України). Перелік цих підстав наведено у ст.ст. 599-601, 604-609 Цивільного кодексу України. Системний аналіз зазначених норм дає змогу дійти висновку про те, що закон не передбачає такої підстави для припинення зобов'язання, яке лишилося невиконаним, як закінчення строку дії договору.

Таким чином, сам факт закінчення строку дії двостороннього правочину, виконання якого здійснено тільки однією стороною, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін цього правочину та не звільняє другу сторону такого правочину від відповідальності за невиконання нею свого обов'язку.

Аналогічна правова позиція наведена в постановах Верховного Суду України від 21.12.2016 у справі № 3-123гс14 та від 24.06.2015 у справі № 3-192-гс15.

Однак, щодо обраного позивачем способу захисту, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

З урахуванням наведеного, ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Проте позивачем необґрунтовано, яким чином обраний ним спосіб захисту шляхом заявлення вимоги про визнання пропозицій, викладених у протоколі розбіжностей, такими, що прийняті, зможе забезпечити реальний та ефективний захист його порушеного права (інтересу).

Заявлена позивачем вимога стосується захисту прав позивача шляхом спонукання відповідача примусово виконати взяті на себе за договором зобов'язання в натурі, що узгоджується із способом захисту порушеного права, передбаченим статтею 16 Цивільного кодексу України.

Однак, суд звертає увагу на те, що правильно обраний спосіб захисту порушеного права повинен, з однієї сторони, відповідати за своєю правовою природою суті спірних правовідносин, а з іншої - передбачати конкретний механізм захисту порушеного права, тобто мати відображення в сформульованих відповідним чином позовних вимогах, які дадуть змогу безумовно виконати таке рішення у разі задоволення судом вимог.

При цьому, такі позовні вимоги повинні ґрунтуватись на вже погоджених сторонами умовах договору. Так, умови договору передбачали виконання тих робіт, які позивач просить зобов'язати виконати відповідача. Однак, конкретна вартість робіт по кожному етапу, яку позивач зазначає у позовній вимозі, сторонами ні у договорі, ні у додатках до нього не погоджувались.

Суд зазначає, що резолютивна частина судового рішення повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог, зокрема конкретні дії, які відповідач повинен вчинити та на чию користь, або інший передбачений законом спосіб захисту порушеного права.

Водночас, перевірка відповідності цього способу допущеному порушенню і меті здійснення судового розгляду є обов'язком суду, який має приймати рішення зі справи в межах заявлених позовних вимог та з урахуванням фактичних обставин конкретної справи, беручи до уваги як можливість у той чи інший спосіб захистити порушене право, так і необхідність подальшого виконання прийнятого судом рішення.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Заявлена позовна вимога за своїм змістом стосується примусового виконання відповідачем комплексу робіт по етапам із зазначенням конкретних сум, на які такі роботи мають бути виконані. При цьому позивачем у заявленому позові не зазначено та не доведено конкретний та детальний порядок виконання відповідачем такого зобов'язання, який би ґрунтувався на умовах укладеного між сторонами договору.

Зокрема, позивачем не доведено, що саме на визначену суму відповідач не виконав зобов'язання по конкретному етапу, яким саме чином таке зобов'язання може бути виконане в примусовому порядку.

Більше того, суд зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту не призведе до захисту прав позивача, оскільки навіть у випадку задоволення позовних вимог, такий спосіб захисту унеможливлює примусове виконання.

Зазначене свідчить про фактичну неможливість захисту прав позивача в обраний ним спосіб у зв'язку з відсутністю конкретного порядку примусового виконання судового рішення.

Враховуючи викладене вище, оскільки між сторонами не було погоджено вартості кожного етапу робіт, враховуючи неможливість встановлення суми невиконаних робіт по кожному етапу, з огляду на обраний позивачем спосіб захисту, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про зобов'язання відповідача виконати комплекс робіт по об'єкту "ВОЛЗ Бердичів - Красилів (будівельні роботи) (код ЄЗС ДК 021:2015-45000000-7)" відповідно до договору підряду № від 13.07.2016 та додаткових угод до нього на загальну суму 2 537 289,72 грн., а саме:

1.1) на 30.12.2016 підрядник не виконав роботи про прокладанню захисної п/е трубки, з'єднання пропусків на суму 968 503,34 грн.;

1.2) на 15.04.2017 підрядник не виконав роботи по задувці волоконно оптичного кабелю на суму 408 130,28 грн.;

1.3) на 15.04.2017 підрядник не виконав роботи по монтажу кабелю ОК, зварюванню волокон, кінцевих пристроїв, вимірам, виконавчій геотопозйомці на суму 291 778,14 грн.;

1.4) на 15.04.2017 підрядник не виконав роботи по установці по трасі стовпчиків, плит, КВП на суму 641 347,44 грн.;

1.5) на 30.04.2017 підрядник не виконав роботи по придбанню та монтажу обладнання на вузли зв'язку на суму 85 290,35 грн.;

1.6) на 30.06.2017 підрядник не виконав роботи по придбанню та монтажу обладнання на вузли зв'язку на суму 134 077,48 грн.;

1.7) на 15.04.2017 підрядник не виконав роботи по влаштуванню переходів методом ГНБ на суму 8 162,69 грн.

Також позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 462 904,79 грн. пені та 180 134,84 грн. штрафу.

Вимоги в цій частині обґрунтовані порушенням відповідачем строків виконання робіт по етапам, визначеним в календарному плані-графіку.

Приписами частини 1 статі 216 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За змістом з ч. 2 ст. 217 ГК України одним з видів господарських санкцій є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п. 10.3 договору за порушення з вини підрядника строків виконання робіт він сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1 відсотка від вартості робіт, з яких допущено порушення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів - додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку штрафу та пені, позивач здійснює розрахунки за кожним етапом окремо, на суми невиконаних робіт, визначені довільно, одноособову порядку, за період прострочення по кожному етапу окремо.

У той же час, при розгляді вимог про стягнення штрафу та пені, суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується.

Суд зазначає, що розрахунок пені та штрафу, наданий позивачем, є необґрунтованим, оскільки, як встановлено судом вище, сторони у договорі не передбачили вартості кожного окремого етапу робіт.

Відповідач не надав жодних доказів та не обґрунтував, яким чином, з урахуванням умов договору та додатків до нього, можливо обрахувати вартість невиконаних робіт по кожному етапу окремо, з урахування того, що договір містить лише загальну вартість робіт, без розподілу на етапи.

Суд встановив, що розрахунок штрафу та пені, наданий позивачем не є обґрунтованим жодними належними, допустимими та достатніми доказами, оскільки з матеріалів справі неможливо встановити ні вартість виконаних робіт по кожному етапу окремо, ні залишок невиконаних робіт по кожному етапу окремо.

Оскільки умовами п. 10.3 договору чітко встановлено, що пеня та штраф нараховуються від вартості робіт, з яких допущено порушення виконання, та оскільки з умов договору та наданих сторонами доказів неможливо встановити по якому етапу на яку вартість допущено прострочення виконання робіт, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог про стягнення штрафу та пені.

Щодо заявленого позивачем клопотання про застосування строків позовної давності до вимог про стягнення штрафу та пені, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Водночас, пунктом 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29.05.2013 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" визначено, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Згідно із п. 2.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, то суд зобов'язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України та вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв'язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення, - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму ЦК України).

Таким чином, положення закону про правові наслідки спливу позовної давності можуть застосовуватися лише у тих випадках, коли буде доведено існування самого суб'єктивного цивільного права і факт його порушення або оспорювання.

Враховуючи те, що судом встановлено необґрунтованість позовних вимог про стягнення штрафу та пені, то позов не підлягає задоволенню саме з вказаних підстав, а тому заявлена відповідачем заява про застосування позовної давності розгляду не підлягає.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати позивача, з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на позивача в повному обсязі та відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 03.08.2018.

Суддя О.Г. Удалова