ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року Справа № 915/345/18

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi ОСОБА_1,

за участю:

секретаря судового засідання Долгової А.О.,

представника позивача: ОСОБА_2 - дов.№2724 від 12.12.2017;

представника відповідача: не зявився;

розглянувши у судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства Укртелеком (юридична адреса: 01601, м.Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд.18; адреса для листування Миколаївська філія ПАТ Укртелеком: 54001, м.Миколаїв, вул.Адміральська, буд.27/3),

до відповідача: Управління соціального захисту населення Очаківської міської ради (юридична адреса: 57508, Миколаївська обл., м.Очаків, вул.Старофортечна, буд.10),

про: стягнення заборгованості у розмірі 34256,30 грн., -

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство Укртелеком звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №48с000/18-13 від 20.04.2018 до Управління соціального захисту населення Очаківської міської ради про стягнення боргу в сумі 34256,30 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем не відшкодовані витрати за надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям абонентів у період з жовтня 2017 року по грудень 2017 року (включно) на загальну суму 34256,30 грн.

07.05.2018 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву б/н від 04.05.2018 (а.с.28-30), в якому він проти позову заперечує та зазначає про наступне.

Відповідно до ч.1 ст.23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Згідно Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №256 від 04.03.2002, визначено механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг зокрема з послуг звязку за рахунок субвенції з державного бюджету, отже держава взяла на себе зобовязання по відшкодуванню таких витрат. Відповідач посилаючись на Закон України Про Державний бюджет України на 2017 рік №1801-VIII від 21.12.2016 зазначає, що субвенція з державного бюджету місцевим бюджетам на інші пільги, в т.ч. послуг звязку взагалі не була передбачена. Не надходження із державного бюджету міському бюджету такої субвенції, призвело до того, що виникла заборгованість перед ПАТ Укртелеком за надані послуги з жовтня по грудень 2017 року у сумі 34256,30 грн. Відповідач вказує, що у звязку із ситуацією, що склалася, Управління листом повідомлялось ПАТ Укртелеком про те, що у міському бюджеті відсутні кошти для відшкодування пільг з послуг звязку. Відповідно до Законів України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, „Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист, „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, „Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, „Про охорону дитинства, передбачено надання пільг на послуги звязку окремим категоріям громадян. Відповідно до норм цих законів, ПАТ „Укртелеком надає послуги звязку на пільгових умовах категоріям громадян, включених в управлінні соціального захисту населення Очаківської міської ради до Єдиного державного реєстру осіб, які мають право на пільги. 20.12.2016 Верховною радою України прийнято Закон України „Про внесення змін до Бюджетного кодексу України №1789-VIII, яким виключено статтю щодо фінансування витрат на надання пільг з послуг звязку за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам. Разом з цим, вищезазначеним Законом доповнено статтю 91 Бюджетного кодексу України підпунктом 20.4, відповідно до якого до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватись з усіх місцевих бюджетів, належать видатки на пільги з послуг звязку, що надаються особам, які мають право на пільги відповідно до чинного законодавства. Розрахунки витрат та Акти звірки розрахунків за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям населення управлінням щомісячно повертались (лист від 27.11.2017 №3583/13-05, від 03.01.2018 №0043/13-05, від 18.01.2018 №170/13-05). За відсутністю коштів у міському бюджеті на фінансування витрат з послуг звязку за період з жовтня по грудень 2017 року, у 2017 році кошти не виділені. Листами №432/13-05 від 15.02.2018 та №879/13-03 від 03.04.2018 управління звернулось до Очаківської міської ради щодо виділення коштів з бюджету м.Очакова. Управлінню виділено кошти у сумі 182,9 тис. грн., але на фінансування послуг звязку у 2018 році. Дії управління не можуть бути визнані бездіяльністю та протиправними, оскільки управління в даному питанні керувалось чинним законодавством України, зокрема ст.95 Конституції України, Законом України Про Державний бюджет України на 2017 рік №1801-VIII від 21.12.2016, п.п.20-4 ст.91 Бюджетного кодексу України, а також не маючи кошторисних призначень, не брало жодних фінансових зобовязань перед Миколаївською філією Публічного акціонерного товариства Укртелеком, тому позов про стягнення суми пільг з послуг звязку за період з жовтня по грудень 2017 року в розмірі 34256,30 грн., позивачем є безпідставним.

11.05.2018 від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву №48с000/16-128 від 11.05.2018 (а.с.42-43), в якій він заперечує проти доводів відповідача викладених у відзиві на позов та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

21.05.2018 факсимільним звязком та 23.05.2018 від відповідача на адресу суду надійшла заява №1271/04-05 від 21.05.2018, в якій він просить розглядати справу за відсутності його представника. Також просить суд розглянути справу за наявними матеріалами. У задоволенні позовних вимог ПАТ Укртелеком про стягнення заборгованості у розмірі 34256,30 грн. та судового збору у розмірі 1762,00 грн., просить відмовити повністю.

На підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду Миколаївської області №59 від 20.04.2018 у звязку з тим, що під час попереднього автоматизованого розподілу справи не відбулося визначення головуючого судді у справі (не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу судової справи) проведено повторний автоматизований розподіл справи №915/345/18.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.04.2018, - справу №915/345/18 призначено головуючому судді Мавродієвій М.В.

26.04.2018 ухвалою суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 24.05.2018.

24.05.2018 судом ухвалено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду на 21.06.2018.

Ухвалою суду від 05.07.2018 судовий розгляд справи відкладено на 18.07.2018.

У судовому засіданні 18.07.2018 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, заслухавши представник позивача, суд встановив наступні обставини.

В силу ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Публічне акціонерне товариство Укртелеком у період з жовтня 2017 року по грудень 2017 року (включно) надавало телекомунікаційні послуги на пільгових умовах відповідним категоріям громадян передбаченим Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу, Законом України Про жертви нацистських переслідувань, Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Законом України Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний статус та Законом України Про охорону дитинства.

У відповідності до ч.3 ст.63 Закону України Про телекомунікації телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Відповідно до п.63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 №295, установлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня предявлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

Згідно ч.2 ст.97 Бюджетного кодексу України порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п."б" п.4 ч.1 ст.89 та ст.102 Бюджетного кодексу України, видатки на відшкодування вартості послуг наданих пільговим категоріям здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з державного бюджету України (субвенції з Державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256 затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету (надалі - Порядок № 256).

У відповідності до п.3 Порядку №256 головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Відповідно до ч.1 п.8 Порядку №256, отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби, для здійснення відповідних видатків.

Згідно п.п.20-4 ч.1 ст.91 Бюджетного кодексу України, до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать видатки на пільги з послуг звязку, інші передбачені законодавством пільги, що надаються ветеранам війни; особам, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною; вдовам (вдівцям) та батькам померлих (загиблих) осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною; особам, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною; вдовам (вдівцям) та батькам померлих (загиблих) осіб, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною; ветеранам праці; жертвам нацистських переслідувань; ветеранам військової служби; ветеранам органів внутрішніх справ; ветеранам Національної поліції; ветеранам податкової міліції; ветеранам державної пожежної охорони; ветеранам Державної кримінально-виконавчої служби; ветеранам служби цивільного захисту; ветеранам Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України; вдовам (вдівцям) померлих (загиблих) ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції, ветеранів податкової міліції, ветеранів державної пожежної охорони, ветеранів Державної кримінально-виконавчої служби, ветеранів служби цивільного захисту та ветеранів Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України; особам, звільненим з військової служби, які стали особами з інвалідністю під час проходження військової служби; особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю та особам, які супроводжують осіб з інвалідністю I групи або дітей з інвалідністю (не більше одного супроводжуючого); реабілітованим громадянам, які стали особами з інвалідністю внаслідок репресій або є пенсіонерами; громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; дружинам (чоловікам) та опікунам (на час опікунства) дітей померлих громадян, смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою; багатодітним сімям, дитячим будинкам сімейного типу та прийомним сімям, в яких не менше року проживають відповідно троє або більше дітей, а також сімям (крім багатодітних сімей), в яких не менше року проживають троє і більше дітей, враховуючи тих, над якими встановлено опіку чи піклування.

Таким чином, головним розпорядником коштів бюджетного фінансування вищевказаних соціальних пільг є Управління соціального захисту населення Очаківської міської ради, а отже, на підставі вищезазначених норм законодавства та положень Постанови та Порядку №256, відшкодування витрат, понесених позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян, здійснюється відповідачем за рахунок державних субвенцій.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем були складені та направлені відповідачу акти звіряння розрахунків абонентів пільгової категорії населення за період з жовтня по грудень 2017 року (включно) на загальну суму 34256,30 грн.(а.с.18-20). Вказані акти відповідачем не підписані.

Відповідач проти розміру наданих позивачем послуг у сумі 34256,30 грн. заперечень не надав, у тому числі і при розгляді справи у суді. Однак, витрати, понесені позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг в сумі 34256,30 грн. починаючи з жовтня по грудень 2017 року (включно) відповідачем відшкодовані не були, незважаючи на те, що позивачем було направлено відповідачу листи з відповідними вимогами (а.с.12, 14, 16).

На підставі повно і всебічно зясованих обставин справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги за первісним позовом слід задовольнити в повному обсязі, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.2 ст.193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

У відповідності до ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.63 Закону України Про телекомунікації телекомунікаційні послуги мають надаватися відповідно до законодавства. Телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

В Законі України від 22.10.1993 №3551-XII Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу, Законі України від 23.03.2000 №1584-ІІІ Про жертви нацистських переслідувань, Законі України від 28.02.1991 №796-ХІІ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Законі України від 24.03.2008 №203/98-ВР Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний статус та Законі України від 26.04.2001 №2402-ІІІ Про охорону дитинства передбачено надання пільг при оплаті за послуги зв'язку (телекомунікаційні послуги).

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на адресу відповідача направлялись листи з проханням сплатити заборгованість за жовтень-грудень 2017 року та підписати акти звіряння розрахунків.

У відповідь на зазначені листи відповідачем було направлено на адресу позивача листи: №3583/13-05 від 27.11.2017, №0043/13-05 від 03.01.2018 та №170/13-05 від 18.01.2018 (а.с.13, 15, 17), у яких зазначив, що у звязку з відсутністю видатків для фінансування пільг на послуги звязку окремим категоріям населення міста у 2017 році, управління соціального захисту населення не може прийняти розрахунки від ПАТ Укртелеком за жовтень-грудень 2017 року та акти звірки розрахунків.

Станом на день розгляду справи суду не подано доказів оплати заборгованості в розмірі 34256,30 грн. та не спростовано факту наявності вказаної заборгованості.

Відповідач не заперечує щодо самого факту надання позивачем пільг за послуги звязку відповідній категорії громадян, як і не заперечує щодо нарахованого позивачем розміру заборгованості з відшкодування нарахування по пільговій категорії громадян за послуги звязку в сумі 34256,30 грн. Однак, зазначає про відсутність видатків на фінансування пільг з послуг звязку за рахунок бюджетних субвенцій.

Законодавством не передбачена залежність відшкодування від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, чи випадки повного або часткового звільнення від обов'язку здійснення розрахунків з постачальниками послуг на пільгових умовах, оскільки надання пільг певним категоріям населення відбувається не внаслідок власного бажання позивача, а у відповідності до вимог Законів України.

Відповідно до ч.1 ст.96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Частина 2 ст.218 Господарського кодексу України та ст.617 Цивільного кодексу України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення від відповідальності.

Згідно з п.5 Оглядового листа Вищого господарського суду України №01-06/374/2013 від 18.02.2013, відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Європейським судом з прав людини у рішеннях у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України від 18.10.2005 та у справі Бакалов проти України від 30.11.2004 зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Аналогічна правова позиція викладена в Постановах Верховного Суду України від 15.05.2012 у справі №11/446, від 15.05.2012 у справі №3-28гс12 та Постанові Вищого господарського суду України від 23.08.2012 у справі №15/5027/715/2011.

За таких обставин, відповідач відповідає за своїми зобов'язаннями, які виникли безпосередньо із закону і така відповідальність не може ставитись в залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Відповідно до ч.6 ст.48 Бюджетного кодексу України бюджетні зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

У листі від 30.06.2011 за №31-07310-10-24/16584 Міністерство фінансів України роз'яснило, що ... деякі програми, які відносяться до державних програм соціального захисту населення, є державною гарантією і одержувачу не може бути відмовлено в їх наданні у разі, якщо він має на них право. У цьому випадку проводиться відшкодування витрат за фактично спожиті послуги (нараховані соціальні виплати) в межах встановлених норм (розмірів).

У зв'язку з цим та згідно з частиною 6 статті 48 Бюджетного кодексу України зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Таким чином, зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку, компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

За вказаних обставин, посилання відповідача на відсутність відповідних бюджетних призначень та ненадходження на рахунок відповідача цільових коштів державних субвенцій як на обставини, які виключають його обовязок з оплати послуг наданих позивачем пільговим категоріям громадян, суд вважає безпідставним.

Будь-яких доказів того, що відповідач належним чином і в повному обсязі здійснив зобовязання по відшкодуванню витратах, понесених позивачем за період з жовтня 2017 року по грудень 2017 року (включно) внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах, відповідач, у порушення приписів ст.74 ГПК України, суду не надав, тобто не довів безпідставність позовних вимог, тоді як надані позивачем докази, як зазначалось вище, навпаки, підтверджують наявність вказаної у позові заборгованості, а відтак і обґрунтованість позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги стосовно стягнення 34256,30 грн. заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.129 ГПК України, у разі задоволення позову, судовий збір підлягає покладенню на відповідача.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 233, 238, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Управління соціального захисту населення Очаківської міської ради, 57508, Миколаївська обл., м.Очаків, вул.Старофортечна, буд.10 (відомості про банківські реквізити відсутні, ) на користь Публічного акціонерного товариства Укртелеком, юридична адреса: 01601, м.Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд.18; адреса для листування: 54001, м.Миколаїв, вул.Адміральська, буд.27/3 (р/р 4908, банк одержувача ПАТ АЛЬФА-БАНК, МФО банку 300346, одержувач ПАТ Укртелеком, ) 34256,30 грн. суму боргу та 1762,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення складено 30 липня 2018 року.

Суддя М.В. Мавродієва