ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2018 Справа № 917/612/18

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" вул. Старий Поділ,5, м. Полтава,36022 в особі Полтавської філії міських електромереж ПАТ "Полтаваобленерго", вул. М.Бірюзова, 47А, м. Полтава, 36000

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський завод кварцевого скла" вул. Заводська 3, м. Полтава, 36003

про стягнення грошових коштів в сумі 105 232,39 грн.

Суддя Ціленко В.А.

Секретар судового засідання: Білоус О.В.

Представники сторін в судове засідання не викликались, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами, в порядку спрощеного провадження, відповідно до ст. 247 ГПК України .

Суть спору: Розглядається позовна заява Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський завод кварцевого скла" 105 232.39 грн. пені за порушення грошових зобов"язань.

Відповідач позов заперечує, посилаючись на те, що пеню нараховано з порушенням порядку позовної давності в один рік.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Відповідно до укладеного 13.04.2009 року договору № 4333 Публічне акціонерне товариство "Полтаваобленерго" в особі Полтавської філії міських електромереж зобов'язалося продавати електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтавський завод кварцевого скла" м. Полтава своєчасно здійснювати платежі згідно з умовами договору.

Позивач у справі вважає, що у зв"язку з порушенням договірних зобов"язань та несвоєчасною оплатою електроенергії відповідач зобов"язаний понести відповідальність у вигляді пені.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, де постачальник зобов"язується надавати другій стороні енергетичні ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) оплачувати вартість прийнятих ресурсів, дотримуватись режиму їх використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання (ст.714 Цивільного кодексу України), договором купівлі - продажу, Законом України "Про електроенергетику" від 16 жовтня 1997 року № 575/97-ВР, Правилами користування електричною енергією, відповідно до яких основним документом, який регулює відносини між постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснюють свою діяльність на закріпленій території і споживачами та визначають зміст правових відносин, прав та обова"язків сторін, є договір.

На виконання умов договору № 4333 від 13.04.2009р. Публічним акціонерним товариством "Полтаваобленерго" в особі Полтавської філії міських електромереж протягом квітня 2017 року по січень 2018 року забезпечено поставку електричної енергії у погоджених потужностях, згідно додатку до договору № 1 від 13.04.2009р. , що не заперечується споживачем.

На підставі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлюється договором або законом.

Відповідно до ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов"язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати. Згідно з умовами п.п.1.2 Додатку № 2 "Порядок розрахунків" розрахунковим періодом вважається період з 8-00 годин 25 числа попереднього місяця до 8-00 того ж числа поточного місяця. Розрахунок проводиться споживачем на поточний рахунок постачальника за регульованим тарифом. Споживач до початку розрахункового періоду здійснює платіж на наступний розрахунковий період тарифів відповідного у сумі вартості 100 % заявленого споживання електричної енергії. Розмір суми платежу розраховується споживачами самостійно, як сума добутків визначених на наступний розрахунковий період тарифів відповідного класу та заявленого обсягу споживання електричної енергії. Відповідач свої зобов"язання в частині своєчасного здійснення платежу належним чином не виконував, що підтверджується платіжними документами про фактичну оплату, розрахунками, іншими доказами та не заперечується споживачем.

Відповідно до ч.2 ст.546 Цивільного кодексу України договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання, ніж неустойка, порука, гарантія, застава. Ч.3 ст. 549 Цивільного кодексу України, ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Відповідальність щодо оплати пені обумовлена сторонами у п. 4.2.1 договору № 4333 від 13.04.2009 року. При викладених обставинах позивач правомірно нарахував на суму прострочених платежів 105 232,79грн. пені, яка підлягає стягненню з боржника, за порушення грошових зобов"язань.

Разом з тим,при ухваленні рішення судом враховані заперечення боржника, щодо порушення позивачем порядку застосування річного строку позовної давності та розцінює його, як заяву про застосування судом строку позовної давності. Відповідно до вимог ст.258,261,267 Цивільного кодексу України до вимог про стягнення пені підлягає застосуванню спеціальна позовна давність в 1 рік. За зобов"язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як вбачається із матеріалів справи позов заявлено до суду 30.05.2018року. Право на нарахування пені за прострочку платежів за розрахунковий період з 25.04.2017 по 25.05.2017 виникло з 26.05.2017р. по 26.05.2018р., за розрахунковий період з 25.05.2017р. по 25.06.2017р. виникло з 26.06.2017р. по 25.06.2018р. З урахуванням чого пеня за прострочку платежу за період з 25.04.2017р. по 30.05.2017р., в сумі 20952,53грн. заявлено до суду з пропуском спеціального строку позовної давності в 1 рік, без пояснення причин та клопотання про його поновлення, тому в цій частині суд у позові відмовляє.

Судові витрати відповідно до ч. 3 ст. 129ГПК України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 232-233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський завод кварцевого скла" (вул. Заводська 3, м. Полтава, 36007, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (вул. Старий Поділ,5, м. Полтава,36022, , р/р 8003 а АТ "Таскомбанк" МФО 339500) в особі Полтавської філії міських електромереж ПАТ "Полтаваобленерго", (вул. М.Бірюзова, 47А, м. Полтава, 36000, , р/р 0001 в АТ "Таскомбанк", МФО 339500) пеню за несвоечасну оплату обумовлених Договором платежів на загальну суму 84 279,86 грн. та судовий збір у сумі 1 411,17 грн.

3. Копію рішення направити сторонам по справі.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 30.07.2018.

Суддя Ціленко В. А.