ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.07.2018 Справа № 920/259/18

м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі

суддя Заєць С.В.

секретар судового засідання Чепульська Ю.В.,

розглянувши матеріали справи № 920/259/18 в порядку загального позовного провадження:

за позовом ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю Перечинський лісохімічний комбінат, м. Перечин Закарпатської області

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Українська виробнича комерційна компанія Добробут, м. Суми

про стягнення 194594,40 грн. на підставі договору підряду № 720-69-AF15 від 10.02.2015

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність від 26.04.2018)

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач в своїй позовній заяві просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Українська виробнича комерційна компанія «Добробут» кошти отримані внаслідок переплати по договору підряду № 720-69 AF15 від 10.02.2017 в сумі 194594,40 грн. та судовий збір в розмірі 2918,93 грн.

03.05.2018 відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач визнає лише частково заборгованість в сумі 24820 грн. 80 коп.

29.05.2018 позивач надав відповідь на відзив.

09.07.2018 позивач надав суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій зазначив, що у ході підготовчих засідань, на виконання ухвали суду від 31.05.2018 сторони по даній справі дійшли згоди щодо підписання актів звірок взаєморозрахунків по договорах № 720-238-АF14 від 17.06.2014 та № 720-69-АF15 від 10.02.2015 та угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог. Відповідно до угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог борг ТОВ «УВКК «Добробут» перед ТДВ «Перечинський ЛХК» за договором № 720-69-АF15 від 10.02.2015 становить 75660 грн. 72 коп.

В звязку з зазначеним позивач просить суд зменшити позовні вимоги і стягнути з відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Українська виробнича комерційна компанія «Добробут» кошти отримані внаслідок переплати по договору підряду № 720-69 AF15 від 10.02.2017 в сумі 75660 грн. 72 коп. та судовий збір в розмірі 1762 грн.

Враховуючи право позивача, передбачене п. 2 ч.2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, про зменшення позовних вимог до закінчення підготовчого засідання суд приймає до розгляду заяву про зменшення позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні 24.07.2018 надав усні пояснення в обґрунтування позовних вимог та просив суд стягнути 75 660,72 грн. заборгованості та судові витрати повязані з розглядом справи.

Представник відповідача в судове засідання 24.07.2018 не прибув, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Враховуючи час, наданий сторонам для підготовки до судових засідань в даній справі та для подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності судового процесу, суд дійшов висновку, що є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та оцінивши надані докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, враховуючи наступне:

10 лютого 2015 року між ТДВ «Перечинський лісохімічний комбінат» (далі - позивач, замовник) та ТОВ «УВКК «Добробут» (далі - відповідач, підрядник) був укладений договір підряду №720-69-АF15 (далі - Договір), за яким відповідач зобов'язувався здійснити роботи по відновленню залізобетонної поверхні конструкцій етажерки цеха по виготовленню етилацетату позивача, забезпечити хімічний та гідрозахист наземних конструкцій та передати виконані роботи позивачу.

Згідно п. 7.1. Договору, строки виконання робіт становлять:

- початок виконання робіт (термін, протягом якого Підрядник зобов'язаний розпочати виконання робіт) - 10 банківських днів з моменту отримання авансового платежу;

- завершення виконання робіт - відповідно до графіка виконання робіт при забезпеченні своєчасного фінансування об'єкта Замовником.

Відповідно до підписаного сторонами Договору графіку, Підрядник повинен був завершити виконання усіх робіт до кінця листопада 2015 року.

Замовник у свою чергу зобов'язався оплатити виконані роботи в наступному порядку:

- авансовий платіж 20% від суми Договору в розмірі 347 164 грн. 08 коп. з ПДВ;

- поетапна виплата за виконані роботи, відповідно до підписаних Актів виконаних робіт по формі КБ-2В;

- кінцевий розрахунок по Договору, після підписання акту готовності об'єкта.

Так, позивачем шляхом безготівкового перерахування коштів на розрахунковий рахунок відповідача було проведено оплату у розмірі 711 596 гривень 40 копійок, з яких 347 164 грн. 08 коп. - авансовий платіж, 364 426 грн/ 32 коп. - поетапні платежі за Актами виконаних робіт, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с. 67 72).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем виконано робіт по Договору лише на суму 517 002 грн. 00 копійок, що підтверджується актами № 1, 2, 3, 4, 5 (а.с. 33-66).

Відтак, різниця між сумою перерахованих Замовником Підряднику коштів та вартістю фактично виконаних робіт складає 194 594 грн. 40 коп.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.ст. 525,526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до цієї ж статті Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що невиконання або неналежне виконання зобов'язання визнається порушенням зобов'язання.

За правилами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

З матеріалів справи вбачається, що 21.06.2018 між сторонами укладено Угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Відповідно до п.6 Угоди сторони погодили, що залишок зобовязання ТОВ УВКК «Добробут» перед ТДВ «Перечинський лісохімічний комбінат» за Договором підряду №720-69-АF15 від 10.02.2015 становить 75660 грн. 72 коп.

Відповідно до ст. 601 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача 75660 грн. 72 коп.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд зазначає наступне:

З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги були визнані відповідачем у повному обсязі, про що свідчить підписання сторонами угоди про взаємозалік від 21.06.2018..

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання позову відповідачем, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач визнав позов повністю, слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Розмір судових витрат становить 1762 грн., виходячи з суми позовних вимог 75660,72 грн.

Отже, сплачена сума судового збору в розмірі 881 грн. підлягає поверненню ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Перечинський лісохімічний комбінат» з Державного бюджету на підставі ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, а залишок судового збору у сумі 881 грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 130, 185, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Українська виробнича комерційна компанія «Добробут» (40021, Сумська область, м. Суми, вул. Кірова, 114/25, ) на користь ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Перечинський лісохімічний комбінат» (89200, Закарпатська область, м. Перечин, вул. Ужанська, буд. 25, ) 75660 грн. 72 коп. коштів отриманих внаслідок переплати по договору підряду №720-69-АF15 від 10.02.2015, та 881 грн. в рахунок відшкодування 50 % витрат зі сплати судового збору

3. Повернути ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Перечинський лісохімічний комбінат» (89200, Закарпатська область, м. Перечин, вул. Ужанська, буд. 25, ) з Державного бюджету України (р/р 3002, код бюджетної класифікації доходів 22030101, одержувач Державний бюджет м. Суми, код ЕДРПОУ 37970593, банк одержувача ГУ ДКСУ у Сумській області, МФО 837013) 50% сплаченого судового збору при поданні позову, що становить 881 грн. судового збору, сплаченого відповідно до платіжного доручення № 1337 від 22.03.2018, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи № 920/259/18.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписано 27.07.2018.

Суддя ОСОБА_3