ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2018 року м. Дніпро Справа № 13/215-10

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач)

судді Чимбар Л.О., Пархоменко Н.В.

секретар: Ковзиков В.Ю.

Представники учасників справи в судове засідання не з'явились, про місце, дату та час судового засідання повідомлені належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2018 року (суддя - Мельниченко І.Ф., м. Дніпро, повний текст ухвали складено та підписано 29.05.2018 року)

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"

на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області

у справі № 13/215-10

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ласуня", м. Дніпро;

Товариства з обмеженою відповідальністю "Пирятин Зернопродукт", м. Полтава

про стягнення 682 751,78 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст судового акту місцевого господарського суду:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2018 року відмовлено у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" в частині вимог щодо визнання незаконними дій Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області відносно винесеної постанови від 11.07.2017 року про повернення наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2010 року у справі № 13/215-10 стягувачу. Відмовлено у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" в частині визнання недійсною та скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області від 11.07.2017 року у виконавчому провадженні № 40384643 про повернення наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2010 року у справі № 13/215-10 стягувачу. Закрито провадження у скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" в частині вимог щодо визнання незаконною та протиправною бездіяльності Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області у виконавчому провадженні № 40384643 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2010 року у справі № 13/215-10. Покладено на заявника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" витрати на правничу допомогу у розмірі 1800,00 грн.

Вказана ухвала мотивована тим, що:

- відносно вимог, викладених у скарзі щодо визнання незаконною та протиправною бездіяльності ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області у виконавчому провадженні № 403846343 по виконанню наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 13/215-10 є таке, що набрало законної сили рішення суду про той самий предмет і з тих самих підстав, що відповідно до частини 3 статті 231 Господарського процесуального кодексу України є підставою для закриття провадження з розгляду скарги в цій частині;

- наявні в матеріалах справи докази підтверджують здійснення державним виконавцем заходів з примусового виконання рішення, в результаті яких інше рухоме та нерухоме майно, на яке може бути звернено стягнення, а також грошові кошти у боржника відсутні, сам боржник за місцем реєстрації також не знаходиться, що і стало підставою для винесення 11.07.2017 року державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області постанови про повернення виконавчого документу стягувачу;

- зважаючи на залучені до матеріалів справи докази, суд дійшов висновку, що дії державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні № 40384643 по примусовому виконанню рішення у справі № 13/215-10 відповідають вимогам Закону України "Про виконавче провадження" у зв'язку з чим, у суду відсутні підстави як для визнання оскаржуваної постанови недійсною та її скасування, так і для визнання дій ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області щодо винесення вказаної постанови, передчасними та незаконними;

- зважаючи на те, що у задоволенні скарги ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" щодо визнання незаконними дій ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області відносно винесення постанови від 11.07.2017 року та в частині її скасування відмовлено, а в решті вимог, викладених в скарзі закрито провадження щодо її розгляду, з огляду на наявність судового рішення відносно вказаного питання, витрати на правничу допомогу в розмірі 1 800,00 грн. покладаються на заявника.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала апеляційну скаргу:

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" подало апеляційну скаргу, в якій просить: скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2018 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на дії та бездіяльність ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у Полтавській області у виконавчому провадженні № 40384643 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2010 року у справі № 13/215-10; визнати протиправними, передчасними та незаконними дії ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у Полтавській області у виконавчому провадженні № 40384643 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2010 року при винесенні постанови від 11.07.2017 року про повернення наказу стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження"; визнати недійсною та скасувати постанову ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у Полтавській області від 11.05.2017 року про повернення наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2010 року стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження"; визнати незаконною та протиправною бездіяльність ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у Полтавській області у виконавчому провадженні № 40384643 за період з 16.02.2017 року по 11.07.2017 року щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2010 року, яка виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у вказаному виконавчому провадженні із врахуванням статей 10, 18, 26, 47 Закону України "Про виконавче провадження" та які були б направлені та свідчили б про перевірку майнового стану та його примусове виконання.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- судом першої інстанції не було враховано, що: як підтверджують матеріали справи, апеляційним господарським судом в постанові від 13.09.2017 року у даній справі прийнято рішення, виходячи із поданої до суду скарги від 15.02.2017 року та враховуючи наявність скасованих незаконних прийнятих рішень судів; оскаржуваним періодом за скаргою від 03.08.2017 року є 16.02.2017 року - 11.07.2017 року; у вказаний період ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області у виконавчому провадженні № 40384643 не було вжито всіх належних заходів примусового виконання; сутність та зміст постанови Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 04.04.2018 року у даній справі полягав у порушенні строків та порядку (не вжиття всіх заходів) примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2010 року, внаслідок чого орган ДВС не вчинив необхідні заходи за два роки, так і не вчинив за 4 місяці; по суті місцевим господарським судом здійснено переоцінку доказів та прийнято рішення, яке є протилежним рішенню Верховного Суду у даній справі;

- дії органу ДВС у виконавчому провадженні № 40384643 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2010 року у справі № 13/215-10, які виразились у винесенні постанови від 11.07.2018 року про повернення наказу господарського суду стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" є протиправними, передчасними та незаконними;

- в матеріалах справи містяться докази того, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо боржника, останній є власником нерухомого майна;

- судом першої інстанції самостійно без правового обґрунтування зроблено підміну понять при оцінці існуючих доказів, обставин та фактів справи, врахування їх при винесенні оскаржуваного рішення;

- господарський суд порушив норми процесуального права, не взявши до уваги вже існуючі та цілком обґрунтовані докази у даній справі.

В письмових поясненнях скаржник зазначає, що з огляду на обставини справи та докази, які містяться в матеріалах справи, відповідно до офіційних відомостей, які містяться на офіційному веб-сайті Автоматизованої системи виконавчих проваджень, державною виконавчою службою не спростовано, а матеріали справи не містять докази, що державним виконавцем вживалися усі передбачені законом заходи, спрямовані на своєчасне і повне виконання рішення суду у даній справі, зокрема, щодо розшуку майна, на яке можна звернути стягнення, а також доказів про направлення до всіх органів влади запитів, які відповідно до законодавства володіють інформацією. Скаржник звертає увагу, що заявлена правова позиція законодавця повністю узгоджена та відповідає (підтримана) також правовою позицією у постановах Верховного Суду від 20.04.2018 року у справі № 908/6142/14, від 10.04.2018 року у справі № 4/041-10, від 11.04.2018 року у справі № 905/268/15, від 16.04.2018 року у справі № 12/57. Наявні відомості про вчинення виконавчих дій, які відображені у інформації про виконавче провадження в Автоматизованій системі виконавчого провадження, за відсутності доказів зворотного, є достовірними та повними.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області у відзиві на апеляційну скаргу просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2018 року у даній справі - без змін. Посилався на те, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо закриття провадження в частині визнання незаконною та протиправною бездіяльності ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області у виконавчому провадженні № 40384643 при виконанні наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 13/215-10, оскільки вимоги, викладені в скарзі, вже були предметом дослідження Господарським судом Дніпропетровської області та Дніпропетровським апеляційним господарським судом. Під час виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2010 року у справі № 13/215-10 державним виконавцем було здійснено ряд виконавчих дій, спрямованих на розшук рухомого та нерухомого майна боржника, докази яких містяться в матеріалах справи, за результатами яких грошові кошти та інше рухоме та нерухоме майно, на яке може бути звернено стягнення, у боржника відсутні, а сам боржник за місцем реєстрації також не знаходиться. Вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 1 800,00 грн. є безпідставними та необґрунтованими, оскільки скаржником не надано документів, які підтверджують судові витрати на правову допомогу, оскільки уточнення до скарги належним чином не оформлені (відсутній підпис) та надіслані без додатків.

Відповідачі наданими їм процесуальними правами не скористались та не надали до суду відзиви на апеляційну скаргу.

Відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

За наведених обставин, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд апеляційної скарги за відсутності відзивів відповідачів за наявними матеріалами справи.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.07.2018 року (головуючий суддя - Вечірко І.О., судді - Чимбар Л.О., Чус О.В.) відкрито апеляційне провадження у справі, розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні на 02.08.2018 року.

18.07.2018 року на адресу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. У зв'язку з тим, що заявнику не відомо, який із судів (Господарський суд міста Києва, Господарський суд Київської області, Київський апеляційний господарський суд, Голосіївський районний суд міста Києва, Київський апеляційний адміністративний суд) технічно спроможний забезпечити участь заявника у судовому засіданні в режимі відеоконференції, заявник просить судове засідання провести в режимі відеоконференції, проведення якої доручити одному з перелічених судів.

Розглядаючи вказане клопотання апеляційний господарський суд враховує наступне.

Суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що суддя - доповідач у даній справі - Вечірко І.О. перебував у відпустці в період з 10.07.2018 року по 31.07.2018 року.

Згідно з підпунктом 2.3.50 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженим рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010 року та погодженим згідно з наказом Державної судової адміністрації від 02.04.2015 року № 45 винятково у разі, коли суддя (судді) у передбачених законом випадках не може (не можуть) продовжувати розгляд справи, невирішені судові справи передаються для повторного автоматизованого розподілу за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додаються до матеріалів справи. У випадку тимчасової непрацездатності, відрядження, відпустки тощо головуючого судді на строк, що не призводить до порушення строків вирішення справи, повторний автоматизований розподіл не проводиться.

Відповідно до підпунктів 2.7.1, 2.7.2 пункту 2.7 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Дніпропетровському апеляційному господарському суді, затверджених рішенням зборів суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду № 1 від 25.04.2016 (із наступними змінами) повторний автоматизований розподіл судових справ між суддями застосовується у випадках визначених законом, а також з метою заміни одного, декількох суддів, всього складу суду. У випадку тимчасової непрацездатності, відрядження, відпустки тощо судді-доповідача на строк, що не призводить до порушення строків вирішення справи, повторний автоматизований розподіл не проводиться.

Таким чином, повторний автоматизований розподіл судової справи для розгляду клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за вказаних вище обставин не проводиться.

01.08.2018 року автоматизованою системою документообігу суду у зв'язку із перебуванням у відпустці судді - Чус О.В. визначено для розгляду справи колегію суддів у складі: головуючий суддя (доповідач) - Вечірко І.О., судді - Пархоменко Н.В., Чимбар Л.О.

02.08.2018 року до початку судового засідання на адресу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" надійшло клопотання про розгляд справи за наявними в ній документами за відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс".

За наведених обставин, клопотання ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не підлягає задоволенню.

Учасники провадження у справі наданими їм процесуальними правами не скористались та не забезпечили явку в судове засідання своїх повноважних представників, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Беручи до уваги, що неявка в судове засідання учасників провадження у справі не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності особи, яка подала апеляційну скаргу та інших учасників провадження у справі.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції:

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2010 року у даній справі задоволено в повному обсязі позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Тат-Aгpo" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ласуня" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Пирятин Зернопродукт" про стягнення 682 751,78 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пирятин Зернопродукт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тат-Агро" основний борг в розмірі 298 000.00 грн,. пеню в розмірі 182 301,48 грн., 10 % штрафу в розмірі 67 787,77 грн., інфляційні втрати в розмірі 108 223.59 грн., 3 % річних в розмірі 24 438.94 грн., витрати по сплаті державного мита в розмірі 6 817,52 грн., витрати по сплаті за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 235,55 грн. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Ласуня" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Пирятин Зернопродукт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тат-Агро" суму боргу в розмірі 2 000,00 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ласуня" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тат-Агро" витрати по сплаті державного мита в розмірі 10,00 грн., витрати по сплаті за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 0,45 грн. (т. 1, а. с. 59-63).

26.10.2010 року на виконання вказаного рішення було видано накази (т. 1, а. с. 68-70).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.11.2013 року (т. 1, а. с. 153-155) замінено у виконавчому провадженні № 40384643, відкритому 28.10.2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції по примусовому виконанню наказу господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2010 року стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю "Тат-Агро" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс".

13.11.2015 року до господарського суду Дніпропетровської області надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність ВПВР Управління ГУЮ у Полтавській області у виконавчому провадженні № 40384643 щодо примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2010 року у справі № 13/215-10 (т. 1, а. с. 160-164).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2015 року скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність ВПВР Управління ГУЮ у Полтавській області у виконавчому провадженні № 40384643 щодо примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2010 року у справі № 13/215-10 залишено без розгляду, матеріали скарги повернуто на адресу заявника (т. 1, а. с. 159).

30.12.2015 року на адресу господарського суду Дніпропетровської області надійшла повторна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (т. 1, а. с. 172-177).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2016 року (т. 2, 99-101) відмовлено в повному обсязі Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" в задоволенні скарги.

15.02.2017 року до господарського суду Дніпропетровської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" надійшла скарга на бездіяльність ВПВР Управління ГТУЮ у Полтавській області у виконавчому провадженні № 40384643 щодо примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2010 року у даній справі (т. 2, а. с. 130-136).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2017 року провадження за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" припинено (т. 2, а. с. 227-229).

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.05.2017 року ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2017 року скасовано, матеріали справи № 13/215-10 направлено для розгляду до господарського суду Дніпропетровської області (т. 3, а. с. 33-35).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2017 року скаргу прийнято до розгляду (т. 3, а. с. 60-61).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.2017 року відмовлено в задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (т. 3, а. с. 239-242). Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.09.2017 року (т. 4, а. с. 57-62) ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.2017 року скасовано. Задоволено скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби у Полтавській області у виконавчому провадженні № 40384643 по виконанню наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2010 року у справі № 13/215-10 у зв'язку із невиконанням в повному обсязі всіх можливих і необхідних виконавчих дій щодо своєчасного виявлення грошових коштів, рухомого і нерухомого майна, їх арешту, опису, оцінки та реалізації. Постановою Верховного Суду від 04.04.2018 року постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.09.2017 року залишено без змін (т. 4, а. с. 213-231).

09.08.2017 року до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на дії та бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2010 року у справі № 13/215-10 у виконавчому провадженні № 40384643 (т. 4, а. с. 95-99).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2017 року відкладено вирішення питання про прийняття скарги до повернення матеріалів справи із Дніпропетровського апеляційного господарського суду (т. 4, а. с. 112).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2017 року розгляд скарги призначено в засіданні на 17.10.2017 року (т. 4, а. с. 113).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2017 року відкладено розгляд скарги на 07.11.2017 року (т. 4, а. с. 144).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2017 року зупинено розгляд скарги до розгляду касаційної скарги на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.09.2017 року та повернення справи до Господарського суду Дніпропетровської області (т. 4, а. с. 154-155).

11.05.2018 року до Господарського суду Дніпропетровської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" надійшли уточнення та обґрунтування вимог скарги (т. 5, а. с. 75-79).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.05.2018 року (т. 5, а. с. 101-102) поновлено провадження щодо розгляду скарги, призначено скаргу до розгляду в засіданні з повідомленням сторін на 24.05.2018 року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2018 року (т. 5, а. с. 138-145) відмовлено у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" в частині вимог щодо визнання незаконними дій Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області відносно винесеної постанови від 11.07.2017 року про повернення наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2010 року у справі № 13/215-10 стягувачу. Відмовлено у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" в частині визнання недійсною та скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області від 11.07.2017 року у виконавчому провадженні № 40384643 про повернення наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2010 року у справі № 13/215-10 стягувачу. Закрито провадження у скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" в частині вимог щодо визнання незаконною та протиправною бездіяльності Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області у виконавчому провадженні № 40384643 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2010 року у справі № 13/215-10. Покладено на заявника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" витрати на правничу допомогу у розмірі 1 800,00 грн.

Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції:

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо закріплений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 року № 18-рп/2012).

Провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою та другою стадією загального провадження. Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатись як цілісний процес (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Янголенко проти України" № 14077/05 від 10.12.2009 року).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2004 року у справі "Шмалько проти України" вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод серед іншого захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній із сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов'язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Саме на державу покладається обов'язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Глоба проти України", № 15729/07 від 05.07.2012 року).

Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 року у справі "Горнсбі проти Греції").

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному та своєчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення Європейського суду з прав людини від 26.02.2005року у справі "Сокур проти України" № 29439/02, від 19.02.2009 року у справі "Крищук проти України" № 1811/06).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 115 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на час прийняття рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2010 року у даній справі), рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, е обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження". Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій виконавця.

Апеляційний господарський суд звертає увагу, що законодавцем передбачений чіткий порядок здійснення дій у виконавчому провадженні. Враховуючи те, що державний виконавець наділений владними повноваженнями, то він повинен дотримуватись цих вимог законодавства з метою забезпечення максимального дотримання засад, передбачених Законом України "Про виконавче провадження". Зокрема, такими засадами є верховенство права, законність, справедливість, неупередженість та об'єктивність, гласність та відкритість виконавчого провадження. Разом з тим, порушення зазначених засад має наслідком порушення безпосередньо прав сторін виконавчого провадження.

При цьому здійснення державним виконавцем комплексу дій, які визначені законом, будуть вважатися належними в разі вжиття ним усіх необхідних (можливих) заходів у їх передбаченій нормативно-правовим актом певній послідовності для повного виконання виконавчого документу у встановлені законом строки, з дотриманням прав учасників виконавчого провадження - стягувача та боржника.

Як вбачається із матеріалів справи, 09.08.2017 року до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на дії та бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2010 року у справі № 13/215-10 у виконавчому провадженні № 40384643.

11.05.2018 року до Господарського суду Дніпропетровської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" надійшли уточнення та обґрунтування вимог скарги.

В уточненнях та обґрунтуванні вимог скарги ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" просило суд:

- визнати протиправними, передчасними та незаконними дії ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області у виконавчому провадженні № 40384643 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2010 року при винесенні постанови від 11.07.2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження";

- визнати недійсною та скасувати постанову ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області від 11.07.2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу;

- визнати незаконною та протиправною бездіяльність ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області у виконавчому провадженні № 40384643 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2010 року у справі № 13/215-10, яка полягає у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у вказаному виконавчому провадженні;

- стягнути з ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області на користь ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" витрати на правничу допомогу у розмірі 1 800,00 грн. згідно договору № 25-07-2017 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 25.07.2017 року.

Щодо вимог ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" стосовно визнання незаконною та протиправною бездіяльності Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області у виконавчому провадженні № 40384643 при примусовому виконанні наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2010 року у справі № 13/215-10, яка полягає в порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій, колегія суддів враховує наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, дії та бездіяльність ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області за період з 27.05.2014 року по 15.02.2017 року у виконавчому провадженні № 40384643 при примусовому виконанні наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2010 року у справі № 13/215-10 були предметом розгляду скарги ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" від 15.02.2017 року.

Розглядаючи вищевказані вимоги ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс", місцевий господарський суд дійшов висновку, що скарга в цій частині підлягає закриттю, оскільки відносно вимог, викладених у даній скарзі, є таке, що набрало законної сили рішення суду про той самий предмет і з тих самих підстав, що відповідно до частини 3 статті 231 Господарського процесуального кодексу України є підставою для закриття провадження розгляду скарги в цій частині.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що судом першої інстанції не було враховано, що ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" оскаржує в тому числі дії/бездіяльність державного виконавця за період з 16.02.2017 року по 11.07.2017 року, який не був предметом дослідження суду при розгляді попередньої скарги на дії/бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком суду першої інстанції, що провадження за скаргою ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на дії та бездіяльність ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області за період з 27.05.2014 року по 15.02.2017 року підлягає закриттю. Однак, скарга ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" щодо дій/бездіяльності ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області за період з 16.02.2017 року по 11.07.2017 року підлягала розгляду місцевим господарським судом.

Під час розгляду скарг на дії/бездіяльність державного виконавця, судам необхідно, серед іншого, перевіряти законність вчинення/невчинення останнім відповідних дій, тобто досліджувати діяльність державного виконавця на предмет її відповідності положенням законодавства.

Згідно із пунктами 6, 7 Розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року рішення (набрав чинності 05.10.2016 року), які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Враховуючи, що ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" оскаржуються дії та бездіяльність державного виконавця за період з 16.02.2017 року по 11.07.2017 року, до спірних правовідносин необхідно застосовувати положення Закону України "Про виконавче провадження" (надалі - Закон) в редакції від 05.10.2016 року.

Як вбачається з матеріалів справи, Дніпропетровським апеляційним господарським судом під час розгляду у даній справі апеляційної скарги ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2017 року, винесену за результатами розгляду скарги ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на дії/бездіяльність ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області за період з 27.05.2014 року по 15.02.2017 року у виконавчому провадженні № 40384643 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2010 року було встановлено, що виконавчою службою не надано доказів в підтвердження дотримання державним виконавцем вимог частини 8 статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" щодо здійснення перевірки майнового стану боржника з періодичністю у кожні два тижні щодо виявлення рахунків та кожні три місяці щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника відповідно.

Верховний Суд в своїй постанові від 04.04.2018 року у даній справі зазначив, що суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що державним виконавцем несвоєчасно та не в повній мірі вжито всіх необхідних, передбачених законом заходів примусового виконання рішення, що свідчить про наявність факту неправомірної бездіяльності державної виконавчої служби під час примусового виконання рішення.

Колегія суддів вважає, що за період з 16.02.2017 року по 11.07.2017 року (дату винесення оскаржуваної постанови про повернення виконавчого документу стягувачу) у виконавчому провадженні № 40384643 державним виконавцем також не було вжито всіх належних заходів з примусового виконання рішення суду з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

В силу статті 18 Закону виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Вказаною статтею також встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках в банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних.

Згідно з частинами 1, 2 статті 52 Закону виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача; виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Відповідно до статті 48 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації; про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника в банках та інших фінансових установах. Готівкові кошти, виявлені у боржника вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно. крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Частиною 2 статті 36 Закону встановлено, що розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходження.

06.03.2017 року державним виконавцем направлено запит до Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" Державної служби інтелектуальної власності. Листом № Вих-326/2017 від 17.03.2017 року (т. 5, а. с. 120, зворотній бік) Державне підприємство "Український інститут інтелектуальної власності" Державної служби інтелектуальної власності повідомило виконавця про те, що для забезпечення потреб громадськості України в інформації стосовно об'єктів промислової власності здійснюється інформаційна діяльність шляхом створення та постійної актуалізації інформаційних ресурсів, доступних на безоплатній основі через Інтернет, зокрема, в розділі "Бази даних та інформаційно-довідкові системи", "Патентно-інформаційні продукти на оптичних носіях" на веб-сайті Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" (www.uipv.org). Здійснити пошук за полем "Власник" можливо у Спеціалізованій базі даних "Винаходи (корисні моделі) в Україні", Базі даних "Зареєстровані в Україні знаки для товарів і послуг" та у Інтерактивній базі даних "Промислові зразки, зареєстровані в Україні", а також в електронній версії акумулятивного офіційного бюлетеня "Промислова власність". Державною службою інтелектуальної власності України з метою забезпечення прозорості та відкритості своєї діяльності розпочато публікування поточних відомостей з державних реєстрів щодо інтелектуальної власності на офіційному веб-порталі Державної служби, рубрика "Державні реєстри". Додатково зазначено, що інформацію щодо наявності чи відсутності об'єктів промислової власності у власності юридичних чи фізичних осіб можливо отримати, звернувшись до Державної служби інтелектуальної власності - органу, уповноваженого вести державні реєстри об'єктів права інтелектуальної власності. Офіційну виписку з Державних реєстрів щодо інтелектуальної власності можна отримати, звернувшись до Державної служби інтелектуальної власності.

Згідно з листом № 1342/9/16-01-12-03-25 від 16.03.2018 року (т. 5, а. с. 119, зворотній бік) Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області ТОВ "Пирятин Зернопродукт" до ДПІ податкову та фінансову звітність за 2016 рік не подано. За 2016 рік та станом на 16.03.2017 року підприємством податки до бюджету не сплачувались.

Відповідно до листа № 3-1-21-466 від 17.03.2017 року (т. 5, а. с. 120) Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за даними Єдиної інформаційно-аналітичної системи Фонду ТОВ "Пирятин Зернопродукт" протягом 2016-2017 років не отримувало фінансування за рахунок коштів Фонду для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам.

Із листа № ГІОЦ-43/798 від 20.03.2017 року (т. 5, а. с. 121) Виробничого підрозділу "Харківського відділення" філії "Головного інформаційно-обчислювального центу" ПАТ "Українська залізниця" вбачається, що згідно з Правилами експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 29.01.2015 року № 17, зареєстрованими в Мінюсті 14.02.2015 року за № 168/26613 і затвердженому розпорядженням Укрзалізниці "Порядком внесення (зміни) даних по власних вантажних вагонах до Автоматизованого банку даних парку вантажних вагонів" відомості по власних вантажних вагонах заносяться до Автоматизованого банку даних парку вантажних вагонів країн СНД і Балтії. За даними згідно запиту інформація у довіднику "Собственники грузовых вагонов государств - участников Содружества" відсутня. В інформаційних базах відсутні відомості про зареєстровані локомотиви. Філією "ГІОЦ" ПАТ "Укрзалізниця" не ведеться облік вантажних вагонів, локомотивів, які не здійснюють виїзд на колії загального користування. Також філія веде інформаційні бази та здійснює облік власних вантажних вагонів України, але не визначає право власності на них.

В листі № 3970/5/99/99-07-03-01-16 від 11.04.2017 року (т. 5, а. с. 123) Державна фіскальна служба України повідомила виконавця про те, що наказом Міністерства юстиції України та Міністерства фінансів України від 13.12.2016 року № 3639/5/1085 затверджено "Порядок надання інформації Державною фіскальною службою України на запити органів державної виконавчої служби", який розроблено відповідно до пункту 5 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження". Вказаний порядок визначає обсяг інформації, яку можуть отримувати органи державної виконавчої служби та приватні виконавці від Державної фіскальної служби України та порядок організації інформаційної взаємодії. Але не передбачено отримання інформації з бази даних електронних копій митних декларацій та інших митних документів. Щодо кожного платника податків, взятого на облік у контролюючому органі згідно з Порядком, формується облікова справа. Рішення про надання інформації з облікової справи приймається контролюючим органом за місцем реєстрації суб'єктів господарювання.

Відповідно до листа № 101/7259 від 18.04.2017 року (т. 5, а. с. 124) Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку за наявними щоквартальними адміністративними даними, наданими депозитарними установами відповідно до Положення про порядок звітування депозитарними установами до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 11.06.2003 року № 992, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.07.2013 року за № 1126/23658 станом на 31.12.2016 року ТОВ "Пирятин Зернопродукт" серед власників, які володіють значними пакетами акцій емітентів (10 відсотків і більше статутного капіталу) відсутнє.

Згідно з листом № 1-6/2779 від 13.04.2017 року Державної служби інтелектуальної власності України за даними державного реєстру станом на 31.03.2017 року відсутні відомості про ТОВ "Пирятин Зернопродукт" як власника зареєстрованих об'єктів права інтелектуальної власності.

Як вбачається із матеріалів справи, 06.03.2017 року державним виконавцем було направлено до Управління адміністративних послуг Полтавської міської ради запит про надання відомостей про реєстрацію місця проживання та інших персональних даних, що містяться в реєстрі територіальної громади/Єдиному державному демографічному реєстрі щодо керівника боржника - ТОВ "Пирятин Зернопродукт".

Відповідь на вищевказаний запит надана 13.09.2017 року, тобто після прийняття державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документу стягувачу. Так, листом № 01-14-03-04/380 від 13.09.2017 року Управління адміністративних послуг Полтавської міської ради повідомило виконавця про те, що Управління не має доступу до персональних даних ні фізичних осіб, ні юридичних осіб. Тому, Управлінням запропоновано державному виконавцю звернутись до Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради, до компетенції якого належить це питання, а також до Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців виконавчого комітету Полтавської міської ради (т. 5, а. с. 119). Проте, докази звернення державного виконавця до зазначених державних органів в матеріалах справи відсутні.

У відповідь на запит державного виконавця № 1805 від 06.03.2017 року Державне підприємство "Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин" Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів надало витяг з реєстру наявності ідентифікованих і зареєстрованих тварин в Реєстрі тварин, відповідно до якого за ТОВ "Пирятин Зернопродукт" станом на 21.03.2017 року зареєстровано 26 тварин (голів великої рогатої худоби) (т. 5, а. с. 122).

В своєму листі № 180/11-11 від 22.03.2017 року (т. 5, а. с. 121, зворотній бік) Державне підприємство "Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин" Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів повідомило також, що в Реєстрі тварин інформація про наявність ідентифікованих і зареєстрованих інших видів тварин у ТОВ "Пирятин Зернопродукт" відсутня.

Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі неправомірно зазначив про те, що листом № 180/11-11 від 22.03.2017 року ДП "Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин" надало відповідь на запит, направлений 03.03.2017 року за № 1805, відповідно до якої інформація про наявність ідентифікованих і зареєстрованих тварин станом на 21.03.2017 року відсутня.

Матеріали справи не містять доказів вчинення в оскаржуваний період державним виконавцем дій щодо розшуку виявленого майна боржника (у тому числі великої рогатої худоби).

Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області не надано доказів, які б свідчили про направлення ним запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника у визначені Законом строки, а також про вчинення дій, направлених на виявлення готівкових коштів боржника, проведення перевірки його майнового стану.

Останні виконавчі дії, які вчинені органом виконання судових рішень на виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2010 року у справі № 13/215-10 датовані березнем 2017 року, тоді як оскаржувана постанова про повернення виконавчого документу прийнята 11.07.2017 року.

Докази дотримання органом державної виконавчої служби порядку та строків проведення перевірки майнового стану боржника в матеріалах справи відсутні, виконавчою службою не надані до суду.

Вищенаведені обставини залишились поза увагою суду першої інстанції.

За таких умов, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області не доведено факту вжиття ним достатніх заходів, у порядку та строки, визначені частиною 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження", з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2010 року у справі № 13/215-10.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що державним виконавцем виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону, відповідно до якого виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини 1 цієї статті, виконавець складає акт.

В матеріалах справи акт про відсутність майна боржника відсутній.

За наведених обставин, беручи до уваги факт не отримання державним виконавцем відомостей про реєстрацію місця проживання/перебування керівника боржника - ТОВ "Пирятин Зернопродукт", наявність зареєстрованих за боржником тварин (ВРХ) та те, що державним виконавцем не в повній мірі вжито всіх необхідних, передбачених законом заходів з примусового виконання рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що державним виконавцем передчасно повернуто стягувачу виконавчий документ на підставі частини 2 статті 37 Закону. В зв'язку з чим, скарга ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" в частині визнання незаконними та протиправними дій ВПВР ГТУЮ у Полтавській області у виконавчому провадженні № 40384643 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2010 року у справі № 13/215-10, які полягають у винесенні постанови від 11.07.2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу та визнання недійсною вказаної постанови підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. Ухвалу місцевого господарського суду від 24.05.2018 року у даній справі необхідно скасувати в частині закриття провадження за скаргою ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на дії та бездіяльність ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області за період з 16.02.2017 року по 11.07.2017 року; відмови в задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на дії та бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області у виконавчому провадженні № 40384643 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2010 року у справі № 13/215-10; покладення на заявника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" витрат на правничу допомогу в розмірі 1 800,00 грн. У вказаній частині слід прийняти нове рішення про задоволення скарги ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс". Оскаржувана ухвала в частині закриття провадження за скаргою ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на дії та бездіяльність ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області за період з 27.05.2014 року по 15.02.2017 року має бути залишена без змін.

Згідно із частиною 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправомірних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково, незалежно від результатів вирішення спору.

Статтею 344 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати, пов'язані з розглядом скарги покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

За наведених обставин, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на орган державної виконавчої служби.

Щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, понесених ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" під час розгляду скарги на дії/бездіяльність державного виконавця в судах першої та апеляційної інстанції колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов'язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 4-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має намір сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо); такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом 5 днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на підтвердження судових витрат на професійну правничу допомогу надано копії Договорів про надання адвокатських послуг (правової допомоги) № 25-07-2017 від 25.07.2017 року, № 29-05-2018 від 29.05.2018 року, актів прийому-передачі документів від 25.07.2017 року, від 29.05.2018 року, від 01.06.2018 року, актів здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 08.05.2018 року, від 13.07.2018 року, посвідчення адвоката, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 3888 від 29.10.2009 року, довідки про відкриття рахунку на ім'я адвоката, з яким стягувачем укладено договори про надання адвокатських послуг (правової допомоги), довідки про взяття на облік адвоката як платника податків, оригінал квитанцій № 0.0.995687738.1 від 23.03.2018 року, № 0.0..1 від 19.06.2018 року.

Наведені вище докази подані ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" в межах строку, встановленого частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Доводи Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, викладені у додаткових поясненнях від 24.05.2018 року та у відзиві на апеляційну скаргу про те, що вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу є безпідставними та необґрунтованими спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, а також документальне підтвердження наданих адвокатом послуг, приймаючи до уваги складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих ним послуг, розмір вартості комплексу правових послуг, визначений умовами договорів про надання адвокатських послуг (правової допомоги) № 25-07-2017 від 25.07.2017 року, № 29-05-2018 від 29.05.2018 року, який є обґрунтованим, розумним та співрозмірним, витрати на професійну правничу допомогу відповідно до приписів статті 344 Господарського процесуального кодексу України покладаються на Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

Керуючись статтями 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" - задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2018 року у справі № 13/215-10 - скасувати в частині: закриття провадження за скаргою ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на дії та бездіяльність ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області за період з 16.02.2017 року по 11.07.2017 року; відмови в задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на дії та бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області у виконавчому провадженні № 40384643 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2010 року у справі № 13/215-10; покладення на заявника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" витрат на правничу допомогу в розмірі 1 800,00 грн.

Прийняти в цій частині нове рішення, виклавши його в наступній редакції:

"Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на дії та бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області у виконавчому провадженні № 40384643 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2010 року у справі № 13/215-10 - задовольнити частково.

Визнати незаконними та протиправними дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області у виконавчому провадженні № 40384643 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2010 року у справі № 13/215-10, які полягають у винесенні постанови від 11.07.2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу.

Визнати недійсною постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 11.07.2017 року про повернення стягувачу наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2010 року у справі № 13/215-10.

Визнати незаконною та протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області при проведенні виконавчих дій у виконавчому провадженні № 40384643 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2010 року у справі № 13/215-10, яка полягає у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій за період з 16.02.2017 року по 11.07.2017 року.

Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 800,00 грн.".

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2018 року у справі № 13/215-10 в частині закриття провадження за скаргою ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на дії та бездіяльність ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області за період з 27.05.2014 року по 15.02.2017 року - залишити без змін.

Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1 762,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000,00 грн.

Видачу наказів доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 07.08.2018 року.

Головуючий суддя _________________ І.О. Вечірко

Суддя _________________ Н.В. Пархоменко

Суддя _________________ Л.О. Чимбар