ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.08.2018р. Справа №905/793/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кант", м.Харків

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Шахта імені О.Ф. Засадька", м.Авдіївка

про стягнення заборгованості в сумі 1455636,63 грн.

Суддя Левшина Г.В.

при секретарі судового засідання Хохуля М.С.

Представники сторін:

від позивача: Бабалік І.В. - по дов.

від відповідача: Півцаєва В.О. - по дов.

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кант", м.Харків, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства "Шахта імені О.Ф. Засадька", м.Авдіївка, про стягнення заборгованості в сумі 1455636,63 грн., у тому числі основний борг в розмірі 1300065,70 грн., інфляція в сумі 124369,35 грн., три проценти річних в сумі 31201,58 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов'язань з оплати поставленого товару за договором поставки №692/1445/1 від 05.12.2014р., додатковими угодами та специфікаціями до нього, видатковими накладними за період з 23.12.2014р. по 31.10.2016р., товарно-транспортними накладними та довіреностями на отримання матеріальних цінностей, угоди про зарахування зустрічних вимог.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 02.05.2018р. з урахуванням ухвали від 18.05.2018р. відкрито провадження у справі №905/793/18, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 29.05.2018р. об 11.00 год.

Листом господарського суду Донецької області від 24.05.2018р. повідомлено учасників процесу про ті обставини, що внаслідок знаходження судді Левшиної Г.В. на лікарняному судове засідання, призначене на 29.05.2018р., не відбудеться.

Ухвалою від 04.06.2018р. повідомлено сторони про розгляд справи №905/793/18 у підготовчому засіданні, яке відбудеться 18.06.2018 року об 11:30 год.

18.06.2018р. від відповідача до канцелярії суду надійшли пояснення по справі. При цьому, відповідачем заявлене клопотання про витребування у позивача для огляду оригіналів первісних документів, що надані до позову, у зв'язку з втратою останніх.

Ухвалою від 18.06.2018р. було продовжено строк підготовчого засідання по справі №905/793/18 на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 05.07.2018 року о 10:45 год., зобов'язано позивача надати в судове засідання для огляду оригінали первісних документів, копії яких додані до справи.

У підготовчому засіданні 05.07.2018р. позивачем було надано для огляду відповідачу та суду оригінали витребуваних документів.

Ухвалою від 05.07.2018р. відкладено підготовче засідання на 16.07.2018р.

16.07.2018р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №15/33 від 16.07.2018р., в якому відповідач заперечив проти позивних вимог, посилаючись на ті обставини, що частина наданих позивачем оригіналів видаткових накладних не підтверджує факт отримання відповідачем продукції від позивача, оскільки останні підписані не уповноваженою відповідачем особою.

Крім цього, 16.07.2018р. до суду від Публічного акціонерного товариства "Шахта імені О.Ф. Засядька" надійшло клопотання №15/34 від 16.07.2018р. про призначення почеркознавчої експертизи по справі. В обгрунтування даного клопотання відповідач посилається на ті обставини, що деякі з наданих позивачем видаткових накладних не могли бути підписані представником відповідача ОСОБА_6

За висновками суду, відповідач заявляючи відповідне клопотання про необхідність проведення судової експертизи не надав належних доказів в підтвердження обставин, викладених у клопотанні. Зокрема, жодних відомостей щодо займаної ОСОБА_6 посади, місцезнаходження останнього тощо відповідачем до справи не надано, а клопотання щодо призначення експертного дослідження у справі базується виключно на візуальному сприйнятті представником відповідача підписів представників сторін на видаткових накладних.

Одночасно, судом було прийнято до уваги ті обставини, що дане клопотання заявлене відповідачем 16.07.2018р., після ознайомлення з оригіналами документів, які були представлені позивачем на клопотання відповідача. Клопотання про витребування оригіналів було обгрунтоване відповідачем саме втратою всіх документів, що стосувались спірного договору. Як наслідок, у зв'язку з відсутністю у відповідача відповідних документів, проведення експертного дослідження є недоцільним.

За таких обставин, ухвалою від 16.07.2018р. судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про призначення почеркозначвої експертизи, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 08.08.2018р.

В судовому засіданні 08.08.2018р. позивач наполягав на задоволенні позовних вимог, відповідач протии позову заперечував.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

05.12.2014р. між сторонами підписано договір на поставку продукції №692/1445/1, за умовами якого позивач (постачальник) зобов'язався поставити продукції в кількості та за ціною, зазначених в заявці покупця, специфікації до договору, що є невід'ємною його частиною, а покупець взяв на себе зобов'язання прийняти та оплатити товар за встановленою ціною (п.1.1 договору).

Загальна сума договору: згідно специфікацій до договору, що є його невід'ємною частиною (п.1.2 договору).

Відповідно до п.3.1 договору обумовлена даним договором продукція постачається на умовах постачальника на склад покупця.

Строк поставки продукції: згідно специфікацій до даного договору (п.3.2 договору).

Згідно п.9.1 договір набирає чинності з моменту досягнення згоди за всіма істотними умовами та діє до 31.12.2015р. Договір вважається щорічно продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляді умов.

Додатковою угодою від 30.12.2015р. до договору пролонговано дію договору на 2016р. внесено зміни до п.9.1 договору, виклавши його в наступній редакції: «п.9.1 договір набирає чинності з моменту досягнення згоди за всіма істотними умовами та діє до 31.12.2016р. Договір вважається щорічно продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляді умов».

На виконання умов договору між сторонами підписані специфікації №№1-17 за період з 05.12.2014р. по 24.10.2016р., в яких сторони дійшли згоди щодо найменування товару, його кількості та ціни.

Крім того, у кожній специфікації сторонами погоджено умови оплати, строк та умови поставки вказаного у відповідній специфікації товару.

Зокрема, умовами поставки є: EXW склад постачальника, за специфікаціями №1 від 05.12.2014р., №15 від 06.06.2016р. поставка товару здійснюється протягом 15 робочих днів з моменту отримання передплати, за специфікаціями №2 від 26.01.2016р., №8 від 05.10.2015р., №9 від 11.11.2015р. - протягом 30 календарних днів з моменту отримання 100% передплати, за специфікацією №3 від 26.02.2015р. строк поставки товару складає: 3 шт - 10.04.2015р., 22 шт. - до 05.06.2015р., за специфікаціями №4 від 10.06.2015р., №6 від 26.08.2015р., №7 від 08.09.2015р., №10 від 01.12.2015р., та за специфікаціями б/н від 10.08.2015р., від 18.08.2015р. протягом 14 календарних днів з моменту отримання передплати, за специфікаціями б/н від 17.02.2016р., від 01.03.2016р., 02.03.2016р., 06.04.2016р., №12 від 29.04.2016р., №13 від 03.05.2016р., №14 від 17.05.2016р., №15 від 06.06.2016р., №16 від 13.09.2016р., №17 від 24.10.2016р. - 45 календарних днів з моменту підписання даної специфікації.

Як встановлено згідно видаткових накладних за період з 23.12.2014р. по 31.10.2016р. позивачем поставлено, а відповідачем прийнято на підставі довіреностей №1146 від 30.05.2016р., №943 від 06.05.2016р., №994 від 22.05.2016р., №1082 від 23.05.2016р., №345 від 24.02.2016р., №549 від 23.03.2016р., №804 від 19.04.2016р., №863 від 26.04.2016р., №1003 від 13.05.2016р., №1066 від 20.05.2016р., №3208 від 22.12.2014р., №286 від 26.02.2015р., №375 від 11.03ю.2015р., №605 від 06.04.2015р., №1107 від 28.06.2015р., №960 від 03.06.2015р., №1690 від 01.09.2015р., №1724 від 07.09.2015р. №1873 від 23.09.2015р.,. №1957 від 06.10.2015р., №2023 від 12.10.2015р., №2102 від 19.10.2015р., №2212 від 30.10.2015р., №2526 від 10.12.2015р., №2486 від 07.12.2015р., №2453 від 02.12.2015р., №2440 від 30.11.2015р., №2316 від 12.11.2015р., №1284 від 10.06.2016р., №1384 від 23.06.2016р., №1386 від 23.06.2016р., №1322 від 15.06.2016р., №1255 від 08.06.2016р., товар за договором №692/1445/1 від 05.12.2014р. на суму 1300065,70 грн. з урахуванням часткового погашення заборгованості відповідачем та угод про зарахування зустрічних однорідних вимог від 10.01.2017р., 14.12.2016р., 25.10.2016р., 29.09.2016р.

Факт отримання від позивача товару з боку відповідача на вказану суму за договором не спростований.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно п.4.1 договору №692/1445/1 від 05.12.2014р. покупець здійснює оплату наступним чином: 100% передплати.

Аналогічні умови вказані у підписаних між сторонами специфікаціях №1 від 05.12.2014р. на суму 27600,00 грн., №2 від 26.01.2015р. на суму 120000,00 грн.

Згідно специфікації №3 від 26.02.2015р. на суму 2500000,00 грн. оплата здійснюється наступним чином: передплата в сумі 1300000,00 грн., кінцевий розрахунок по факту готовності продукції до відвантаження.

Згідно специфікацій №8 від 05.10.2015р. на суму 250000,00 грн., №9 від 11.11.2015р. на суму 560000,00 грн., №4 від 10.06.2015р. на суму 2220,00 грн., №6 від 26.08.2015р. на суму 962000,00 грн., №7 від 08.09.2015р. на суму 110000,00 грн., №10 від 01.12.2015р. на суму 55200,00 грн., б/н від 10.08.2015 на суму 3136 грн., б/н від 18.08.2015 на суму 6492,00 грн, б/н від 17.02.2016р. на суму 2219,78 грн., б/н від 01.03.2016р. на суму 1999,99 грн., б/н 02.03.2016р. на суму 3500,00 грн., б/н від 06.04.2016р. на суму 104200,00 грн., №12 від 29.04.2016р., №13 від 03.05.2016р., №14 від 17.05.2016р. на суму 108000,00 грн., №15 від 06.06.2016р. на суму 378000,00 грн., №16 від 13.09.2016р. на суму 90000,00 грн. - 50% передплати та 50% по факту виготовлення товару.

За специфікацією №17 від 24.10.2016р. строк оплати - протягом 20 календарних днів з моменту отримання товару.

Відповідно до ч.1 ст.693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання. При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту (ч.ч.1, 2 ст.538 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч.4 ст.538 Цивільного кодексу України якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Отже, внаслідок приписів закону про зустрічне виконання зобов'язань та ст.692 Цивільного кодексу України обов'язок відповідача в повному обсязі оплатити поставлений товар за видатковими накладними з 23.12.2014р. по 31.10.2016р. виник з дати отримання товару та за специфікацією №17 від 24.10.2016р. протягом 20 календарних днів з моменту отримання товару.

За висновками суду, свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати позивачу грошових коштів в сумі 1300065,70 грн. всупереч ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач не виконав.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечив проти наявності заборгованості за накладними №141/16 від 23.09.2016р. №141/16 на суму 135000,00 грн., №143/16 від 29.09.2016р. на суму 135000,00 грн., №144/16 від 30.09.2016р. на суму 54000,00 грн., №147/16 від 19.10.2016р. на суму 162000,00 грн., №156/16 від 31.10.2016р. на суму 135000,00 грн., оскільки підпис про отримання товару у вказаних накладних вчинений не уповноваженою відповідачем особою.

Суд відхиляє заперечення відповідача, оскільки надані позивачем для огляду оригінали вищевказаних видаткових накладних не підтверджують викладені відповідачем обставини.

Так, підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов'язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України. Отже, якщо інше не встановлено укладеним сторонами договором або актом цивільного законодавства, перебіг строку виконання грошового зобов'язання, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу, починається з моменту прийняття товару або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Викладене відображає правову позицію Вищого господарського суду України, яка доведена у оглядовому листі від 29.04.2013р. N01-06/767/2013 "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", інформаційному листі від 17.07.2012р. N01-06/928/2012 "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права".

Як встановлено, видаткові накладні №141/16 від 23.09.2016р. №141/16 на суму 135000,00 грн., №143/16 від 29.09.2016р. на суму 135000,00 грн., №144/16 від 30.09.2016р. на суму 54000,00 грн., №147/16 від 19.10.2016р. на суму 162000,00 грн., №156/16 від 31.10.2016р. на суму 135000,00 грн., від 08.10.2014р. містять у собі посилання на довіреності, згідно яких товар був переданий відповідачу та які містяться у матеріалах справи.

При дослідженні оригіналів вказаних документів, відмінностей у підписах чи інших обставин, що свідчать про отримання товару неналежною особою, судом не встановлено.

Одночасно, відповідачем жодних відомостей щодо займаної ОСОБА_6 посади, місцезнаходження останнього тощо до справи не надано, а заперечення проти позову в цій частині базуються виключно на візуальному сприйнятті представником відповідача підписів представників сторін на видаткових накладних.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім суми основного боргу, позивачем на підставі ст.625 Цивільного кодексу України нараховано та пред`явлено до стягнення три проценти річних в сумі 31201,58 грн. за період з 14.06.2017р. по 01.04.2018р. та інфляцію в сумі 124369,35 грн. за період з 14.06.2017р. по 01.04.2018р.

За висновками суду, розрахунок трьох процентів річних є арифметично вірним, таким, що відповідає законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи.

При цьому, посилання відповідача на невірність визначення дати, з якої підлягали нарахуванню три проценти річних спростовується вище встановленими судом обставинами та зазначеними положеннями законодавства щодо виникнення зобов'язання з оплати товару та відповідного прострочення.

Одночасно, щодо вимог про стягнення інфляції суд виходить з наступного.

Відповідно до п.3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Таким чином, враховуючи, нараховується лише за повний місяць, нарахування позивачем інфляційних витрат за червень 2017р. є неправомірним.

В результаті проведеного перерахунку суду, інфляційні витрати підлягають стягненню за період з липня 2017р. по березень 2018р. в сумі 117359,33 грн., а решта вимог в цій частині підлягає залишенню без задоволення.

За таких обставин, враховуючи, що позов доведений позивачем та обґрунтований матеріалами справи, проте в частині вимог щодо інфляції в сумі 7010,02 грн. є неправомірним, виходячи з того, що заперечення відповідача є безпідставними, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 1448626,61 грн., у тому числі основний борг в сумі 1300065,70 грн., інфляція в сумі 117359,33 грн. та три проценти річних в сумі 31201,58 грн.

Судовий збір підлягає розподілу між сторонами пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 46, 74, 76, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кант", м.Харків до Публічного акціонерного товариства "Шахта імені О.Ф. Засадька", м.Авдіївка про стягнення заборгованості в сумі 1455636,63 грн., у тому числі основний борг в розмірі 1300065,70 грн., інфляція в сумі 124369,35 грн. та три проценти річних в сумі 31201,58 грн., задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Шахта імені О.Ф. Засадька" (86065, Донецька обл., м.Авдіївка, проїзд Індустріальний, б.1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кант" (61024, м.Харків, вул.Лермонтівська, 21, кв.1, ) основний борг в сумі 1300065,70 грн., інфляцію в сумі 117359,33 грн. та три проценти річних в сумі 31201,58 грн., всього заборгованість в сумі 1448626,61 грн., судовий збір в сумі 21729,42 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні 08.08.2018р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 08.08.2018р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.В. Левшина