ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18 липня 2018 р. Справа № 903/181/18

за позовом: приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група", м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: товариство з обмеженою відповідальністю "Гуалапак Україна" м. Суми

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Вотранс Логістик", Волинська обл., Луцький р-н., с. Підгайці

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватне акціонерне товариство транспортно - експедиційний комбінат "Західукртранс", Львівська обл., м. Дрогобич

- приватне акціонерне товариство "Страхова Компанія "Перша", м.Київ

про стягнення 906 800 грн. 77 коп.

Суддя Кравчук А.М.

Секретар судового засідання Касьянова К.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Сечко С.В, довіреність № 117/277 від 29.12.2017 року

від відповідача: Максимчук Ю.В., ордер серія ВЛ №000048317

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Білинський М.О., довіреність №18/01-003-21 від 04.01.2018 року

встановив: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія " Українська страхова група" звернулась до господарського суду Волинської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вотранс Логістик" про стягнення 906 800 грн. 77 коп. сплаченого страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовані виплатою ТОВ "Гуалапак Україна" страхового відшкодування вартості пошкодженого при перевезенні вантажу в сумі 906 800 грн. 00 коп. згідно договору страхування та обов'язком відповідача, як відповідального за завдані збитки, компенсувати ці витрати.

Ухвалою суду від 20.03.2018 року позовну заяву залишено без руху, зобов'язано позивача не пізніше 5-ти календарних днів з дня вручення ухвали усунути недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 03.04.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, залучено третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Гуалапак Україна", на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство транспортно - експедиційний комбінат "Західукртранс". Запропоновано відповідачу не пізніше ніж у 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати суду письмовий відзив (заперечення) на позовну заяву із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення, якщо такі докази не надані позивачем, та документів, що підтверджують одночасне надіслання відзиву і доданих до нього доказів позивачу.

Ухвалу суду від 03.04.2018 року про відкриття провадження у справі позивач та третя особа на стороні позивача ТОВ "Гуалапак Україна" отримали 10.04.2018 року, третя особа на стороні відповідача ПАТ ТЕК "Західукртранс" - 11.04.2018 року, що підтверджується відповідними рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 68-70).

Надіслана на адресу ТОВ "Вотранс Логістик" ухвала суду від 03.04.2018 року повернута 10.04.2018 року засобом зв'язку з позначкою "інші причини, що не дали змоги виконати обов'язку щодо пересилання поштового відправлення" (а.с. 81-83).

Проте, у встановлений судом строк на адресу суду 17.04.2018 року надійшов відзив ТОВ "Вотранс Логістик", 20.04.2018 року пояснення ПАТ ТЕК "Західукртранс", 23.04.2018 року пояснення ТОВ "Гуалапак Україна".

Відповідач у відзиві від 16.04.2018 року, запереченнях від 08.06.2018 року позовні вимоги заперечує, оскільки право на регресне відшкодування у позивача не є безумовним, повинно бути підтверджене правомірністю виплати страхового відшкодування. Акт про пошкодження вантажів від 22.03.2017 року та акт огляду пошкодженого майна від 23.03.2017 року різняться описом пошкодження, не дають змоги встановити точний розмір завданої майну шкоди, акт огляду експерта від 23.03.2017 року складений не по пакувальних місцях, відсутній звіт про експертну оцінку пошкодженого майна. Акт про пошкодження вантажу від 22.03.2017 року не відповідає акту згідно додатку №4 до Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні. Докази пошкодження вантажу з вини відповідача і встановлення причин пошкодження немає. Крім того, позивачем не доведено наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення.

ТОВ "Гуалапак України" у поясненнях від 20.04.2018 року №73 позовні вимоги підтримує, оскільки найнятий експедитором перевізник здійснив перевезення вантажу без належного кріплення та як наслідок своїми діями/бездіяльністю завдав збитків клієнту на суму гривневого еквіваленту 23 516 Євро. Крім того, у зв'язку з пошкодженням частин виробничого обладнання і неможливістю його використання за призначенням у несправному стані, пошкоджені частини були демонтовані та на їх місце поставлені нові. Вартість визначених робіт склала гривневий еквівалент 17 056 Євро. Страхове відшкодування отримали в сумі 906 800 грн. 00 коп. (а.с. 121-122).

ПАТ ТЕК "Західукртранс" у поясненнях №18/04-064-21 від 17.04.2018 року, заяві №18/04-065-21 від 17.04.2018 року позовні вимоги заперечує, оскільки відповідальність за пошкоджений вантаж лежить на відправнику, який пакував, завантажував обладнання. Перевізник не несе відповідальності за пошкодження, пов'язані з неправильним завантаженням або невідповідним пакуванням вантажу. Товар пошкоджений у зв'язку з неналежним упакуванням, проломом дерев'яного піддону під навантаженням, обладнання нахилилось на праву сторону. З позовної заяви не можливо встановити, які саме ремонтні роботи проводились по обладнання, не наведені підстави виплати страхового відшкодування саме в сумі 906 800 грн. 77 коп.

Протокольною ухвалою від 25.04.2018 року суд залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ПрАТ "Страхова компанія "Перша", розгляд справи відклав.

Ухвалою суду від 25.04.2018 року повідомлено учасників справи про відкладення судового засіданні на 17.05.2018 року об 11 год. 00 хв., запропоновано третій особі приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Перша" подати пояснення із врахуванням вимог ст.168 ГПК України в строк до 11.05.2018 року.

Протокольною ухвалою від 17.05.2018 року клопотання позивача про залучення співвідповідачів у справі судом залишено без задоволення, клопотання про відкладення справи задоволено.

Ухвалою суду від 17.05.2018 повідомлено учасників справи про відкладення судового засіданні на 13.06.2018 року, запропоновано ПрАТ "СК "Перша" до 08.06.2018 року подати суду пояснення по суті справи.

ПАТ "СК "Перша" у відзиві від 11.06.2018 року №1517 позовні вимоги заперечує. Зазначає, що застосовані вантажовідправником упаковка, метод і схема вантажу, а так само їх виконання не забезпечили надійного кріплення і безпеку вантажу в процесі перевезення. Кріплення не тільки не виключало, а й створювало можливості пошкодження вантажу на вантажній платформі при русі транспортного засобу, у зв'язку з чим в ПАТ "СК "Перша" відсутні підстави для виплати страхового відшкодування за наслідками досліджуваної події. Крім того, у позовній заяві ПАТ "СК "Українська страхова компанія" зазначає ряд сум в євро, що значно перевищують заявлену в позовних вимогах суму.

На підставі ст.ст. 119, 165,168 ГПК України, суд протокольною ухвалою від 13.06.2018 року долучив відзив ПрАТ "СК "Перша" до матеріалів справи.

ПАТ "СК "Українська страхова компанія" у клопотанні від 13.06.2018 року просить долучити до матеріалів справи розрахунок суми сплаченого страхового відшкодування, пов'язаного із відновленням (заміною) пошкоджених агрегатів, який складає 906 800 грн. 77 коп.

Суд протокольною ухвалою від 13.06.2018 року закрив підготовче засідання, розгляд справи по суті призначив 18.07.2018 року.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав.

Представники відповідача, третьої особи позовні вимоги заперечили.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

25.05.2016 року між Bobst Italia S.p.A (продавець) та ТОВ "Гуалапак Україна" (покупець) укладено контракт №116 (а.с. 10-13).

Згідно п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 2.1, 3.3, 4.1, 4.2, 7.1, 7.2, 7.5 контракту ТОВ "Гуалапак Україна" купує згідно специфікації, яка є невід'ємною частиною контракту, печатний модуль для дооснашення ротогравюрної друкарської машини модель ROTOMEC 4003 МР 1200/400/С, виготовлений Bobst Italia S.p.A. В обов'язки продавця входить виготовлення обладнання, його митне оформлення для експорту, поставка обладнання і виготовлення технічної документації покупцю. В обов'язки покупця входить оплата обладнання і виконаних робіт згідно умов контракту, приймання обладнання від продавця, митне оформлення для імпорту, забезпечення його збереження. Всі ризики та право власності на обладнання переходить від продавця до покупця в момент поставки. Загальна вартість контракту становить 370 000 євро. Вартість обладнання розуміється на умовах поставки FCA Сан Джорджо Монферрато, Італія,Ю згідно Інкотермс 2010. Упаковка та маркування обладнання мають відповідати відповідним вимогам країни продавця і міжнародним стандартам. Обладнання відвантажується у відповідній упаковці, яка забезпечує повне збереження від пошкоджень та корозії під час транспортування морським та автомобільним транспортом з врахуванням кількох перевантажень і подальшого зберігання у покупця у відповідності до технічних вимог щодо даного обладнання. Упаковка має відповідати вимогам відвантаження обладнання за допомогою вилочного навантажувача чи крюкового крану. Продавець відповідає за всі пошкодження обладнання внаслідок невірного чи неналежного пакування.

03.03.2017 року між ТОВ "Вотранс Логістик" (експедитор) та ТОВ "Гуалапак Україна" (клієнт) укладено договір №44 транспортного експедирування вантажу (а.с. 14-16).

Згідно п.п.1.1, 2.1.3, 2.1.5, 4.4 договору експедитор надає транспортно-експедиторські послуги по організації перевезень експортних, імпортних, транзитних та інших вантажів клієнта на підставі відповідної заявки. Експедитор зобов'язується, зокрема, забезпечити належне приймання вантажу від вантажовідправника по кількості та стані у відповідності до товарно-транспортної накладної, та належне розміщення і кріплення вантажу в транспортному засобі. Кріплення вантажу зобов'язане забезпечити його повну збереженість у транспортуванні; забезпечувати збереження вантажу під час його перевезення, перевалки і збереження, доставку вантажу вантажоотримувачу в обумовлений сторонам термін. Експедитор несе відповідальність за збереження отриманого вантажу в порядку і підставі вимог чинного законодавства; дії та упущення третіх осіб, залучених до виконання даного договору, в тому ж порядку.

03.03.2017 року між ТОВ "Вотранс Логістик" (експедитор) та ПАТ ТЕК "Західукртранс" (перевізник) укладено договір №ЗУТ1188 перевезення вантажу у міжнародному сполученні (а.с. 17-18).

Згідно п.п. 1.1, 2.2, 3.1.4, 3.1.9, 3.1.10, 3.1.11, 3.2.4, 3.2.6 3.2.9, 5.7.2 даний договір регулює відносини, що виникають при плануванні, організації та здійсненні міжнародних перевезень вантажів автомобільним транспортом, а також по оплаті наданих транспортних послуг. Кожне перевезення оформляється замовленням, що складається у письмовій формі, підписується уповноваженою стороною експедитора та передається факсимільним зв'язком перевізнику. Експедитор зобов'язується, зокрема, забезпечити завантаження/розвантаження та митне оформлення транспортних засобів, як на території України та країн СНД, так і на території країн Західної Європи у термін до 48-ми годин; забезпечити упакування і маркування вантажу відповідно до правил, що діють на автомобільному транспорті. Експедитор або вантажовідправник за дорученням експедитора забезпечує належне складання та кріплення вантажу в автомобілі, що виключає псування чи пошкодження вантажу під час транспортування. Водій зобов'язаний діяти відповідно до п. 3.2.9.; забезпечити завантаження транспортних засобів перевізника з врахуванням вагових та габаритних обмежень, навантажень на вісь та інших технічних обмежень в країнах транзиту. Перевізник зобов'язується брати на себе відповідальність за збереження вантажу в дорозі, своєчасну доставку в пункт призначення і видачу його вантажоотримувачу, вказаному в товарно-транспортній накладній; негайно повідомляти експедитора в письмовій формі про виникнення будь-яких інцидентів при виконанні перевезень (затримка, пошкодження, ДТП тощо), а також про простої транспортних засобів під завантаженням/розвантаженням понад строк, визначений п. 3.1.4 договору; контролювати процес завантаження, розміщення (з урахуванням розподілення навантаження на осі автотранспорту) і закріплення вантажу таким чином, щоб це забезпечувало його збереження в процесі транспортування. У випадку не можливості виконання даної вимоги не приймати вантаж до перевезення та негайно повідомити про це експедитора та надалі діяти за його вказівками. Відповідальність перевізника за цим договором: у випадку повного або часткового пошкодження вантажу, яке сталося в проміжку між прийняттям вантажу до перевезення і його здачею вантажоотримувачу, перевізник відшкодовує експедитору суму рівну вартості втраченого чи пошкодженого вантажу.

13.03.2017 року між ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова компанія" та ТОВ "Гуалапак Україна" укладено генеральний договір добровільного страхування вантажів №40-1411-17-00010/00016 (а.с. 8-9, 19).

Згідно умов договору страховик надає послуги з добровільного страхування вантажу - друкарський модуль для дооснащення ротогравюрної друкарської машини модель ROTOMEC 4003 МР 1200/400/С і у разі настання страхового випадку зобов'язується виплатити страхове відшкодування на умовах і обсягах, передбачених договором.

Перевезення спірного обладнання здійснено на підставі CMR-накладної №041640 (а.с. 20).

22.03.2017 року під час прийняття вантажу в кінцевому пункті призначення (м.Суми) виявлено пошкодження друкарського обладнання (пакувальне місце №8, №9), про що представниками вантажоодержувача та перевізника складно акт №б/н про пошкодження вантажу (а.с. 22-23). Згідно вказаного акту, при вхідному контролі друкарського обладнання виявлено наступні пошкодження:

Пакувальне місце 8

- відламаний кронштейн для кріплення тросу пристрою для безпеки (зламані крепіжні болти);

- пошкоджені компоненти системи автоматичної проводки, а саме: траверса для датчика погнута; лінійка на траверсі зруйнована; оптичний датчик мітки зламаний; оптоволоконний кабель пошкоджений, панель керування зруйнована.

- пошкоджена верхня частина бокової стінки печатної секції;

- деформована нижня частина обшивки з боку приводу;

Пакувальне місце №9

- пошкоджений вузол ракелю, зламані маховики, присутні глибокі подряпини на пневматичних циліндрах та важелях пристрою прижиму ракелю;

- електрощит відламаний, з'єднання з кабелем розірвані;

- пошкоджений оптоволоконний кабель, підключений до панелі управління системою автоматичного приводу;

- пошкоджена верхня панель (на вході в сушку), а саме: пошкоджено лакофарбове покриття, потертий гумовий ущільнювач;

- ударні пошкодження конструкції кожуху та лакофарбового покриття зі сторони приводу в верхньої частини печатної секції;

Представник перевізника Бачинський В.В., підписавши вказаний акт, зазначив, що товар пошкоджений у зв'язку з неналежним упакуванням, проломом дерев'яного піддону, під навантаженням обладнання нахилилося у праву сторону. Вантаж закріпив за вказівкою відправника заводу.

Згідно пояснювальної записки представника перевізника Бачинського В.В. завантаження відбувалося під наглядом представників заводу. Розміщення, упакування вантажу виконувалося відправником. Після завантаження по вказівці представників заводу закріпив вантаж ременями. Додаткових нестандартних кріплень вантажу йому не пропонували. Під час руху вибирав безпечну швидкість, різко не гальмував, правил дорожнього руху не порушував. Під час розвантаження виявилося, що два станки нахилилися, проламавши піддон, на якому вони були розміщені. Конструкція відправника із дощок, на яких розміщувався вантаж, не витримала навантаження, в результаті чого дошки проломилися, а станки нахилилися (а.с. 27).

Докази повідомлення вантажовідправника про пошкодження вантажу в матеріалах справи відсутні.

Актом огляду пошкодженого майна встановлено: вузол ракеля: зламані маховики, наявні глибокі подряпини на пневматичних циліндрах та важелях пристрою притискання ракеля; електрощит має пошкодження фарбового покриття, відірваний кабель; пошкоджено оптоволоконний кабель, підключений до панелі управління системою автоматичного суміщення кольорів; верхня панель (на вході в сушку): пошкодження фарбового покриття, потертий гумовий ущільнювач; конструкція кожуха та дверцят з боку приводу у верхній частині друкарської секції має деформацію з пошкодженням фарбового покриття. Пошкодження описані на основі візуального огляду, можливе виявлення прихованих пошкоджень при додатковій діагностиці (а.с. 24).

31.03.2017 року комісією ТОВ "Гуалапак Україна" складено акт про візуальну перевірку обладнання на наявність пошкоджень внаслідок транспортування обладнання Bobst Italia S.p.A, поставленого за контрактами №№ 114, 115, 116, 117, 118, 119, 120, 121, 122, 123, 124 від 25.05.2016 року, згідно якого підтверджено пошкодження обладнання, виявлені 22.03.2017 року під час приймання вантажу (а.с. 25-26).

Згідно листа ТОВ "Незалежна експертна компанія" №252-06/2017 від 08.06.2017 року в результаті огляду на замовлення ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" шести одиниць пошкодженого друкарського обладнання після їх розвантаження однозначного висновку щодо порушень умов кріплення зробити неможливо. Характер пошкоджень обладнання, яке було оглянуто, з деякою ймовірністю може вказувати на те, що обладнання закріплено недостатньо надійно. Огляд останньої, сьомої одиниці обладнання відбувався на вантажному автомобілі. Фахівець ТОВ "НЕК" зафіксував той факт, що дерев'яні піддони, на яких стояло обладнання, рухались під час перевезення, що підтверджується фотографіями, здійсненими під час огляду вантажу, де чітко видно сліди на підлозі кузова автомобіля, що залишилися від ковзання піддонів (а.с. 156).

Висновок експерта щодо пошкоджень вантажу, причин пошкодження, заподіяних збитків в матеріалах справи відсутній.

Лист датований більше двох місяців після прийняття вантажу, стосується семи одиниць обладнання, без їх ідентифікації, зокрема, щодо спірного вантажу.

Виробником спірного обладнання Bobst Italia S.p.A на запит ТОВ "Гуалапак Україна" надано рахунок від 26.05.2017 року з зазначенням ціни запитуваних деталей. Загальна вартість деталей складає 21 048 Євро, вартість робіт по відновленню (заміні) вузлів та агрегатів становить 17 056 Євро.

Згідно розрахунку ТОВ "Гуалапак Україна" загальна вартість шкоди, завданої власнику вантажу під час його перевезення, складає 40 572 Євро (а.с. 28-33).

09.06.20017 року ТОВ "Гуалапак Україна" на адресу ТОВ "Вотранс Логістик" направлено претензію №104/4 з вимогою відшкодування завданих збитків в сумі 40 572 Євро (а.с. 119).

ТОВ "Гуалапак Україна" звернулася до ТОВ "Страхова компанія "Українська страхова компанія" з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, згідно якої останнього повідомлено, що 22.03.2017 року під час вивантаження обладнання за адресою м. Суми, пр. Курський, 147-А, 40031, внаслідок механічного пошкодження частин обладнання під час перевезення вантажу пошкоджено друкарське обладнання (а.с. 34).

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов'язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров'я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом.

Аналогічні підстави для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування передбачені ст. 26 Закону України "Про страхування".

ТОВ "Страхова компанія "Українська страхова компанія" складено страховий акт №ДКЦВ-13941 від 27.06.2017 року та розпорядження від 04.07.2017 року про виплату страхового відшкодування в сумі 906 800 грн. 77 коп. Виплата страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням №12434 від 04.07.2017 року (а.с. 35-37).

Згідно з ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов'язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов'язків свого попередника. Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов'язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов'язок із відшкодування шкоди не виконала.

Позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування за договором страхування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Статтею 316 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлений обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов'язань, пов'язаних із перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

У ст. 306 Господарського кодексу України закріплено, що під перевезенням вантажів слід розуміти господарську діяльність, пов'язану з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб'єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. Перевезення вантажів здійснюють вантажний залізничний транспорт, автомобільний вантажний транспорт, морський вантажний транспорт та вантажний внутрішній флот, авіаційний вантажний транспорт, трубопровідний транспорт, космічний транспорт, інші види транспорту. Допоміжним видом діяльності, пов'язаним з перевезенням вантажу, є транспортна експедиція. Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Відносини, пов'язані з перевезенням пасажирів та багажу, регулюються Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 314 ГК України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає:

- у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає;

- у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість;

- у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу.

Стаття 909 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначає, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

На виконання умов договору транспортного експедирування №44 від 03.03.2017 року експедитором організовано перевезення вантажу клієнта, який 13.03.2017 року згідно міжнародної товарно-транспортної накладної №041640 завантажено в транспортний засіб ВС0437СМ/ВС0437ХР (а.с. 20-21).

01 серпня 2006 року Верховною Радою України прийнятий Закон України "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажу" від 19.05.1956 року, якою врегульовані правовідносини, що випливають з договору міжнародного перевезення вантажу.

У ст. 3 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів вказується, що перевізник відповідає за дії і недогляди своїх агентів, службовців та всіх інших осіб, до послуг яких він звертається для виконання перевезення, коли такі агенти, службовці чи інші особи виконують покладені на них обов'язки, як за власні дії і недогляди.

Згідно ч. 1, 2 ст. 17 Конвенції перевізник несе відповідальність за повну чи часткову втрату вантажу або за його ушкодження, що сталися з моменту прийняття вантажу для перевезення і до його доставки, а також за будь-яку затримку доставки. Однак, перевізник звільняється від відповідальності, якщо втрата вантажу, його ушкодження чи затримка його доставки стались внаслідок дій або недогляду позивача, внаслідок інструкцій позивача, не викликаних діями або недоглядом з боку перевізника, внаслідок дефекту вантажу чи внаслідок обставин, уникнути яких перевізник не міг і наслідки яких він не міг відвернути.

Загальною умовою відповідальності перевізника за втрату, нестачу, псування або пошкодження вантажу є вина, наявність якої припускається. Перевізник повинен довести свою невинність шляхом посилання на обставини: по-перше, яким не міг запобігти та по-друге, усунення яких від нього не залежало.

Відповідно до ст. 133 Статуту автомобільного транспорту Української РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від 27.06.1969 № 401 автотранспортні підприємства або організації несуть відповідальність за збереження вантажу з моменту прийняття його до перевезення і до видачі вантажоодержувачу або до передачі згідно з Правилами іншим підприємствам, організаціям, установам, якщо не доведуть, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу сталися через обставини, яким вони не могли запобігти і усунення яких від них не залежало, зокрема внаслідок:

а) вини вантажовідправника (вантажоодержувача);

б) особливих природних властивостей вантажу, який перевозиться;

в) дефектів тари або упаковки, які не могли бути виявлені по зовнішньому вигляду при прийманні вантажу до перевезення, або застосування тари, що не відповідає властивостям вантажу або встановленим стандартам, при відсутності слідів пошкодження тари у дорозі;

г) здачі вантажу до перевезення без вказівки в товарно-транспортних документах на його особливі властивості, що вимагають особливих умов або застережних заходів для збереження вантажу при перевезенні або зберіганні;

д) здачі до перевезення вантажу, вологість або температура якого перевищують встановлені норми.

Частиною 2 ст. 308 Господарського кодексу України встановлено, що відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

Відповідно до ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

З аналізу ст. 308 Господарського кодексу України, ст. 924 Цивільного кодексу України, ст. 17 Конвенції, ст. 113 Статуту автомобільного транспорту слідує, що законодавцем закріплено принцип презумпції вини перевізника, обов'язок з доведення якої покладається на нього самого.

Судом встановлено, що згідно умов контракту №116 від 25.05.2016 року, укладеного між Bobst Italia S.p.A (продавець) та ТОВ "Гуалапак Україна", (покупець) продавець відповідає за всі пошкодження обладнання внаслідок невірного чи неналежного пакування.

Таким чином, обов'язок щодо належного пакування товару був покладений саме на продавця.

Крім того, згідно п. 18 CMR №041640 від 13.03.2017 року завантаження контролюється відправником. Перевізник не несе відповідальності за пошкодження, пов'язані з неправильним завантаженням або невідповідним пакуванням вантажу (а.с. 20).

Згідно п. 7.2 контракту №116 від 25.05.2016 року обладнання відвантажується у відповідному упакуванні, яке забезпечує повне його зберігання від пошкоджень і корозії під час транспортування морським і автомобільним транспортом з врахуванням декількох перевантажень і подальшого зберігання у покупця у відповідності з технічними умовами на дане обладнання. Упакування повинно бути придатним для навантаження з допомогою вилкового підйомника або гакового крану.

Згідно акту №б/н про пошкодження вантажу від 22.03.2017 року представник перевізника Бачинський В.В. зазначив, що товар пошкоджений у зв'язку з неналежним упакуванням, проломом дерев'яного піддону, під навантаженням обладнання нахилилося у праву сторону. Вантаж закріпив за вказівкою відправника заводу.

Пролом дерев'яних піддонів підтверджується відповідними фотографіями (а.с. 107-110).

Згідно експертного висновку від 10.04.2017 року, проведеного на замовлення ТОВ "Страхова компанія "Перша", причиною руйнування вантажу при транспортуванні є порушення вимог нормативних документів про підготовку вантажу до перевезення. Відправником вантажу допущені грубі порушення з підготовки вантажу до перевезення і не були виконані вимоги відповідних нормативних документів. Застосовані вантажовідправником упаковка, метод і схема кріплення вантажу та їх виконання не забезпечили надійного кріплення і безпеку вантажу в процесі перевезення. Кріплення не тільки не виключало, а й створювало можливості пошкодження вантажу на вантажній платформі, при русі транспортного засобу.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частини 1, 2 статті 1166 ЦК).

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Ст. 86 ГПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, позивачем не доведено, а відповідачем відповідно спростовано наявність вини ТОВ "Вотранс Логістик" у пошкодженні вантажу, у зв'язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Визначення поняття збитків наводяться також у частині 2 ст. 224 ГК України, відповідно до якої під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, які підлягають відшкодуванню особою, що допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом (ст. 225 ГК України).

Кредитор, який вимагає відшкодування збитків, має довести: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди; вина заподіювача шкоди, за винятком випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. З іншого боку, боржник має право доводити відсутність своєї вини (ст. 614 ЦК України).

Отже, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. При цьому, за відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення. Встановивши, що позивачем не доведено наявності складу цивільного правопорушення у діях відповідачів, суд зобов'язаний відмовити в задоволенні позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду №910/21864/16 від 20.06.2018 року.

При цьому саме на позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 910/6657/16, від 07.02.2018 у справі № 917/1651/16, а також у постановах Верховного Суду України від 09.11.2016 у справі № 3-1071гс16, від 28.01.2015 у справі N 3-210гс14.

Як доказ в огрунтування виплати страхового відшкодування та обрахунку його розміру позивачем долучено рахунки Bobst Italia S.p.a від 26.05.2017 року, страховий акт №ДКЦВ-13941 від 27.06.2017 року, розрахунок страхового відшкодування.

Згідно п. 1 ст. 23 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів перевізник зобов'язаний компенсувати повну або часткову втрату вантажу, така компенсація розраховується на підставі вартості вантажу в місці і під час прийняття його для перевезення.

В графі 5 CMR-накладної №041640 від 13.03.2017 року є посилання на Інвойс №20535/1. Проте, до матеріалів справи відповідний Інвойс, відповідно до якого вантаж приймався до перевезення, не долучався, що унеможливлює встановлення вартості пошкодженого вантажу.

Позивачем не долучено належних в розумінні глави 5 ГПК України доказів, з яких можна було б встановити, які саме ремонтні роботи проводились по обладнанню, вартість пошкоджених деталей та збитків, понесених відповідачем через пошкодження вантажу.

Крім того, згідно п. 2 Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей, затвердженого постановою КМУ від 22.01.1996р. № 116, розмір збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей визначається шляхом проведення незалежної оцінки відповідно до національних стандартів оцінки.

Проте, в обґрунтування розміру завданих відповідачем збитків, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про проведення оцінки матеріальних цінностей, як наслідок, визначення у встановленому законом порядку розміру страхового відшкодування саме в сумі 906 800 грн. 77 коп.

Перевірка перевізником пакування договором не передбачена.

Обов'язок вантажовідправника щодо належного пакування підтверджується умовами контракту №116 від 25.05.2016 року, CMR-накладною №041640..

Позивач вину відповідача у пошкодженні вантажу належними та допустимими доказами не довів.

Не доведена належними та допустимими доказами також сума збитків, пошкодження вантажу в зазначених обсягах під час перевезення, співрозмірність суми збитків пошкодженням, зазначеним в актах від 22.03.2017 року, 23.03.2017 року, 31.03.2017 року.

Позивач не зазначає з посиланням на докази, які саме частини пошкоджені, іх вартість, співставити їх із рахунками, поданими без перекладу, не можливо.

Отже, не можливо встановити суму збитків.

Необхідність заміни зазначених частин новими при тому, що згідно актів приймання мали місце, зокрема, пошкодження лакофарбового покриття, потерття гумового ущільнювача також не доведено.

У зв'язку з відмовою у позові підстави віднесення судових витрат на відповідача відсутні.

Згідно ст. 123 ГПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ст. 126 ГПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно п. 6.3 постанови Пленуму ВГС України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК. Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

У запереченнях від 08.06.2018 року ТОВ "Вотранс Логістик" просить вирішити питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу, понесених згідно рахунку, акту виконаних робіт та банківської виписки.

16.04.2018 року між ТОВ "Вотранс Логістик" та адвокатське об'єднання "АФК" укладено договір про надання правничої допомоги.

Додатком № 2 до договору адвокатським об'єднання визначено вартість послуг по справі №903/181/18.

Згідно рахунку №03 від 16.04.2018 року, акту прийому-передачі наданих послуг від 17.04.2018 року вартість виконаних робіт складає 7 000 грн. 00 коп.

Згідно виписки по рахунку від 17.04.2018 року ТОВ "Вотранс Логістик" перерахувало на рахунок адвокатського об'єднання "АФК" 13 000 грн. 00 коп., в тому числі 7 000 грн. 00 коп. по даній справі.

Таким чином, вартість адвокатських послуг адвокатського об'єднання "АФК" по справі №903/181/18 складає 7 000 грн. 00 коп., перевірена судом, підтверджена матеріалами справи, а тому підлягає до стягнення з позивача на підставі ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 232, 237, 238, 241, 247- 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову приватного приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: товариство з обмеженою відповідальністю "Гуалапак Україна" до товариства з обмеженою відповідальністю "Вотранс Логістик", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватне акціонерне товариство транспортно - експедиційний комбінат "Західукртранс", приватне акціонерне товариство "Страхова Компанія "Перша" про стягнення 906 800 грн. 77 коп., відмовити.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (м.Київ, вул. Федорова Івана, 32а, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Вотранс Логістик" (Волинська обл., Луцький р-н., с. Підгайці, вул. Дубнівська, 11А, )

- 7 000 грн. 00 коп. (сім тисяч грн. 00 коп.) адвокатських витрат

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення

складений 30.07.2018 року

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Рівненського апеляційного господарського суду відповідно до ст. 256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя А. М. Кравчук