РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2018 м. Київ Справа № 910/4290/18

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕЛЕТ";

до: акціонерного товариства "ДОЙЧЕ ЛЮФТГАНЗА АКЦІЄНГЕЗЕЛЛЬШАФТ" в особі представництва акціонерного товариства "ДОЙЧЕ ЛЮФТГАНЗА АКЦІЄНГЕЗЕЛЛЬШАФТ" в Україні;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: представництво "ІНТЕРНЕШНЛ ЕЙР ТРАНСПОРТ АСОСІЕЙШН" в Україні

про: стягнення 56.203,00 грн.

Суддя Балац С.В.

Секретар судового засідання Кучерява О.М.

Представники:

позивача: Петрик М.О., Глядик Б.М.;

відповідача: Гук А.Р.;

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕЛЕТ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до акціонерного товариства "ДОЙЧЕ ЛЮФТГАНЗА АКЦІЄНГЕЗЕЛЛЬШАФТ" в особі представництва акціонерного товариства "ДОЙЧЕ ЛЮФТГАНЗА АКЦІЄНГЕЗЕЛЛЬШАФТ" в Україні (далі - відповідач) про стягнення 56.203,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неправомірним накладенням на позивача штрафу, який в подальшому був стягнутий з останнього, що призвело до звернення позивача до господарського суду із вимогами про стягнення з відповідача безпідставно стягнутої суми штрафу в розмірі 56.203,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.04.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/4290/18 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 14.05.2018. Вказаною ухвалою суд залучив до участі у справі представництво "ІНТЕРНЕШНЛ ЕЙР ТРАНСПОРТ АСОСІЕЙШН" в Україні в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача (далі - третя особа).

Ухвалами-повідомленнями від 21.05.2018 сторони процесу повідомлені про призначення підготовчого засідання на 06.06.2018.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив з урахуванням того, що відповідач є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки не є юридичною особою. Також відповідач зазначає, що ADM було виставлено не про повернення вартості квитків, а як штраф за порушення правил виписування квитків щодо сегментів квитка та щодо тарифу, який є меншим, ніж встановлений авіакомпанією, по суті за маніпуляції з системою бронювання.

В підготовчих судових засіданнях 06.06.2018 та 25.06.2018 оголошено перерву до 25.06.2018 та 04.07.2018 відповідно.

В підготовчому судовому засіданні 04.07.2018 суд на місці ухвалив: закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 11.07.2018.

В судовому засіданні 11.07.2018 оголошено перерву до 25.07.2018.

В судовому засіданні 25.07.2018 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважних представників позивача та відповідача суті спору, дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Позивачем від третьої особи з додатком відповідача 06.04.2017 отримано агентське дебітове повідомлення (Agency Debit Memo) № , в якому зазначено, що позивачу необхідно сплатити штраф за некоректне оформлення 17.10.2016 квитків на ім'я наступних пасажирів: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 у розмірі 57.273,00 грн.

Між третьою особою та позивачем, як агентом, укладено договір з надання послуг BSPLINK від 30.11.2016, відповідно до предмету якого третя особа зобов'язується надати позивачу послуги по доступу та можливості користування BSPLINK покращений, а позивач приймає дані послуги та зобов'язується сплачувати їх вартість на умовах, передбачених даним договором.

Враховуючи умови вказаного договору, позивачем від третьої особи 01.05.2017 отримано звіт № 170408 по системі взаєморозрахунків "BSP" із зазначенням штрафу ADM № за допущені порушення у бронюванні квитків на ім'я наступних пасажирів: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8.

Відповідно до п. 12 Інструкції по системі BSP для агентів, несплата або несвоєчасна сплата платежів згідно звіту № 170408 по системі взаєморозрахунків "BSP" призводить до відключення агента від стоку виписки авіаквитків на всі авіакомпанії, з якими агент має укладені договори.

З огляду на вказані обставини, з метою безперебійного функціонування господарської діяльності, 10.05.2017 позивачем здійснено сплату штрафу в сумі 57.273,00 грн.

В подальшому, розмір штрафу був зменшений відповідачем на 1.069,30 грн., яку було повернуто позивачу через курсову різницю шляхом внесення відповідачем до системи взаєморозрахунків BSP агентського кредитного повідомлення ACM. Відтак, загальна сума штрафу склала 56.203,00 грн.

Проте, як стверджує позивач, зазначений штраф було накладено у зв'язку із некоректним оформленням 17.10.2016 продажу квитків, в той час, коли договір Pessenger Sales Agency Agreement з третьою особою, який надає право позивачу здійснювати продаж авіаквитків був укладений лише 24.11.2016

Відповідно до Pessenger Sales Agency Agreement від 24.11.2016 позивачу присвоєний номер у системі третьої особи № 72-3 2007 6. Однак як вбачається з додатку до ADM, продаж квитків здійснено клієнтом третьої особи за № 72324910 (офіс продажу IEVU22610 компанії Авіалюкс).

Відтак позивач стверджує, що станом на 17.10.2016 останній не мав ні юридичної ні фактичної можливості здійснювати продаж авіаквитків, в тому числі і квитків на авіаперевезення відповідача. Більш того, між позивачем та відповідачем не було укладено жодних договорів.

Сторонами спору не заперечується той факт, що маніпуляції під час оформлення квитків, які полягали у розриві споріднених сегментів, вчинені не позивачем, а компанією Авіалюкс (IEVU22610, номер IATA 72324910)

В той же час, відповідач вважає, що ADM виставлено саме позивачеві правомірно, оскільки п.Петрик від імені позивача вів комунікацію та маніпулював інформацією і даними, видаючи офіс продаж в системі бронювання компанії Авіалюкс як за свій, а також домовленості з останньою з метою виписки через таку компанію квитків відповідача, не маючи прямого договору з останнім.

Надану відповідачем електронну переписку позивач визнав.

Враховуючи викладені обставини позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 56.203,00 грн. шляхом внесення до системи взаєморозрахунків BSP кредитного повідомлення ACM на користь агента третьої особи № 72320076 - позивача.

За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище фактичних обставин, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, з урахуванням такого.

Суд зазначає, що частина 1 статті 15 Цивільного кодексу України закріплює за кожною особою право на захист свого цивільного права. Підставою для їх захисту є порушення, невизнання або оспорювання цивільного права.

Порушення цивільних прав може проявлятися, зокрема, у недодержанні сторонами при вчиненні правочину вимог закону; поширенні про особу недостовірної інформації; протиправному позбавленні права власності чи його обмеженні; безпідставному заволодінні особою майном іншої особи-власника; вчиненні власнику перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїх майном; неправомірному використанні товару без згоди автора; невиконанні чи неналежному виконанні умов зобов'язання; безпідставній односторонній відмові від договору.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Проте, обраний позивачем спосіб захисту:

"стягнення з відповідача 56.203,00 грн. шляхом внесення до системи взаєморозрахунків BSP кредитного повідомлення ACM на користь агента IATA № 72320076 ТОВ «Перелет» "

не може вважатися належним, оскільки не передбачений а ні законом, а ні договором та не забезпечить відновлення порушених прав позвача, адже реалізація такого способу захисту - стягнення коштів шляхом вчинення дій є практично неможливою та містить в собі взаємовиключаючи вимоги.

При цьму суд враховує, що на учасників системи BSP розповсюджуються правила та резолюції IATA.

Посібник з BSP для Агентів Місцеві процедури, регулює, в тому числі, ADM/ACM Процедури (пункт 14.5.3).

Сторони скористалися правилами цього пункту та передали диспут по ADM на розгляд Агентського Комісіонера (Travel Agency Commissioner), первісним рішенням якого (43/2017) ADM, які надсилалися відповідачем були визнані недійсними. В подальшому це рішення було змінено на підставі додаткових доказів відповідача, причини видачі ADM Люфтганзою визнані правомірними та ADM було включено до системи розрахунків BSP.

Цим же пунтком Посібника передбачено, що подальше диспутування таких ADM, якщо Авіакомпанія це підтримує, буде вирішуватись безпосередньо між Агентом та Авіакомпанією поза межами BSP, в результаті чого, при необхідності, може бути виставлено ACM Агенту.

Тобто виставлення Авіакомпанією Агентського Кредитного Повідомлення можливе як результат добровільного вирішення спору між Агентом та Авіакомпанією.

В той же час, пункт 14.5.3 передбачає обов'язок Авіакомпанії скасувати ADM, якщо буде встановлено, що ADM не діи?снии?, що дозволяє позивачеві обрати належний та ефективний спосіб судового захисту своїх прав.

При цьому, суд ще раз звертає увагу сторін, що питання дійсності ADM не є предметом цього позову й відповідно суд не встановлює правомірність чи неправомірність виставлення відповідачем ADM позивачеві.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, суд керуючись п. 2 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладає витрати по сплаті судового збору на позивача.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 06 серпня 2018 року

Cуддя С.В. Балац