ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2018 р. Справа № 922/1126/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Істоміна О.А., суддя Гребенюк Н.В.

при секретарі Бєлкіній О.М.

за участю представників сторін:

позивача - Соловцов В.І. (довіреність №173 від 01.01.2017),

відповідача - Бродська А.І. (довіреність №4 від 14.02.2018),

розглянувши апеляційну скаргу відповідача (вх.1341Х/3-38) на ухвалу господарського суду Харківської області, постановлену 21.06.2018 року об 12:09 год. у приміщенні вказаного суду, суддею Шатерніковим М.І., у справі №922/1126/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Віал-Маркет", м. Харків,

до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Харків,

про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Віал-Маркет", звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача, Харківського обласного Територіального відділення Антимонопольного комітету України, в якій просить суд скасувати рішення Адміністративної колегії Харківського обласного Територіального відділення Антимонопольного комітету України №16-р/к від 01.03.2018 у справі №2/12-96-17 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу», яким:

-визнано, що ТОВ "Віал-Маркет" вчинило правопорушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п. 13 ст. 50 ЗУ "Про захист економічної конкуренції" у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлені головою територіального відділення строки;

-за вчинене порушення на ТОВ «Віал-Маркет» накладено штраф у розмірі 41300 грн.

В обгрунтування позову позивач зазначає про те, що він не отримував вимогу відповідача від 11.08.2017 №02-26/2-2519/5 про надання інформації, у зв'язку з чим у товариства була відсутня можливість виконати її та надати відповідачу витребувану інформацію. Як зазначає позивач, він уповноважив ОСОБА_3 на отримання поштової кореспонденції товариства, однак підпис вказаної особи на повідомленні про вручення вимоги відповідача про надання інформації є підробним, у зв'язку з чим ОСОБА_3 звернулась до правоохоронних органів із заявою про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого статтею 358 Кримінального кодексу України за фактом підроблення її підпису. Позивач вважає, що оспорюване рішення відповідача про притягнення ТОВ «Віал-Маркет» до відповідальності за неподання інформації територіальному відділенню у встановлені строки є необгрунтованим, передчасним та таким, що прийнято з порушенням вимог законодавства.

Під час розгляду справи місцевим господарським судом позивач звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі №922/1126/18 до набрання законної сили вироком суду відносно особи, яка здійснила підробку підпису ОСОБА_3 на документі про отримання рекомендованого листа територіального відділення.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.06.2018 року у справі №922/1126/18 клопотання позивача про зупинення провадження у справі задоволено. Провадження у справі 922/1126/18 зупинено до закінчення Слобідським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області розслідування у кримінальному провадженні №0000477, з винесенням остаточного процесуального документу за результатами цього розслідування.

В наведеній ухвалі місцевий господарський суд зазначає про те, що у кримінальному провадженні №0000477, яке розслідується слідчим відділом Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області за заявою ОСОБА_3 про підробку документів встановлюються обставини, що безпосередньо вплинуть на подання і оцінку доказів у цій справі (в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення), а тому існує об'єктивна неможливість розгляду цієї справи. Зупиняючи провадження у цій справі суд першої інстанції посилається на положення п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України.

Відповідач із вказаною ухвалою місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить вказану ухвалу скасувати та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про відсутність доказів існування саме справи, яка розглядається в кримінальному судочинстві. Наявність досудового розслідування у кримінальному провадженні, на думку відповідача, не є підставою для зупинення провадження у цій справі, з огляду на положення п.5 ч.1 ст.227 ГПК України. Як зазначає відповідач, предметом спору є визнання недійсним рішення антимонопольного комітету, сторонами надано суду докази та пояснення по суті спору, у зв'язку з чим висновки суду першої інстанції про об'єктивну неможливість розгляду справи №922/1126/18 є необгрунтованими.

Представник відповідача в судовому засіданні 23.07.2018 підтримав вказані доводи апеляційної скарги, просив суд скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 21.06.2018 у цій справі.

Позивач надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, зокрема, про те, що єдиним належним і допустимим доказом в підтвердження факту підробки підпису ОСОБА_3 на документі про вручення поштової кореспонденції відповідача є вирок суду, а тому суд першої інстанції правомірно зупинив провадження у цій справі до закінчення розслідування у кримінальному провадженні №0000477. Просить оскаржувану ухвалу суду залишити без змін, апеляційну скаргу відповідача - без задоволення.

В судовому засіданні 23.07.2018 позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечував з підстав, викладених ним у відзиві на апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про зупинення провадженні у справі, суд першої інстанції виходив з того, що цю справу неможливо розглянути до закінчення Слобідським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області розслідування у кримінальному провадженні №0000477.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що судом безпідставно зупинено провадження, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

У відповідності до п.5, п.10 та п.24 ч.1 ст.3 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв'язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність;

досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності;

судове провадження - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами;

Отже, чинне законодавство України розрізняє поняття кримінальне провадження та кримінальне судочинство.

Кримінальне судочинство - це врегульована кримінально-процесуальними нормами діяльність суду з відправлення правосуддя у кримінальних справах.

Предметом позову у цій справі є скасування рішення територіального відділення антимонопольного комітету, яким позивача притягнуто до відповідальності за неподання інформації на вимогу відділення та накладено штраф.

Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що він не отримував вимогу відповідача, а підпис уповноваженої особи на отримання поштової кореспонденції товариства ОСОБА_3 на повідомленні про вручення вимоги відповідача є підробним.

До матеріалів справи позивач надав витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, з якого вбачається, що за заявою ОСОБА_3 Слобідським ВП ГУ НП в Харківській області здійснюється розслідування кримінального провадження №0000477 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 Кримінального кодексу України (а.с.176).

В судовому засіданні 23.07.2018, на запитання суду, сторони не змогли надати пояснення стосовно того, на якій стадії на даний час перебуває розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Судова колегія звертає увагу, що обов'язок зупинення провадження на підставі п.5 ч.1 ст.227 ГПК України виникає у суду лише в разі об'єктивної неможливості розгляду справи, що знаходиться в провадженні господарського суду, до вирішення іншої справи, яка розглядається іншим судом в порядку кримінального судочинства.

В матеріалах справи відсутні докази перебування на розгляді суду матеріалів кримінального провадження №0000477.

Отже, судове провадження в порядку кримінального судочинства за фактом підробки підпису уповноваженої особи позивача на документах на даний час не існує.

Наявність досудового розслідування, з огляду на положення п.5 ч.1 ст.227 ГПК України, не є підставою для зупинення провадження у справі.

Місцевий господарський суд, постановляючи оскаржувану ухвалу, не дослідив наявності підстав та не навів мотивів, з якими положення процесуального законодавства пов'язують можливість зупинення провадження у справі на підставі п.5 ч. 1 ст. 227 ГПК України.

Провадження у цій справі зупинено судом першої інстанції до закінчення розслідування у кримінальному провадженні відділенням Національної поліції.

Однак, за приписами п. 4 ч. 1 ст. 229 ГПК України, у випадках, передбачених п.5 ч.1 ст.227 ГПК України, провадження у справі зупиняється до набрання законної сили рішенням суду.

Можливість зупинення провадження у справі до закінчення досудового розслідування відділенням Національної поліції не перебачено нормами господарського процесуального законодавства.

Крім того, в оскаржуваній ухвалі суд зазначає про те, що у кримінальному провадженні №0000477 встановлюються обставини, що безпосередньо вплинуть на подання та оцінку доказів у цій справі, в тому числі, йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

Разом із тим, з урахуванням положень ч.6 ст.75 ГПК України, преюдиціальне значення для цієї справи може мати вирок суду в кримінальному провадженні або ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, в питанні чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, обставини, про які зазначає суд першої інстанції, встановлюються, зокрема, за результатами судового провадження у кримінальній справі (у вироку суду), а не лише досудового розслідування.

Судова колегія також враховує, що згідно з положеннями статті 74 ГПК України обов'язок доказування і подання доказів покладається на сторони у справі.

Положення ст.81 ГПК передбачають випадки витребування господарським судом доказів, а у разі їх недостатності та у випадку їх неподання - можливість розгляду справи за наявними в ній доказами.

Відтак, господарський суд, відповідно до ст. 86 ГПК, може вирішити справу незалежно від наслідків кримінального провадження, на підставі оцінки доказів, поданих сторонами.

При цьому, за наявності певних обставин, позивач не позбавлений права у встановленому процесуальним законодавством порядку звернутись з відповідною заявою до суду про перегляд судових рішень у цій справі за нововиявленими обставинами за правилами, встановленими статтею 320 ГПК України.

Враховуючи наведене, висновки суду першої інстанції про неможливість розгляду цієї справи до закінчення досудового розслідування є необгрунтованими.

Колегія суддів також приймає до уваги наступне.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Судова колегія зазначає, що зупинення провадження у справі за відсутності достатніх підстав може бути порушенням права на справедливий та публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, і як наслідок - права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 07.05.2018 у справі 903/351/16.

У даному випадку здійснення кримінального розслідування на підставі заяви ОСОБА_3 про підробку її підпису на поштовому повідомленні, з огляду на предмет, підстави пред'явлення позову у цій справі, ніяким чином не перешкоджає її розгляду, а зупинення провадження до закінчення відділенням Національної поліції досудового розслідування може призвести до порушення розумних строків розгляду справи.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на відсутність встановлених процесуальним законом підстав для зупинення провадження у справі на підставі п.5 ч.1 ст.227 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що є підставою для задоволення апеляційної скарги відповідача та скасування ухвали господарського суду Харківської області від 21.06.2018р. з передачею справи на розгляд до господарського суду Харківської області.

Щодо розподілу судових витрат в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія зазначає, що розподіл судових витрат, понесених відповідачем у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, повинен бути здійснений судом першої інстанції за наслідками вирішення спору.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.270, 271, п.6 ч.1 ст.275, п.4 ч.1 ст.280, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 21.06.2018 року у справі №922/1126/18 скасувати.

Справу №922/1126/18 передати на розгляд до господарського суду Харківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного суду протягом 20 днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 30.07.2018. .

Головуючий суддя Медуниця О.Є.

Суддя Істоміна О.А.

Суддя Гребенюк Н.В.