ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"07" серпня 2018 р.           м. Київ            Справа № 910/9830/18

Суддя Карпечкін Т.П., розглянувши позовну заяву і додані до неї документи

Публічного акціонерного товариства “Златобанк”

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма сошників плюс”

Товариства з обмеженою відповідальністю “Соларенерго”

про визнання недійсним договору та застосування наслідків недійсності договору

встановив:

До Господарського суду Київської області за встановленою територіальною юрисдикцією (підсудністю) з Господарського суду м. Києва на підставі ухвали суду від 30.07.2018 року у справі № 910/9830/18 та ст. 31 Господарського процесуального кодексу України надійшла позовна заява вих. № 723 від 19.07.2018 року Публічного акціонерного товариства “Златобанк” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма сошників плюс” та Товариства з обмеженою відповідальністю “Соларенерго” про визнання недійсним договору та застосування наслідків недійсності договору.

Подана позовна заява не відповідає вимогам розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Позивач в позові зазначає про необхідність участі в справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Національного банку України, проте в порушення п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позивачем не обґрунтовано необхідності залучення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Національного банку України, зокрема не зазначено на які права чи обов'язки таких осіб та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Крім того, позивачем не визначено статусу третіх осіб, зокрема, на стороні кого їх необхідно залучити.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв’язку із розглядом справи.

Однак, подана позовна заява не містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв’язку із розглядом справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 6 Закону України “Про судовий збір” у разі, коли в позовній заяві об’єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач заявляє три вимоги немайнового характеру:

1) визнати недійсним договір про відступлення права вимоги № 100 від 12.02.2015 року, укладений між позивачем та відповідачами, з дати його укладення;

2) застосувати наслідки недійсності договору про відступлення права вимоги № 100 від 12.02.2015 року шляхом визнання відсутності відступлення права грошової вимоги на загальну суму, що складає еквівалент 6456236,70 дол. США від відповідача1 на користь відповідача2;

3) застосувати наслідки недійсності договору про відступлення права вимоги № 100 від 12.02.2015 року шляхом визнання відсутнім зобов’язання позивача виконувати свої обов’язки перед відповідачем2 на загальну суму, що складає еквівалент 6456236,70 дол. США за договором про відступлення права вимоги № 100 від 12.02.2015 року.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1762,00 грн. згідно платіжного доручення № 412 від 19.07.2018 року, тобто як за одну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, платіжне доручення № 412 від 19.07.2018 року про сплату судового збору у сумі 1762,00 грн. не може бути доказом, що підтверджує сплату судового збору у встановленому розмірі, оскільки за подачу даного позову позивач повинен сплатити 5286,00 грн. Тобто, позивачем не доплачено 3524,00 грн. судового збору.

Таким чином, позовна заява подана з порушенням п. п. 5, 9 ч. 3 ст. 162, п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене та керуючись 162, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву вих. № 723 від 19.07.2018 року Публічного акціонерного товариства “Златобанк” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма сошників плюс” та Товариства з обмеженою відповідальністю “Соларенерго” про визнання недійсним договору та застосування наслідків недійсності договору залишити без руху.

2. Запропонувати позивачу усунути недоліки позовної заяви вих. № 723 від 19.07.2018 року шляхом подання до суду:

- обґрунтованих письмових пояснень щодо необхідності залучення до участі в справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Національного банку України із зазначенням на які права чи обов'язки таких особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі та на стороні кого їх необхідно залучити;

- попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв’язку із розглядом справи;

- доказів сплати судового збору в передбаченому законом порядку та розмірі за другу і третю позовну вимогу немайнового характеру.

3. На підставі ст. 174 Господарського процесуального кодексу України встановити позивачу десятиденний строк на усунення недоліків, перебіг якого, в силу положень ст. 116 Господарського процесуального кодексу України, розпочинається з дня наступного за днем вручення даної ухвали.

4. Копію ухвали Господарського суду Київської області надіслати позивачу.

5. Згідно ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

6. Відповідно до приписів ст. 255 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя                                 Т.П. Карпечкін