РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.08.2018Справа № 910/2906/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участі секретаря судового засідання Бугаєнко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Компанії UIFL (CYPRUS) Limited (Nafpliou, 15 1st floor, Flat/Office 102, 3025, Limassol, Cyprus)

до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (04053, м. Київ, Шевченківський район, провулок Несторівський, буд.3-5)

про стягнення 47 853 184,61 грн.

за участю представників сторін

від позивача: Міркевич І.С., Жулідова І.С.

від відповідача: Маніулова Я.І.

В судовому засіданні 01.08.2018, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Компанія UIFL (CYPRUS) Limited (надалі позивач) звернулась до суду з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (надалі ПАТ «Укрнафта», відповідач) 29 939 482,66 грн. основного боргу з виплати дивідендів, 14 788 551,60 грн. інфляційних втрат, 2 508 450,35 грн. 3% річних.

Ухвалою суду від 27.03.2018 (після усунення недоліків позовної заяви, які стали підставою для залишення її без руху, згідно ухвали від 16.03.2018) відкрито провадження у справі №910/2906/18 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 25.04.2018.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва № 05-23/896 від 08.06.2018 у зв'язку з лікарняним судді Любченко М.О., матеріали судової справи № 910/2906/18 передано на повторний автоматичний розподіл.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями справу №910/2906/18 передано на розгляд судді Пукшин Л.Г. (прийнято до провадження ухвалою від 13.06.2018).

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням зобов'язань відповідачем з виплати дивідендів на загальну суму 29 939 482,66 грн. за період 2011-2013 та 2014 роки Компанії UIFL (CYPRUS) Limited, яка являється акціонером Публічного акціонерного товариства «Укрнафта». Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних з підстав передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України.

До розгляду в межах заявленого позову судом прийняті заяви позивача про збільшення позовних вимог від 23.04.2018 (реєстровий вхідний 01-20/3591/18 від 24.04.2018), від 05.06.2018 (реєстровий вхідний 01-20/5172/18 від 06.06.2018).

Згідно із заявою від 05.06.2018 позивач просив стягнути з відповідача на користь UIFL (CYPRUS) Limited 29 939 482,66 грн. основного боргу, 15 629 851, 06 грн. інфляційних втрат, 2 737 302, 84 грн. трьох процентів річних (загальна сума 48 306 636, 56 грн.), 616 700 грн. витрат по сплаті судового збору, 129 600 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В подальшому, під час розгляду справи, заявою від 11.07.2018 (реєстровий вхідний № 01-37/44088/18 від 11.07.2018) позивач відкликав заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 129 600 грн.

Відповідачем позову не визнано, 16.04.2018 судом отримано відзив, в якому викладені заперечення проти задоволення позовних вимог з наступних мотивів:

- зобов'язання по виплаті дивідендів слід вважати визначеними лише тоді, коли ПАТ «Укрнафта» відома сума грошових коштів, що підлягає сплаті на користь певного акціонера, а не з моменту прийняття уповноваженим органом управління емітента рішення про порядок розподілу прибутку та виплату дивідендів за 2011 - 2014 роки. Право на отримання частки прибутку - дивідендів має бути реалізоване акціонером, а зобов'язання емітента по виплаті частки прибутку - дивідендів акціонерну виникає під час реалізації акціонером наданого права;

- з визначенням загальними зборами акціонерів ПАТ «Укрнафта» строку виплати дивідендів був встановлений відповідний період у часі для реалізації акціонерами ПАТ «Укрнафта», в т.ч. позивачем, права на отримання прибутку у вигляді дивідендів за 2011-2014 роки;

- ст. 625 ЦК України не регулює зобов'язання учасників господарського товариства у майнових відносинах між ними, положення цієї норми не поширюються на корпоративні відносини;

- ПАТ «Укрнафта» залишає за собою право заперечувати проти позову і без шкоди цій позиції зазначає про наявність реальних підстав про розстрочення виконання даного судового рішення у разі задоволення позову UIFL (CYPRUS) Limited.

Під час розгляду до справи залучені також, відповідь на відзив від 19.04.2018 (вхідний суду від 23.04.2018); заперечення на відповідь на відзив від 19.04.2018 та заяву про збільшення позовних вимог від 23.04.2018 (вхідний суду від 10.05.2018); заява відповідача на чергову заяву від 05.06.2018 про збільшення розміру позовних вимог (вхідний № 01-37/37059/18 від 11.06.2018); заява позивача щодо заперечень відповідача проти збільшення розміру позовних вимог (вхідний № 01-37/44250/18 від 12.07.2018), заява позивача про проведення огляду веб-сторінки власного веб-сайту Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», на якій розміщена оригінальна фінансова звітність останнього, та клопотання про долучення додаткових доказів (вхідний суду від 06.06.2018); додаткові документи (додатки до відзиву та до відповіді на відзив, науковий висновок щодо застосування статті 625 Цивільного кодексу України до відносин, що виникають у зв'язку з виплатою дивідендів); розглянуті клопотання сторін.

Підготовче провадження у справі № 910/2906/18 закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті протокольною ухвалою від 18.07.2018.

Судом заслухано пояснення представників позивача, які позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві та заперечення представника відповідача наведених у відзиві та запереченнях.

Дослідивши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

Рішенням позачергових загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА», оформленим протоколом № 22 від 10.10.2014 вирішено:

- затвердити наступний порядок розподілу прибутку товариства за 2011 рік у сумі 2 181 892 000,00 грн.: 2 181 612 957, 30 грн., що складає 99,99% чистого прибутку, направити на виплату дивідендів акціонерам (розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 40,23 грн.), решту чистого прибутку направити на розвиток товариства. Встановити дату складення переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів, 20 жовтня 2014. Виплату дивідендів здійснити у строк з 20.10.2014 по 10.04.2015;

- затвердити наступний порядок розподілу прибутку товариства за 2012 рік у сумі 1 428 110 724,00 грн.: 1 427 836 668,30 грн., що складає 99,99% чистого прибутку, направити на виплату дивідендів акціонерам (розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 26,33 грн.), решту чистого прибутку направити на розвиток товариства. Встановити дату складення переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів, 20 жовтня 2014. Виплату дивідендів здійснити у строк з 20.10.2014 по 10.04.2015;

- затвердити наступний порядок розподілу прибутку товариства за 2013 рік у сумі 189 886 355,00 грн.: 189 799 785,00 грн., що складає 99,99% чистого прибутку, направити на виплату дивідендів акціонерам (розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 3,50 грн.), решту чистого прибутку направити на розвиток товариства. Встановити дату складення переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів, 20 жовтня 2014. Виплату дивідендів здійснити у строк з 20.10.2014 по 10.04.2015.

Станом на 20.10.2014 - дату складання переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів за 2011-2013 роки, позивачу (компанії UIFL (CYPRUS) Limited) належало на праві власності 351 105 простих іменних акцій ПАТ «УКРНАФТА», що підтверджується, зокрема, обмеженою випискою про стан рахунку в цінних паперах на 20.10.2014 №1/1 від 20.02.2018, яка видана депозитарною установою ПАТ «КРЕДІАГРІКОЛЬ БАНК» (арк. справи 26 том 1).

Рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ «УКРНАФТА», оформленим протоколом № 23 від 22.07.2015 вирішено:

- затвердити наступний розмір та порядок розподілу прибутку товариства за 2014 рік: направити на виплату дивідендів акціонерам 100% або максимально наближений до 100 відсотків, але не менший ніж 99,9% розмір чистого прибутку товариства за 2014 рік за даними річної фінансової звітності, підтвердженої аудиторським висновком. Розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 23,32 грн.; решту чистого прибутку направити на розвиток товариства. Встановити дату складання переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів, 03 серпня 2015 року. Виплату дивідендів здійснити у строк з 03 серпня 2015 року по 03 жовтня 2015 року.

Станом на 03.08.2015 - дату складання переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів за 2014 рік, позивачу (компанії UIFL (CYPRUS) Limited) належало на праві власності 296 605 простих іменних акцій ПАТ «УКРНАФТА», що підтверджується, зокрема, обмеженою випискою про стан рахунку в цінних паперах на 03.08.2015 №1/1 від 20.02.2018, яка видана депозитарною установою ПАТ «КРЕДІАГРІКОЛЬ БАНК» (арк. справи 31 том 1).

Предметом заявленого у справі позову є вимоги позивача, як акціонера ПАТ «УКРНАФТА» про стягнення дивідендів за 2011-2014 роки разом із нарахованими відповідно до ст. 625 ЦК України 3% річних та інфляційними втратами через прострочення виконання зобов'язання з їх виплати в періоді з 11.04.2015 по 05.06.2018.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» визначено акцію, як іменний цінний папір, який посвідчує майнові права його власника (акціонера), що стосуються акціонерного товариства, включаючи право на отримання частини прибутку акціонерного товариства у вигляді дивідендів та право на отримання частини майна акціонерного товариства у разі його ліквідації, право на управління акціонерним товариством, а також немайнові права, передбачені Цивільним кодексом України та законом, що регулює питання створення, діяльності та припинення акціонерних товариств.

Статтею 25 Закону України «Про акціонерні товариства» встановлено, що кожною простою акцією акціонерного товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи права на: 1) участь в управлінні акціонерним товариством; 2) отримання дивідендів; 3) отримання у разі ліквідації товариства частини його майна або вартості частини майна товариства; 4) отримання інформації про господарську діяльність акціонерного товариства. Одна проста акція товариства надає акціонеру один голос для вирішення кожного питання на загальних зборах, крім випадків проведення кумулятивного голосування. Акціонери-власники простих акцій товариства можуть мати й інші права, передбачені актами законодавства та статутом акціонерного товариства.

Таким чином, набуття права на акції товариства є підтвердженням майнових прав акціонера акціонерного товариства, в тому числі і права на одержання дивідендів.

Наявними в матеріалах справи обмеженими виписками про стан рахунку в цінних паперах станом на 20.10.2014 № 1/1 від 20.02.2018 та станом на 03.08.2015 № 1/1 від 20.02.2018, які видані депозитарною установою ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», підтверджується, що станом на 20.10.2014 та станом на 03.08.2015, тобто, на встановлені загальними зборами акціонерів ПАТ «УКРНАФТА» дати складання переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів, компанії UIFL (CYPRUS) Limited належали прості іменні акції ПАТ «УКРНАФТА», що в силу положень ст.ст. 2, 25 Закону України «Про акціонерні товариства», ст.6 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок», ст. 167 Господарського кодексу України та ст. 152 Цивільного кодексу України свідчить про наявність права позивача на отримання частини прибутку акціонерного товариства (дивідендів).

Загальний розмір дивідендів належних позивачу, як власнику 351 105 акцій, згідно рішення загальних зборів акціонерів ПАТ «УКРНАФТА» № 22 від 10.10.2014 становить 24 598 416, 30 грн. (14 124 954, 15 грн. + 9 244 594, 65 грн. + 1 228 867, 50 грн.):

за 2011 рік - 14 124 954, 15 грн. (351 105 акцій х 40,23 грн. дохід за 1 акцією);

за 2012 рік - 9 244 594, 65 грн. (351 105 акцій х 26,33 грн.);

за 2013 рік - 1 228 867, 50 грн. (351 105 акцій х 3, 50 грн.)

Загальний розмір дивідендів належних позивачу, як власнику 296 605 акцій, згідно рішення загальних зборів акціонерів ПАТ «УКРНАФТА» № 23 від 22.07.2015 становить 6 916 828, 60 грн. (296 605 акцій х 23, 32 грн.).

У статті 116 Цивільного кодексу України та статті 10 Закону України «Про господарські товариства» закріплено, право учасника товариства, на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників, якщо він є учасником товариства на початок строку виплати дивідендів.

Порядок виплати дивідендів акціонерного товариства на законодавчому рівні врегульовано положеннями ст. 30 Закону України «Про акціонерні товариства», за змістом якої:

- дивіденд - частина чистого прибутку акціонерного товариства, що виплачується акціонеру з розрахунку на одну належну йому акцію певного типу та/або класу. За акціями одного типу та класу нараховується однаковий розмір дивідендів (ч. 1);

- виплата дивідендів за простими акціями здійснюється з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку на підставі рішення загальних зборів акціонерного товариства у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів (абз. 1 ч. 2);

- рішення про виплату дивідендів та їх розмір за простими акціями приймається загальними зборами акціонерного товариства (ч. 3).

Відповідно до п.п. 12, 15 ч. 2 ст. 33 Закону України «Про акціонерні товариства» до виключної компетенції загальних зборів належить: розподіл прибутку і збитків товариства з урахуванням вимог, передбачених законом; затвердження розміру річних дивідендів з урахуванням вимог, передбачених законом.

Отже, у разі прийняття загальними зборами товариства рішення про виплату дивідендів у такого товариства виникає обов'язок сплатити акціонеру відповідну суму коштів у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття такого рішення, чи у строк, визначений загальними зборами.

Відповідно до п. 6.20 Статуту ПАТ «УКРНАФТА», дивіденди виплачуються за підсумками календарного року виключно грошовими коштами. Дивіденди виплачуються на акції, звіт про результати розміщення яких зареєстровано у встановленому законодавством порядку. Рішення про виплату дивідендів приймається загальними зборами, якщо інше не встановлено законом.

Спори щодо виплати ПАТ «УКРНАФТА» дивідендів на користь акціонерів товариства за 2011-2014 роки були предметом розгляду у Верховному Суді, зокрема у постанові від 17.01.2018 по справі 910/11316/17, наявні посилання на практику Європейського суду з прав людини, та зазначено наступне: «…У межах вироблених ЄСПЛ підходів до тлумачення поняття «майно», а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як «наявне майно», так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування щодо ефективного здійснення свого «права власності».

Статтю 1 Першого протоколу Конвенції можна застосовувати для захисту «правомірних (законних) очікувань» щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності.

Отже, сплата акціонеру дивідендів, щодо виплати яких було прийнято рішення загальними зборами відповідача, надає акціонеру, на користь якого таке рішення прийняте, «законне очікування», що йому будуть такі дивіденди виплачені. Невиплата товариством таких дивідендів аукціонеру прирівнюється до порушення права останнього на мирне володіння майном (рішення ЄСПЛ у справах «Брумареску проти Румунії» (п. 74), «Пономарьов проти України» (п. 43), «Агрокомплекс проти України» (п. 166).»

Враховуючи висновки Верховного Суду викладені у вказаній постанові суд виходить з наступного: право на отримання частки прибутку (дивідендів) компанією UIFL (CYPRUS) Limited передбачено ст. 116 ЦК України, ст. 10 Закону України «Про господарські товариства» і з цього питання було прийнято рішення загальними зборами відповідача, які оформленні протоколами № 22 від 10.10.2014, № 23 від 22.07.2015, однак останній виплату дивідендів не здійснив, чим порушив свої зобов'язання і права позивача, який є акціонером ПАТ «УКРНАФТА», на мирне володіння майном, що є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з виплати дивідендів з урахуванням обов'язку сплати відповідачем податків і зборів.

Позивач є юридичною особою та резидентом Республіки Кіпр, що підтверджено наданими до справи статутними документами, свідоцтвами про реєстрацію виданими 05.02.2018 про створення та реєстрацію компанії UIFL (CYPRUS) Limited 26.03.1998 за законодавством Республіки Кіпр.

Оподаткування доходів резидентів Республіки Кіпр регулюється положеннями Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи від 08.11.2012, яка була ратифікована Україною 04.07.2013, набрала чинності 07.08.2013, положення якої застосовуються з 01.01.2014.

Згідно з ст. 10 Конвенції дивіденди, що сплачуються компанією, яка є резидентом Договірної Держави, резиденту іншої Договірної Держави, можуть оподатковуватись у цій іншій Державі. Однак такі дивіденди можуть також оподатковуватись у Договірній Державі, резидентом якої є компанія, що сплачує дивіденди, і відповідно до законодавства цієї Держави, але якщо особа - фактичний власник дивідендів є резидентом іншої Договірної Держави, податок, що стягується таким чином, не повинен перевищувати:

а) 5% від загальної суми дивідендів, якщо фактичний власник володіє не менш ніж 20% капіталу компанії, що сплачує дивіденди, або інвестував в придбання акцій чи інших прав компанії еквіваленті не менше 100000 євро;

b) 15% від загальної суми дивідендів у всіх інших випадках.

Відповідно до п. 103.1., 103.2., 103.4. ст. 103 Податкового кодексу України застосування правил міжнародного договору України здійснюється шляхом звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України, зменшення ставки податку або шляхом повернення різниці між сплаченою сумою податку і сумою, яку нерезиденту необхідно сплатити відповідно до міжнародного договору України.

Застосування міжнародного договору України в частині звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку дозволяється тільки за умови надання нерезидентом особі (податковому агенту) документа, який підтверджує статус податкового резидента згідно вимог пункту 103.4 цієї статті.

Підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або нотаріально засвідченої копії, яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Сертифікат резидентності позивача за 2015 рік, що в розумінні наведених положень Податкового кодексу України є документом, що підтверджує статус позивача як резидента країни, з якою укладено міжнародний договір України надавався відповідачу в нотаріально засвідченій копії, додатком до листа за вих. № 20150327-1 від 27.03.2015.

Окрім того, вказаним листом відповідача було повідомлено, що позивач інвестував у акції відповідача в еквіваленті більше ніж 100 000 євро, додатком долучено договір купівлі-продажу цінних паперів № Т-1836 від 19.04.2005, акт прийому-передачі цінних паперів по цьому договору.

За договором купівлі-продажу цінних паперів № Т-1836 від 19.04.2005 позивачем придбано 5 000 акцій ПАТ «УКРНАФТА» вартістю 753 965 грн., що в еквіваленті на дату інвестування 28.04.2005 становить 115 557, 28 євро (по курсу 6,5246 грн. за 1 євро).

Відповідно до п. 141.4 ст.141 Податкового кодексу України доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею. Для цілей цього пункту такими доходами є, зокрема, дивіденди, які сплачуються резидентом. Резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів, зазначених у підпункті 141.4.1 цього пункту, за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у підпунктах 141.4.3 - 141.4.6 та 141.4.11 цього пункту) їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.

Враховуючи статус позивача, який є резидентом Республіки Кіпр та за весь час перебування акціонером ПАТ «УКРНАФТА» інвестував більше 100 000 євро в гривневому еквіваленті до оподаткування належних позивачу дивідендів застосовується ставка 5% від загальної суми дивідендів; утримання та сплату до бюджету нарахованого податку відповідно до вказаних норм податкового законодавства здійснюється відповідачем.

Виходячи з суми дивідендів позивача в розмірі 24 598 416, 30 грн. (14 124 954, 15 грн. + 9 244 594, 65 грн. + 1 228 867, 50 грн.) за рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ «УКРНАФТА» № 22 від 10.10.2014 до виплати на користь позивача за вирахуванням податку належить 23 368 495, 49 грн.:

за 2011 рік - 13 418 706, 44 грн. (14 124 954, 15 грн. - 706 247, 71 грн. (5%));

за 2012 рік - 8 782 364, 92 грн. (9 244 594, 65 грн. - 462 229, 73 грн. (5%));

за 2013 рік - 1 167 424, 13 грн. (1 228 867, 50 грн. - 61 443, 38 грн. (5%))

За рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ «УКРНАФТА» № 23 від 22.07.2015 до виплати позивачу за вирахуванням податку належить 6 570 987, 17 грн. (6 916 828, 60 грн. - 345 841, 43 грн. (5%).

За вказаних обставин, вимоги позивача про стягнення дивідендів в сумі 29 939 482,66 грн. з вирахуванням 5% утриманого податку, який відповідач має сплатити до державного бюджету визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

До стягнення з відповідача позивачем також заявлено суми нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України 3% річних в розмірі 2 737 302, 84 грн.:

за період з 11.04.2015 по 05.06.2018 (за прострочення оплати дивідендів за 2011, 2012, 2013 роки) та за період з 04.10.2015 по 05.06.2018 (за прострочення оплати дивідендів за 2014 рік),

а також 15 629 851 грн. інфляційних втрат за період з квітня 2015 по квітень 2018 (за прострочення оплати дивідендів за 2011, 2012, 2013 роки) з жовтня 2015 по квітень 2018 (за прострочення оплати дивідендів за 2014 рік).

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням зобов'язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Згідно із ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

При цьому, сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій, а тому обмеження нарахування процентів річних та інфляційних терміном 6 місяців відповідно до статті 232 ГК України не застосовуються.

Доводи відповідача про те, що положення статті 625 ЦК України не поширюється на корпоративні відносини, оскільки вказана норма не регулює зобов'язання учасників господарського товариства у майнових відносинах між ними, а тому до відповідача не може бути застосована відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, відхиляються судом як безпідставні з огляду на наступне.

За змістом ст. ст. 524 та 533 Цивільного кодексу України грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов'язання щодо сплати коштів.

Частиною 1 статті 30 Закону України «Про акціонерні товариства» визначено, що дивіденд - це частина чистого прибутку акціонерного товариства, що виплачується акціонеру з розрахунку на одну належну йому акцію певного типу та/або класу.

В силу положень ст.ст. 2, 25, 30 Закону України «Про акціонерні товариства», ст. 167 Господарського кодексу України, ст. 152 Цивільного кодексу України та прийнятих ПАТ «УКРНАФТА» рішень загальних зборів акціонерів, оформлених протоколами № 22 від 10.10.2014 та № 23 від 22.07.2015, у останнього виникло зобов'язання по сплаті на користь позивача грошових коштів в якості виплати дивідендів.

Невиплата дивідендів у строки, визначені законом або установчими документами юридичної особи, є порушенням грошового зобов'язання, у зв'язку з яким настають правові наслідки, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України (пункт 3.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 25.02.2016 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин»).

Таким чином, правовідносини, в яких акціонерне товариство у разі прийняття рішення загальними зборами про виплату акціонеру дивідендів, зобов'язане здійснити таку виплату, є грошовим зобов'язанням.

Правомірність застосування у спірних правовідносинах визначеної ст. 625 Цивільного кодексу України відповідальності за невиконання зобов'язань, підтверджена, Верховним Судом у постановах від 17.01.2018 у справі № 910/11316/17, від 31.01.2018 у справі № 910/8399/17, від 20.06.2018 № 910/21812/17.

У зв'язку з порушенням строку виконання відповідачем обов'язку зі сплати дивідендів, на підставі статті 625 ЦК України стягненню з відповідача в межах заявленого позову підлягають суми:

3% річних в розмірі 2 737 302, 84 грн.:

за період з 11.04.2015 по 05.06.2018 (за прострочення оплати дивідендів за 2011, 2012, 2013 роки) та за період з 04.10.2015 по 05.06.2018 (за прострочення оплати дивідендів за 2014 рік),

а також 15 629 851 грн. інфляційних втрат

за період з квітня 2015 по квітень 2018 (за прострочення оплати дивідендів за 2011, 2012, 2013 роки) з жовтня 2015 по квітень 2018 (за прострочення оплати дивідендів за 2014 рік).

При цьому, згідно перерахунку суду, загальна сума нарахованих за вказаний позивачем період прострочення 3% річних та інфляційних втрат є більшою, тоді як заявлена до стягнення меншої суми є правом позивача, що є підставою для задоволення позову в цій частині відповідно до наданих позивачем розрахунків.

Згідно з ч. 1 ст. 239 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Наведені у відзиві відповідача обставини не підтверджують наявність виняткових обставин які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим; позивач, в свою чергу заперечує щодо розстрочення виконання рішення суду, у відповіді на відзив відзначаючи, що невиконання судового рішення порушує його права, за захистом яких він змушений був звернутись до суду, а всупереч чинному законодавству відповідач вже фактично на три роки відстрочив виплату дивідендів позивачу.

Підстави для розстрочення виконання прийнятого у справі судового рішення відсутні, наявність боргів перед ПАТ «Укрнафта» та фінансове становище компанії, не є тими виключними обставинами, які можуть бути підставою для розстрочення виконання судового рішення, оскільки, можливість виконання підприємством власних податкових зобов'язань тощо є результатом власної господарської діяльності товариства, і не зумовлене наявністю якихось об'єктивних, незалежних від відповідача обставин.

Враховуючи наведене, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами доведено обставини, покладені в основу позову, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до положень статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УРНАФТА» (04053, м. Київ, пров. Несторівський 3-5, ідентифікаційний код 00135390) на користь UIFL (CYPRUS) Limited (Nafpliou, 15 1st floor, Flat/Office 102 3025, Limassol, Cyprus; ідентифікаційний код 93510; банківські реквізити: одержувач UIFL (CYPRUS) Limited; 0; рахунок одержувача 3000; банк одержувача ПАТ «КІБ Креді Агріколь»МФО 300379) 29 939 482 (двадцять дев'ять мільйонів дев'ятсот тридцять дев'ять тисяч чотириста вісімдесят дві) грн 66 коп. - основного боргу; 15 629 851 (п'ятнадцять мільйонів шістсот двадцять дев'ять тисяч вісімсот п'ятдесят одну) грн 06 коп. - інфляційних втрат; 2 737 302 (два мільйони сімсот тридцять сім тисяч триста дві) грн 84 коп. - 3 % річних; 616 700 (шістсот шістнадцять тисяч сімсот) грн 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 07.08.2018

Суддя Пукшин Л.Г.