ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2018м. ДніпроСправа № 904/1817/18

за позовом Приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РУБІКОН"

третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_1

про стягнення 9 174 грн. 20 коп.

Суддя Манько Г.В.

За участю секретаря судового засідання Федьковської О.В.

Представники:

Від позивача не з'явився.

Від відповідача Іщенко В.Г. - дов. б/н від 12.06.2018р..

Від третьої особи не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Рубікон" завдані збитки в порядку регресу в розмірі 9 174 грн. 20 коп. та судового збору.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав відповідь на відзив, де зазначив, що неузгодженість пунктів статей 33 та 38 Закону України «Що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після внесених змін згідно із Законом України від 17.02.2011 р. №3045-УІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» не може обмежувати встановлене статтею 38 цього Закону право страховика подати регресний позов у разі недотримання строків і умов повідомлення його про дорожньо-транспортну пригоду, а відтак і не може бути підставою для відмови у позові. Вказані висновки викладені також у постанові Верховного Суду України по справі №6-1цс14 від 12.02.2014 року, які згідно зі п. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» має враховуватися судами.

Відповідач проти позову заперечував. Надав відзив на позов. У судовому засіданні просив суд у позові відмовити, підтримав доводи, викладені у відзиві на позов та запереченнях.

Третя особа в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. З заявами та клопотаннями до суду не зверталась.

У судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

09 жовтня 2014 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «РУБІКОН» було укладено Генеральний договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВТ-3215 (далі - Договір).

На виконання умов вказаного Договору було укладено, зокрема, Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/1279586.

У відповідності до умов вказаного Полісу страхування Позивач взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу «ВАЗ 210930», державний реєстраційний номер «НОМЕР_4» сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.

10.03.2015 року о 15 год. 50 хв. на перехресті вул. Паторжинського - вул. Південна в м. Дніпропетровську, мала місце дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортногозасобу «ВАЗ 210930», державний реєстраційний номер «НОМЕР_1», під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Daewoo Matiz», державний реєстраційний номер «НОМЕР_2», під керуванням ОСОБА_3.

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, транспортному засобу «Daewoo Matiz», державний реєстраційний номер «НОМЕР_3», було завдано механічних ушкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку.

Відповідно до Постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.04.2015 року, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.ст. 3, 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди житло, здоров'ю, майну третьої особи.

Власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Daewoo Matiz», державний реєстраційний номер «НОМЕР_2» -ОСОБА_3, звернулася до Страховика - Позивача із заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № АІ/1279586.

На підставі страхового акту № ОЦ/006/000/15/0019 від 09.07.2015 року, Позивачем було виплачено власнику автомобіля «Daewoo Matiz», державний реєстраційний номер «НОМЕР_2» страхове відшкодування в розмірі: 7 678 (сім тисяч шістсот сімдесят вісім) грн. 50 коп.? що підтверджується платіжним дорученням.

Крім того, на підставі страхового акту № ОЦ/006/000/15/0022 від 29.07.2015 року, Позивачем було здійснено доплату власнику автомобіля «Daewoo Matiz», державний реєстраційний номер «НОМЕР_2» страхового відшкодування в розмірі: 1 495 грн. 70 коп.

Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до приписів ст.ст. 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. У разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, зяким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

З моменту дорожньо-транспортної пригоди до цього часу ПрАТ «Українська пожежна-страхова компанія» як Страховика не було письмово повідомлено про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду.

Стаття 1172 ЦК України визначає, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Укладений правочии між Позивачем та Відповідачем за своїм змістом та правовою природою є договором страхування, який підпадає під правове регулювання як спеціальних норм Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», так і загальних норм глави 67 Цивільного кодексу України, Закону України «Про страхування».

Згідно приписів ст. 989 ЦК України саме страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку. Аналогічний обов'язок страхувальник повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування, закріплено ст. 21 Закону України «Про страхування».

Враховуючи вищевказані норми законодавства, саме страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку.

Відповідач є в даному випадку особою відповідальною за завдані збитки в порядку регресу.

Позивач не може відмовити у виплаті страхового відшкодування потерпілій особі на підставі того, що відсутнє повідомлення про дорожньо-транспортну пригоди від страхувальника чи водія забезпеченого транспортного засобу, адже ст. 37 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» надає виключний перелік підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування, серед яких відсутня така підстава, як відсутність повідомлення від страхувальника чи водія забезпеченого транспортного засобу про дорожньо-транспортну пригоди. За будь-яких обставин, крім поважності причин пропуску строку, Страховик може подати позов про відшкодування шкоди в порядку регресу до страхувальника чи водія забезпеченого транспортного засобу.

Наявні у справі докази є підставою для задоволення позовних вимог.

Згідно вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Рубікон" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Гоголя,13, ідентифікаційний код 13424983) на користь приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (04080, м. Київ, вул. Кирилінська, 40, ідентифікаційний код20602681) завдані збитки в порядку регресу в розмірі 9 174 грн. 20 коп., судовий збір в сумі 1762 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачений ст. ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України .

Повне рішення складено 06.08.2018

Суддя Г.В.Манько