ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2018 р.                                                    Справа № 911/1271/18

Господарський суд Київської області у складі судді Лилака Т.Д., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Ферозіт” (адреса: 48100, Тернопільська обл., Теребовлянський район, місто Теребовля, вул. Шевченка , буд. 171, код 37961273)

до товариства з обмеженою відповідальністю “Хайтек Компані” (адреса: 08130, Київська обл., с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Черкаська, буд. 26, код 41504498)

про стягнення 115050,00 гривень

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Ферозіт” звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю “Хайтек Компані” про стягнення 115050,00 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань з оплати отриманого згідно договору поставки товарів від 24.04.2015 №РЕ/ІФ/176/18 товару.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.06.2018 відкрито провадження у справі та задоволено клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справи вирішено здійснювати без проведення судового засідання.

03.07.2018 через канцелярію суду представник позивача подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якому зазначив, що 14.05.2018 та 18.05.2018 відповідачу було поставлено товар на загальну суму 33000,00 гривень, у зв’язку з чим позовні вимоги збільшились на 33000,00 гривень. Просить суд стягнути з відповідача 148050,00 гривень заборгованості за поставлений товар.

Згідно до п.2. ч.1 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Як вбачається з заяви ТОВ «Ферозіт» про збільшення розміру позовних вимог, вона не спрямована на збільшення кількісних показників первісних позовних вимог, а містить фактично нову позовну вимогу до ТОВ «Хайтек Компані» про стягнення заборгованості за товар, отриманий за видатковими накладними №ІФ000002228 від 14.05.2018 на суму 16500,00 гривень, №ІФ000002347 від 18.05.2018 на суму 16500,00 гривень.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що заявлена вимога за своєю правовою природою є новою позовною вимогою, яка не може бути розглянута судом в рамках справи № 918/1271/18.

Таким чином, подана позивачем заява не приймається судом до розгляду.

Представник відповідача, на вимогу суду, відзив на позов до суду не надіслав.

При цьому, суд зазначає, що ухвала суду від 15.06.2018 була направлена відповідачу на вказану в позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу місцезнаходження відповідача, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи – також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

встановив:

24.04.2018 між ТОВ «Ферозіт» та ТОВ «Хайтек Компані» укладено договір №РЕ/ІФ/176/18 поставки товарів, згідно до п. 1.1. якого постачальник зобов’язується постачати і передавати у власність покупцю будівельні матеріали (у подальшому – «товар»), для використання у господарській діяльності, а покупець зобов’язується приймати цей «Товар» та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору. Асортимент товару, його кількість, дата поставки і ціна визначаються згідно видаткових накладних (в подальшому «Накладні»). Ціни на кожну наступну поставку встановлюються в накладних. Накладні мають силу протоколу узгодження ціни і є підставою для проведення розрахунків між сторонами, вони мають також додаткові до даного договору і є його невід’ємною частиною (п.п. 1.2., 1.3. договору).

Умови та строки поставки кожної окремої партії товару узгоджується сторонами у момент формування заявки. Покупець подає заявку на поставку товару у письмовій формі або за допомогою факсимільного зв’язку чи засобів електронного зв’язку. Перехід права власності на поставлену партію «Товару» відбувається в момент підписання «Накладної» (п.п. 2.1., 2.2., 2.5. договору).

Відповідно до п. 4.1. договору форма оплати: передоплата в розмірі 0 відсотків від загальної вартості партії «Товару», що поставляється. Решта суми – протягом 30 календарних днів від дати отримання товару уповноваженою особою покупця. Розрахунки за товар здійснюються шляхом перерахування суми вартості товару у безготівковому порядку в гривнях на поточний банківський рахунок постачальника. Загальна сума договору складає суму всіх накладних, на підставі яких здійснюється постачання продукції у відповідності із цим договором (п.п. 4.1., 4.2. договору).

Договір вступає в дію з дати його підписання і діє до 31 грудня 2018 року, в частині розрахунків, нарахування пені, штрафу, процентів річних, інфляційних втрат – до повного виконання сторонами зобов’язань за цим договором (п. 7.1. договору).

На виконання умов договору поставки товарів від 24.04.2018 №РЕ/ІФ/176/18 позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 115050,00 гривень, що підтверджується видатковою накладною №ІФ000001663 від 24.04.2018 на суму 44550,00 гривень та видатковою накладною №ІФ000001683 від 25.04.2018 на суму 70500,00 гривень, яка підписана представником відповідача без будь-яких заперечень з приводу зазначених у видатковій накладній кількості, вартості поставленого позивачем товару.

Проте, як стверджує позивач, відповідач за товар не розрахувався, у зв’язку з чим за ним утворилась заборгованість у розмірі 115050,00 гривень.

Доказів сплати відповідачем зазначеної суми боргу суду не надано.

У зв’язку з невиконанням відповідачем своїх зобов’язань позивач звернувся до суду із розглядуваним позовом та просить стягнути з відповідача 115050,00 гривень заборгованості.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Так, ст. 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи п. 4.1. договору та дати підписання видаткових накладних, відповідач повинен був оплатити поставлений товар у такі строки:

-          видатковою накладною №ІФ000001663 від 24.04.2018 на суму 44550,00 гривень у строк до 23.05.2018.

-          видатковою накладною №ІФ000001683 від 25.04.2018 на суму 70500,00 гривень у строк до 24.05.2018.

Детально дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні докази сплати відповідачем заборгованості за договором у сумі 115050,00 гривень.

Враховуючи те, що сума боргу в розмірі 115050,00 гривень за поставлений товар підтверджується належними доказами (видатковими накладними, копії яких наявні в матеріалах справи), відповідачем, станом на час розгляду справи в суді, існування заборгованості у стягуваному розмірі 115050,00 гривень належними та допустимими доказами не спростованою, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Надані позивачем докази не спростовані та відповідачем протягом розгляду справи не заперечувались.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Хайтек Компані” (адреса: 08130, Київська обл., с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Черкаська, буд. 26, код 41504498) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Ферозіт” (адреса: 48100, Тернопільська обл., Теребовлянський район, місто Теребовля, вул. Шевченка , буд. 171, код 37961273) 115050,00 гривень основного боргу та 1762,00 гривень судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання повного тексту рішення 03.08.2018.

Суддя                                                     Т.Д. Лилак