ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2018 р. Справа № 917/2043/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Істоміна О.А., суддя Пелипенко Н.М.

секретар судового засідання Казаковій О.В.

за участю представників сторін:

позивача - Яковенко Д.Є. (керівник);

першого відповідача - не з'явився;

другого відповідача - Предибайло А.І., довіреність № 167/16-31-10-21 від 22.05.2018;

третя особа - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного підприємства "Фратрія" вх. № 1108 П/3 на ухвалу господарського суду Полтавської області від 11 травня 2018 року у справі № 917/2043/17

за позовом Приватного підприємства "Фратрія", с. Абазівка, Полтавський район, Полтавська область,

до 1. Товарної біржі "Українська міжрегіональна спеціалізована", м. Київ

2. Головне управління ДФС у Полтавській області, 4, м. Полтава

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3, Донецька обл., м. Артемівськ

про визнання недійсним аукціону,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2017 року Приватне підприємство "Фратрія" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Товарної біржі "Українська міжрегіональна спеціалізована" та Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання недійсним проведеного товарною біржею "Українська міжрегіональна спеціалізована" цільового аукціону від 20.09.2017 р. з продажу нерухомого майна, а саме: будівля трансформаторної підстанції, літера Q-1, що розташована за адресою АДРЕСА_1, що належало на праві власності ТОВ «Спінтекс» (м. Дніпро, вул. Карла Лібкнехта, 9, офіс 8, ) перебувало у податковій заставі Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області (і. к. 39680655)

10.05.2018 р. позивачем подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 11.05.2018 р. у справі № 917/2043/17 заява про забезпечення позову повернута заявникові.

Ухвала суду мотивована тим, що заява про забезпечення позову не містить пропозицій щодо зустрічного забезпечення. Тобто, заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог, визначених ст. 139 Господарсько процесуального кодексу України, а саме заява про забезпечення позову не містить пропозицій щодо зустрічного забезпечення, та ін.

Позивач з ухвалою місцевого господарського суду не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову. Застосувавши засіб забезпечення позову у вигляді заборони відчуження об'єкта нерухомості літ. Q-1 за адресою: АДРЕСА_1 "трансформаторна підстанція" загальною площею 77.8 кв.м. зареєстрованого в реєстрі речового права на нерухоме майно за № 101 від 16.11.2017 р. Приватним нотаріусом Полтавського нотаріального округу Дробітько Вікторією Вікторівною.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач, зокрема, зазначає, що господарським судом Полтавської області під час винесення ухвали від 11.05.2018 у справі № 917/2043/17 невірно застосовано процесуальну норму статті 139 ГПК України під час відмови ПП "Фратрія" у забезпеченні позову на підставі відсутності у заяві про забезпечення позову пропозиції, щодо зустрічного забезпечення, вважає, що суд самостійно має визначити необхідність зустрічного забезпечення, розмір його суми та ін.

17.07.2018 до суду від другого відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить ухвалу господарського суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду, з мотивів викладених у відзиві та ін.

23.07.2018 до суду від директора Товарної біржі "Українська міжрегіональна спеціалізована" надійшло клопотання, в якому останній по-перше просить розгляд справи у судовому засіданні 23.07.2018 проводити за його відсутності, по-друге заперечує проти позову ПП "Фратрія" до Товарної біржі "Українська міжрегіональна спеціалізована", Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання недійсним цільового аукціону від 20.09.2017 з продажу нерухомого майна, проведеного Товарною біржею "Українська міжрегіональна спеціалізована" з посиланням на те, що його позиція вже викладена у відзиві на позов (№ 04-26-04-18 від 26.04.2018), та ін.

Відповідно до ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено до дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, сторони у справі повідомлені завчасно належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні за наявними у матеріалах справи доказами та за участю присутніх у судовому засіданні представників сторін..

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, у грудні 2017 року Приватне підприємство "Фратрія" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Товарної біржі "Українська міжрегіональна спеціалізована" та Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання недійсним цільового аукціону від 20.09.2017 з продажу нерухомого майна, проведеного Товарною біржею "Українська міжрегіональна спеціалізована".

10 травня 2018 року позивач звернувся до господарського суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову, а саме: застосувавши засіб забезпечення позову у вигляді заборони відчуження об'єкту нерухомості літ. Q-1 за адресою: АДРЕСА_1 ("трансформаторна підстанція") загальною площею 77.8 кв. м. зареєстрованого в реєстрі речового права на нерухоме майно за № 101 від 16.11.2017 року Приватним нотаріусом Полтавського нотаріального округу Дробітько Вікторією Вікторівною.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову позивач зазначає, що предметом спору у справі № 917/2043/17 є визнання недійсним цільового аукціону від 20.09.2017 проведеного ТБ «Українська міжрегіональна спеціалізована» з реалізації предмету податкової застави, а саме будівлі літ. Q-1 за адресою: АДРЕСА_1, яке належало боржнику ТОВ «СПІНТЕКС» (), який за результатом оскаржуваного аукціону реалізовано на користь фізичної особи ОСОБА_3, відповідно до відомостей наявних в публічному Єдиному державному реєстрі речового права на нерухоме майно. На думку заявника можлива реалізація власником об'єкту нерухомості літ. Q-1 за адресою: АДРЕСА_1, який є предметом реалізації оскаржуваного аукціону на користь третіх осіб завдає ризик повернення даного об'єкту попередньому власнику - ТОВ «СПІНТЕКС» () у разі задоволення позовних вимог ПП «ФРАТРІЯ» та скасування результатів проведеного ТБ «Українська міжрегіональна спеціалізована», проведеного 20 вересня 2017 року за дорученням ГУДФС України у Полтавській області.

А отже, з метою недопущення реалізації об'єкту нерухомого майна літ. Q-1 за адресою: АДРЕСА_1 до моменту прийняття рішення за результатами розгляду справи № 917/2043/17 заявник вважає доцільним застосувати засіб забезпечення позову передбачений статтею 137 Господарського процесуального кодексу України у вигляді заборони відчуження об'єкту нерухомості літ. Q-1 за адресою: АДРЕСА_1 (трансформаторна підстанція» загальною площею 77.8 кв. м зареєстрованого в реєстрі речового права на нерухоме майно за № 101 від 16.11.2017 Приватним нотаріусом Полтавського нотаріального округу Дробітько Вікторією Вікторівною.

Статтею ст. 136 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Частиною 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, заява позивача про забезпечення позову була досліджена судом та встановлено, що заявником не виконано вимоги статті 139 ГПК України, а саме зміст поданої заяви про забезпечення позову не містить пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення.

Суд першої інстанції, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу правомірно повернув її заявнику, про що постановив ухвалу відповідно до вимог ч. 7 ст. 140 ГПК України, згідно з якою, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до п. 2 ч. 2 та ч. 4 Господарського процесуального кодексу України, зустрічне забезпечення, зокрема, може бути здійснено шляхом вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов'язаних із забезпеченням позову. Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

А отже, вимоги господарського процесуального законодавства про необхідність внесення заявником пропозицій щодо зустрічного забезпечення є умовою для застосування останнього судом при вирішенні питання про забезпечення позову.

Таким чином, висновки, викладені в ухвалі господарського суду відповідають вимогам законодавства та фактичним обставинам справи, а мотиви заявника скарги, з яких вони оспорюються не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись п. 1 ч. 1. ст. 275, 276, 282, 283, 284 ГПК України, судова колегія -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 11.05.2018 у справі № 917/2043/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів.

Головуючий суддя Пушай В.І.

Суддя Істоміна О.А.

Суддя Пелипенко Н.М.