ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2018м. ДніпроСправа № 904/1558/18

за позовом Приватного підприємства "САНТЕХСЕРВІС", м. Дніпро

до Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором підряду у розмірі 803 840, 53 грн.

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача ОСОБА_1 довіреність № 16/05-2018 від 16.05.2018

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "САНТЕХСЕРВІС" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради про стягнення заборгованості у розмірі 803840, 53 грн., з якої: 740378,76 грн. - сума основного боргу, 36545,09 грн. - пеня, 19918,58 грн. - інфляційні втрати та 6998,10 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору підряду № 143пд/17 від 23.11.2017 в частині повної та своєчасної оплати виконаних підрядних робіт.

Ухвалою господарського суду від 23.04.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 22.05.2018. Ухвалою суду від 22.05.2018 відкладено підготовче засідання на 19.06.2018.

18.06.2018 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з тим, що представник відповідача приймає участь у іншому судовому засіданні. В задоволені клопотання відповідача судом було відмовлено.

Разом з тим, в підготовчому засіданні 19.06.2018 від позивача надійшло клопотання про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою суду від 19.06.2018 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 23.07.2018 та відкладено підготовче засідання на 16.07.2018.

12.07.2018 позивач подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить суд збільшити позовні вимоги на 41970,15 грн. Стягнути з відповідача 845810,58 грн., з яких 740378,76 грн. - сума основного боргу, 58971,17 грн. - пеня, 33985,78 грн. - інфляційні втрати, 12474,87 грн. - 3% річних.

Дана заява прийнята судом до розгляду.

Ухвалою суду від 16.07.2018 підготовче провадження закрито. Розпочато судовий розгляд справи по суті. Справу призначено до розгляду в засіданні на 31.07.2018.

31.07.2018 позивач звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що у заяві про збільшення розміру позовних вимог було невірно зазначено періоди нарахування інфляційних втрат та 3% річних, у зв'язку із чим позивач у заяві виклав правильні періоди нарахування.

Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач не направив уповноваженого представника в судове засідання, письмовий відзив на позов не надав. В матеріалах справи наявні поштові повідомлення про вручення відповідачу ухвал суду (а.с. 66, 77).

Частиною 3 статті 120 ГПК України передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Стаття 202 ГПК України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Відповідно до ч.9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи викладене, а також те, що матеріали справи містять достатньо документів для його вирішення по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника відповідача.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні 31.07.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.11.2017 між Департаментом гуманітарної політики Дніпровської міської ради (далі - відповідач, замовник) та Приватним підприємством "Сантехсервіс" (далі - позивач, підрядник) було укладено договір № 143пд/17 (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого замовник доручає, а підрядник зобов'язується з урахуванням поточного фінансування виконати роботи, відповідно до кошторису по обєкту: Капітальний ремонт фасаду та котельні КЗО "СЗШ №58" ДМР за адресою: м. Дніпро, вул. Василя Чапленка, 1 , а замовник прийняти і оплатити такі роботи.

Відповідно до п. 6.1 договору, останній набуває чинності з дати його підписання уповноваженими особами сторін і діє до 31.12.2017 та до повного виконання бюджетних зобов'язань. У разі невиконання сторонами умов цього договору в установлений термін він діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань, що не звільняє сторони від відповідальності за невиконання взятих на себе зобов'язань за цим договором.

Відносини, що виникли між сторонами на підставі зазначеного вище Договору, є господарськими зобов'язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Згідно ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з п.2.1 договору, ціна договору з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України виключно при наявності відповідного бюджетного призначення складає 1001556,00 грн., у тому числі ПДВ 20%: 166929,00 грн.

Капітальні видатки на 2017 рік становлять 1001556,00 грн., у тому числі ПДВ 20 %: 166929,00 грн. Остаточна вартість всього комплексу робіт, вказаних у п. 1.1, визначається за фактом виконання підрядником всіх робіт по договору, згідно з актами виконаних робіт, що надаються підрядником і підписуються замовником (п.2.2 договору).

У відповідності з п. 2.3 договору, попередня оплата підряднику на придбання будівельних матеріалів перераховується замовником у розмірі 30% від суми, указаної в п. 2.2 цього договору згідно з п. 1 ПКМУ № 117 від 25.04.2014 року, а саме: 300466,80 грн., в т.ч. ПДВ 20%: 50077,80 грн. Підрядник зобов'язується використати одержаний аванс на придбання матеріалів протягом 40 календарних днів після отримання авансу. По закінченні терміну, невикористана сума авансу повертається Замовнику з нарахуванням штрафних санкцій 120% від облікової ставки НБУ за кожний день прострочки.

Ціна цього договору відповідає вартості виконання робіт за цим договором відповідно до розрахунку договірної ціни. Розрахунок договірної ціни здійснено у відповідності до Правил визначення вартості будівництва, листів-роз'яснень Мінрегіонбуду України та з урахуванням фактичних витрат (вартості матеріалів, виробів), підтверджених відповідними документами, в межах затвердженої кошторисної вартості виконання робіт. У разі зміни бюджетного призначення на фінансування обєкту на 2017 рік сторони вносять відповідні зміни до договору шляхом укладення додаткового правочину на коригування договірної ціни, підписаного обома сторонами (п.п.2.6, 2.7 договору).

Згідно з п. 3.1 договору розрахунки проводяться шляхом оплати замовником виконаних робіт після підписання сторонами акту виконаних робіт в гривнях на розрахунковий рахунок підрядника в рамках надходження бюджетних асигнувань на дані роботи на казначейський рахунок замовника.

Підрядник на підставі факту виконання робіт складає акти виконаних робіт у відповідності до правил визначення вартості будівництва за формою № КБ-2в та довідку за формою № КБ-3 і передає належно оформлені документи на розгляд замовнику. Замовник впродовж 3-х робочих днів перевіряє документи, і в разі їх відповідності та при наявності на казначейському рахунку замовника бюджетних коштів цільового призначення підписує їх, а у разі не підписання обґрунтовує причину відмови, та причиною відмови може бути повна відсутність (або недостатній обсяг) бюджетних коштів на казначейському рахунку замовника.

Бюджетне зобов'язання за даним договором виникає у разі наявності та в межах відповідних бюджетних асигнувань.

Замовник не несе майнової відповідальності перед підрядником за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань у разі затримки фінансування з бюджету або коригування відповідних програм бюджету, та зобов'язується оплатити виконані роботи протягом 40 днів з моменту отримання відповідного фінансування з бюджету на свій казначейський рахунок (п.п.3.2, 3.3, 3.5 договору).

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

На виконання умов договору, позивачем виконано підрядні роботи на суму 740378,76 грн., що підтверджується відповідним актом виконаних робіт за грудень 2017 року та довідкою про вартість виконаних підрядних робіт за формою КБ-3, підписаними обома сторонами (а.с. 22-26).

Відповідач вартість виконаних підрядних робіт не сплатив, у зв'язку із чим 23.03.2018 позивач звернувся до відповідача із вимогою про сплату заборгованості за виконані підрядні роботи у розмірі 740378,76 грн. (а.с. 30-31). Відповідач залишив дану вимогу без відповіді.

На час розгляду спору відповідач не надав господарському суду доказів добровільної сплати спірної суми заборгованості, обставин, наведених позивачем в обґрунтування позовних вимог, не спростував.

Положеннями ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до приписів ст.ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання, а ст. 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

З приводу викладених у тексті договору умов щодо виникнення зобов'язань у відповідача з оплати виконаних позивачем робіт тільки у разі наявності та в межах відповідних бюджетних асигнувань суд зазначає, що отримання замовником бюджетних коштів не є подією, яка неминуче має настати і відповідно до частини другої ст. 617 ЦК України та частини другої ст. 218 ГК України, а також рішення Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 відсутність необхідних бюджетних коштів або взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнувань не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, а відтак, вимога позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 740378,76 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних за період з 22.12.2017 по 16.07.2018 у розмірі 12474,87 грн. та інфляційні втрати за період з 22.12.2017 по 30.04.2018 у розмірі 33985,78 грн.

Перевіривши здійснене позивачем нарахування 3% річних у розмірі 12474,87 грн., суд визнає його обґрунтованим, вірно розрахованим, а отже таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо нарахованих позивачем інфляційних втрат, суд перевіривши правильність їх нарахування, задовольняє дану вимогу частково у сумі 32342,47 грн. за період січень-квітень 2018 року.

Також, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 58971,17 грн. за період з 22.12.2017 по 22.06.2018.

Згідно приписів ч.3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" (далі - Закон), встановлено, що його норми регулюють договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань.

Відповідно до ст. 1 Закону платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону).

Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі (ч. 1 ст. 547 ЦК України).

Отже, Законом передбачено обов'язкове встановлення у договорі розміру штрафних санкцій за невиконання зобов'язань.

Враховуючи те, що умовами укладеного між сторонами Договору не визначено розмір санкцій, зокрема пені, що підлягає стягненню у разі порушення грошового зобов'язання, суд не вбачає правових підстав для нарахування пені, тому у задоволенні вимог позивача в частині стягнення з відповідача розміру пені у сумі 58971,17 грн. слід відмовити.

Відповідно до вимог частин 1 і 7 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів; одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається крім випадків, передбачених законом.

В силу положень ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі та застосування штрафних санкцій.

Викладене є підставою для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам, а саме у розмірі 11777,95 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 185, 191, 233, 238, 240, 241, 251, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Департаменту гуманітарної політики Дніпропетровської міської ради (49047, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 75А; код 40506248) на користь Приватного підприємства "Сантехсервіс" (49000, АДРЕСА_1; код 30224443) 740378,76 грн. основного боргу, 12474,87 грн. 3% річних, 32342,47 грн. інфляційних втрат та 11777,95 грн. судового збору.

В частині позовних вимог на суму 60 614, 48 грн. відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 розділу ХІ ГПК України.

Повне рішення складено 02.08.2018

Суддя А.В. Суховаров