КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"20" липня 2018 р. місто Київ Справа №925/359/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станік С.Р.

суддів: Гончарова С.А.

Куксова В.В.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на рішення Господарського суду Черкаської області від 19.06.2018 (повний текст рішення складено 26.06.2018) у справі №925/359/18 (суддя Чевгуз О.В.)

за позовом Селянського (фермерського) господарства "Княжиківське"

до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області

про визнання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі укладеною,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 19.06.2018 позовні вимоги задоволено повністю. Визнано укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 24.01.2008 року, зареєстрованому у Монастирищенському районному відділі Черкаської регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 25.01.2008 за №01. Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на користь Селянського (фермерського) господарства "Княжиківське" - 1 762 гривень судових витрат.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення господарського суду Черкаської області від 19.06.2018 у справі №925/359/18 повністю та прийняти нове рішення, яким відмовити повністю в задоволенні позовних вимог.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2018 апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на рішення Господарського суду Черкаської області від 19.06.2018 у справі № 925/359/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Станіка С.Р., судді Гончарова С.А., Куксова В.В.

Колегією суддів встановлено, що до апеляційної скарги скаржником доказів сплати судового збору до апеляційної скарги не додано.

Разом з тим, в тексті апеляційної скарги скаржник зазначає, що кошторис та план асигнувань на 2018 рік по Головному управлінню на сплату судового збору на даний час не затверджено. Будь-які інші бюджетні кошти не можуть бути витрачені для сплати судового збору, оскільки це суперечить законодавству. Таким чином, майновий стан головного управління не дозволяє йому на даний час сплачувати будь-які судові збори, у зв'язку з чим скаржник просив відстрочити йому сплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги), розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено наступне:

1. Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

2. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що вона може бути застосована до юридичної особи виключно якщо предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що скаржника не віднесено до кола осіб, які звільнені від сплати судового збору, і такі відомості скаржником не зазначаються в апеляційній скарзі.Крім того, скаржником не подано жодних належних, допустимих та достатніх доказів відсутності бюджетних асигнувань, як і відсутності у скаржника коштів на оплату судового збору.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції, чинній на дату звернення з апеляційною скаргою, встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 3, ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції, чинній на дату звернення з апеляційною скаргою, судовий збір справляється, зокрема за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду; за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду, ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З огляду на вищевикладені приписи Закону України "Про судовий збір", сума судового збору, яка повинна бути сплачена скаржником за подання даної апеляційної скарги, становить 2643,00 грн. та розраховується наступним чином: 1762,00 грн. (сума, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви) * 150% (ставка судового збору при поданні апеляційної скарги) = 2643, 00 грн.

За таких обставин, апеляційна скарга Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на рішення Господарського суду Черкаської області від 19.06.2018 у справі №925/359/18 підлягає залишенню без руху.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (ч. 4 ст. 174 ГПК України).

Керуючись статтями 164, 174, 234, 258, 259, 260, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на рішення Господарського суду Черкаської області від 19.06.2018 у справі №925/359/18 залишити без руху, надавши скаржнику строк десять календарних днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: надання доказів сплати судового збору у розмірі 2 643 (дві тисячі шістсот сорок три) грн. 00 коп.

2. Попередити Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, що у випадку не усунення у встановлений термін недоліків, дану апеляційну скаргу буде повернуто скаржнику.

3. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді С.А. Гончаров

В.В. Куксов