ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2018 місто Дніпро Справа № 904/6950/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Пархоменко Н.В. (доповідач)

суддів: Паруснікова Ю.Б., Чередка А.Є.,

при секретарі судового засідання Дон О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.2017 (суддя Примак С.А.) про порушення провадження у справі №904/6950/17

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства матеріально-технічного забезпечення "Агрокомплект", с. Олександропіль, Солонянський район, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства матеріально-технічного забезпечення "Агрокомплект", с. Олександропіль, Солонянський район, Дніпропетровська область

про визнання банкрутом, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агро-Комплект" (ідентифікаційний код 20257600) подало до Господарського суду Дніпропетровської області заяву щодо банкрутства Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агро-Комплект" на підставі частини 2 статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.2017 порушено провадження у справі №904/6950/17 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агро-комплект", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто п'ятнадцять календарних днів до 16.11.2017; розпорядником майна призначено Чопенка Дениса Вікторовича. Кандидатуру арбітражного керуючого Пляки С.В. відхилено. Встановлено розмір грошової винагороди розпоряднику майна Чопенку Денису Вікторовичу у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання ним повноважень за рахунок заявника Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агро-комплект". Сплата грошової винагороди розпоряднику майна здійснюється шляхом її авансування заявником (кредитором). Вжито заходи щодо забезпечення вимог кредиторів. Зобов'язано розпорядника майна вчинити певні дії. Призначено попереднє засідання суду.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що станом на 07.06.2017 товариство має кредиторську заборгованість на загальну суму 14 225 787,74 грн. Боржником не оскаржується заборгованість перед наступними кредиторами: Публічним акціонерним товариством "Акціонерний банк "УкрСиббанк" на загальну суму 11 902 989, 58 грн., з яких 11 025 294,79 грн. сума основного боргу; 877 694,79 грн. сума боргу із сплати пені та штрафних санкцій; Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-комплект" на загальну суму 515 849,83 грн.; ОСОБА_4 на загальну суму 1 118 568,33 грн.; ОСОБА_5 на загальну суму 688 380, 00 грн.

Безспірність вимог кредитора підтверджується постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.06.2016 по справі № 904/9/15 про стягнення з боржника суми 3 656 203, 06 грн. та постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.06.2016 по справі № 904/21/15 про стягнення з боржника 6 854 770,37 грн. Відповідно до даних постанов, суми затверджених судом вимог перевищують триста мінімальних розмірів заробітних плат.

Відділом примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області 07.11.2016 та 15.07.2016 винесені постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення заборгованості з ТОВ ПМТЗ "Агро-комплект" на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "УкрСиббанк".

Місцевий господарський суд дійшов до висновку про наявність підстав для порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агро-Комплект".

Не погодившись із ухвалою місцевого господарського суду Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.2017 про порушення провадження у справі №904/6950/17, провадження у справі припинити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що безспірними є грошові вимоги лише Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "УкрСиббанк", які підтверджені судовими рішеннями у справах №904/9/15 та №904/21/15 та забезпечені відповідно до договору іпотеки №115/116 від 30.08.2006. Безспірність вимог інших кредиторів - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 матеріали справи не містять. Оскільки вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не є безспірними, а грошові вимоги лише Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "УкрСиббанк" забезпечені заставою, місцевий господарський суд безпідставно порушив провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агро-Комплект".

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.10.2017 апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ "УкрСиббанк" припинено на підставі пункту 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017).

Постановою Верховного Суду від 17.04.2018 ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.10.2017 у справі №904/6950/17 скасовано, справу передано до Дніпропетровського апеляційного господарського суду для продовження апеляційного розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.2017 у справі №904/6950/17.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями для розгляду справи №904/6950/17 визначено колегію суддів у складі: Пархоменко Н.В. - головуючий суддя, судді: Чередко А.Є. та Парусніков Ю.Б.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.07.2018 колегію суддів у складі: Пархоменко Н.В. - головуючий суддя, судді: Чередко А.Є. та Парусніков Ю.Б. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.2017 про порушення провадження у справі №904/6950/17, розгляд апеляційної скарги призначений у судове засідання на 25.07.2018.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.07.2018 з метою забезпечення процесуальних прав Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", розгляд скарги був відкладений на 30.07.2018.

27.07.2018 від Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги, в яких апелянт звертає увагу апеляційного господарського суду на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 15.05.2018 у справі №902/492/17 щодо визначення розміру вимог кредитора забезпечених заставою. Апелянт зазначає, що всі вимоги Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до боржника забезпечені заставою майна боржника.

27.07.2018 від представника Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" Міняєва А.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивоване неможливістю забезпечити явку у судове засідання, у зв'язку із участю Міняєва А.О. як представника ТОВ "Кей-Комплект" та ТОВ "Імпресів" у Заводському районному суді м. Дніпродзержинська.

Розпорядник майна Чопенко Денис Вікторовичем проти задоволення апеляційної скарги заперечує та просить залишити ухвалу місцевого господарського суду без змін. Представник боржника вважає правильним висновок місцевого господарського суду про наявність підстав для порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агро-Комплект". Так, боржник визнає заборгованості станом на 24.07.2017 у сумі 14 225 787,74 грн. (перед: Публічним акціонерним товариством "Акціонерний банк "УкрСиббанк" на загальну суму 11 902 989, 58 грн., з яких 11 025 294,79 грн. - сума основного боргу; 877 694,79 грн. - сума боргу із сплати пені та штрафних санкцій; Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-комплект" на загальну суму 515 849,83 грн.; ОСОБА_4 на загальну суму 1 118 568,33 грн.; ОСОБА_5 на загальну суму 688 380, 00 грн.). Боржник зазначає, що при визначенні розміру вимог кредитора, що забезпечені майном боржника, до уваги береться оцінка майна, погоджена сторонами у відповідному договорі іпотеки. Оскільки ціна майна іпотеки, погоджена сторонами у договорі, є меншою від розміру Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агро-Комплект" перед Публічним акціонерним товариством "Акціонерний банк "УкрСиббанк", тому доводи апелянта про те, що вимоги кредитора (апелянта) є повністю забезпеченими майном боржника є передчасними.

У судовому засіданні 30.07.2018 оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків, повноту їх дослідження місцевим господарським судом вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агро-Комплект" (ідентифікаційний код 20257600) подало до Господарського суду Дніпропетровської області заяву порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства матеріально-технічного забезпечення "Агро-Комплект" в порядку статті 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (а.с. 4-9, том 1).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2017 прийнято заяву про порушення справи про банкрутство до розгляду. Підготовче засідання суду призначено на 17.07.2017. Зобов`язано арбітражного керуючого Пляку Сергія Валерійовича протягом трьох днів з дня отримання даної ухвали - надати суду заяву на участь у даній справі відповідно до вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" разом з копією договору страхування ризиків його діяльності (оригінал для огляду в судове засідання) та копію ліцензії (свідоцтво).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.2017 відкладено підготовче засідання на 24.07.2017. Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агро-Комплект" надати до суду довідку з ДВС про стан виконавчих проваджень стосовно боржника ВП №52827611 та ВП №51662310.

За результатами підготовчого засідання, місцевим господарським судом було встановлено, що станом на 07.06.2017 згідно з даними бухгалтерського обліку Товариство з обмеженою відповідальністю підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агро-Комплект" має кредиторську заборгованість на загальну суму 14 225 787,74 грн. Боржником не оскаржується заборгованість перед такими кредиторами:

- Публічне акціонерне товариство "Акціонерний банк "УкрСиббанк" на загальну суму 11 902 989, 58 грн., з яких 11 025 294,79 грн. - сума основного боргу; 877 694,79 грн. - сума боргу із сплати пені та штрафних санкцій;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-комплект" на загальну суму 515 849,83 грн.

- ОСОБА_4 на загальну суму 1 118 568,33 грн.

- ОСОБА_5 на загальну суму 688 380, 00 грн.

Заборгованість по виплаті заробітної плати відсутня, заборгованість по відшкодуванню шкоди, заподіяної життю та здоров`ю, та вихідної допомоги працівникам боржника, виплати авторської винагороди у Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства матеріально-технічного забезпечення "Агро-Комплект" відсутня, що підтверджується довідкою №7 (а.с. 37, том 1).

Заборгованість із страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, заборгованість із загальнообов`язкового державного соціального страхування по податках і зборах (обов`язкових платежах) у Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства матеріально-технічного забезпечення "Агро-Комплект" відсутня, що підтверджується довідкою № 7 та довідкою № 8 (а.с.37, 38, том 1).

Як зазначено в ухвалі місцевого господарського суду, безспірність вимог кредитора підтверджується постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.06.2016 у справі № 904/9/15, відповідно до якої загальна сума грошових вимог складає 3 656 203 06 грн. та постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.06.2016 у справі № 904/21/15 з загальною сумою грошових вимог 6 854 770,37 грн. Відповідно до вказаних постанов, суми затверджених судом вимог перевищують триста мінімальних розмірів заробітних плат.

Відділом примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Дніпропетровській області 07.11.2016 та 15.07.2016 винесені постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агро-Комплект" на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "УкрСиббанк" з примусового виконання наказів у справі №904/9/15 від 26.10.2016 (а.с. 57, том 1), №904/21/15 від 06.07.2016 (а.с. 66, 67, том 1).

Місцевий господарський суд дійшов до висновку про наявність підстав для порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства матеріально-технічного забезпечення "Агро-Комплект".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.2017 порушено провадження у справі №904/6950/17 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агро-комплект", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто п'ятнадцять календарних днів до 16.11.2017; розпорядником майна призначено Чопенка Дениса Вікторовича. Кандидатуру арбітражного керуючого Пляки С.В. відхилено. Встановлено розмір грошової винагороди розпоряднику майна Чопенку Денису Вікторовичу у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання ним повноважень за рахунок заявника Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агро-комплект". Сплата грошової винагороди розпоряднику майна здійснюється шляхом її авансування заявником (кредитором). Вжито заходи щодо забезпечення вимог кредиторів. Зобов'язано розпорядника майна вчинити певні дії. Призначено попереднє засідання суду.

Згідно з приписами статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017) та частини 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній після 15.12.2017), господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон про банкрутство).

За приписами пункту 1-1 Розділу X "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", викладеного у новій редакції згідно з Законом України від 22.12.2011 №4212-VI, який набрав чинності 19.01.2013, положення цього Закону, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.2017 (підготовче засідання) порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агро-комплект" та введено процедуру розпорядження майном.

Враховуючи вимоги перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 22.12.2011, до спірних правовідносин слід застосовувати Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 22.12.2011 №4212-VI, який набрав чинності 19.01.2013.

Згідно із частиною 1 статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з'ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом.

За змістом статті 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" заява про порушення провадження у справі про банкрутство подається боржником або кредитором у письмовій формі та повинна містити: найменування господарського суду, до якого подається заява; ім'я або найменування боржника, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи та реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності); ім'я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи та реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності); виклад обставин, що є підставою для звернення до суду; перелік документів, що додаються до заяви.

Крім того, за приписами вказаної статті, до заяви боржника також додаються: установчі документи боржника - юридичної особи; бухгалтерський баланс боржника на останню звітну дату; перелік кредиторів боржника, вимоги яких визнаються боржником, із зазначенням загальної суми грошових вимог усіх кредиторів, а також щодо кожного кредитора - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків (за наявності), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов'язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов'язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором; перелік майна боржника із зазначенням його балансової вартості та місцезнаходження, а також загальна балансова вартість майна; перелік майна, що перебуває у заставі або є обтяженим у інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кредиторів, на користь яких вчинено обтяження майна боржника, їх ім'я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційні коди юридичних осіб або реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), суми їх грошових вимог, підстави виникнення зобов'язань, а також строки їх виконання згідно із законом або договором; довідка органів приватизації (органів, уповноважених управляти об'єктами державної власності) стосовно наявності або відсутності на балансі підприємства, щодо якого порушено справу про банкрутство, державного майна, що в процесі приватизації (корпоратизації) не увійшло до його статутного капіталу; перелік осіб, що мають невиконані зобов'язання перед боржником, із зазначенням вартості таких зобов'язань, терміну виконання та підстав виникнення; відомості про всі рахунки боржника, відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах, їх реквізити; відомості про всі рахунки, на яких обліковуються цінні папери, що належать боржнику, їх реквізити; протокол загальних зборів (конференції) працівників боржника, відповідне рішення первинної профспілкової організації боржника (за наявності кількох первинних організацій - їхнє спільне рішення), на яких обраний представник працівників боржника для участі у справі про банкрутство, якщо такі збори (конференція) відбулися до подачі заяви боржника до господарського суду; копія спеціального дозволу на провадження діяльності, пов'язаної з державною таємницею, а в разі закінчення терміну дії такого дозволу - довідка про наявність у боржника матеріальних носіїв секретної інформації (технічної документації, виробів, їхніх дослідних зразків тощо); рішення власника майна (органу, уповноваженого управляти майном) боржника про звернення до господарського суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство; інші документи, які підтверджують неплатоспроможність боржника.

Апеляційний господарський суд зазначає, що підстави для порушення провадження у справі - це сукупність певних обставин, з якими законодавець пов'язує можливість судового розгляду заяви про порушення провадження у справі про банкрутство, отже основне завдання підготовчого засідання у відповідності до приписів статті 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" полягає у з'ясуванні ознак неплатоспроможності боржника, наявності чи відсутності перешкод для подальшого руху справи про банкрутство.

В силу приписів статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Водночас, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачає декілька підстав для звернення боржника до суду з заявою про порушення справи про його банкрутство.

Зокрема, у випадку виникнення обставин неплатоспроможності боржник має право, однак не зобов'язаний, подати заяву на загальних підставах.

Неплатоспроможність законом визначається як неспроможність суб'єкта підприємницької діяльності виконати після настання встановленого строку грошові зобов'язання перед кредиторами не інакше, як через відновлення його платоспроможності, тобто мають бути вичерпані інші процедури задоволення вимог кредиторів (досудове врегулювання спору, виконавче провадження).

В контексті статей 1 та 10 Закону про банкрутство, неплатоспроможність - це неспроможність боржника задовольнити безспірні вимоги кредитора (кредиторів) у розмірі не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження.

Поряд з цим, відповідно до частини 5 статті 11 Закону про банкрутство, боржник зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство у разі виникнення таких обставин:

- задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов'язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності);

- під час ліквідації боржника не у зв'язку з процедурою банкрутства встановлено неможливість боржника задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі.

Третя підстава для звернення до суду випливає з того, що боржник, який ліквідується за рішенням власника або уповноваженого ним органу (в позасудовій процедурі ліквідації згідно статей 105, 110, 111, 112 Цивільного кодексу України), після встановлення факту недостатньої вартості майна для задоволення вимог кредиторів, зобов'язаний звернутися до господарського суду з заявою про порушення справи про банкрутство. Вказане випливає з положень частини 3 статті 110 Цивільного кодексу України, частини 5 статті 11, частини 1 статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Предметом підготовчого засідання є з'ясування наявності перших двох підстав, які надають боржнику можливість ініціювати порушення провадження у справі про банкрутство, тобто ознак загрози неплатоспроможності та виникнення обставин неплатоспроможності боржника.

Відмінність вищевказаних підстав для звернення боржника до суду полягає в тому, що у випадках настання обставин неплатоспроможності або загрози неплатоспроможності боржника, застосовується загальний порядок провадження у справі про банкрутство, який передбачає застосування процедури розпорядження майном боржника з подальшим переходом до процедур санації, ліквідації або мирової угоди. Тобто, до боржника в даних випадках застосовуються заходи з відновлення платоспроможності.

Відповідно до пункту 12 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 №01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 №4212-VI)", виходячи з системного аналізу частини третьої статті 10, частини п'ятої статті 11, частини першої статті 15 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" загрозою неплатоспроможності є виникнення конкуренції грошових вимог кредиторів у виконавчому провадженні, внаслідок якої задоволення вимог одного або кількох кредиторів у розмірі не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати призведе до неможливості виконання грошових зобов'язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами. При цьому дотримання заявником відповідного тримісячного строку не вимагається.

Частиною 3 статті 10 Закону про банкрутство встановлено, що безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Саме з цього моменту грошові вимоги переходять в категорію безспірних.

Враховуючи те, що списання коштів з рахунків боржника в безспірному порядку здійснюється державною виконавчою службою, то порушення справи про банкрутство можливе лише після відкриття виконавчого провадження державною виконавчою службою.

Таким чином, критеріями загрози неплатоспроможності є: наявність декількох кредиторських вимог сума яких перевищує 300 мінімальних заробітних плат; їх конкуренція задоволення вимог одного з кредиторів призведе до неможливості задоволення вимог іншого (інших); наявність відкритого виконавчого провадження.

Визначальним для вирішення питання про порушення справи про банкрутство боржника, який наполягає на загрозі неплатоспроможності, є дослідження обставин конкуренції кредиторських вимог, співставлення їх розміру з майном боржника, за рахунок якого можливо задовольнити кредиторські вимоги.

Так, з матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство, заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агро-комплект" посилалось на те, що фінансовий стан боржника має усі ознаки неплатоспроможності та відповідає обставинам передбаченим статтею 11 вищезазначеного Закону, станом на 07.06.2017 загальна сума кредиторської заборгованості товариства складає 14 225 787,74 грн., що, зокрема підтверджується доданою до заяви довідкою №1 від 07.06.2017 (а.с. 28-30, том 1).

Зі змісту вказаної довідки вбачається, що заявником в якості кредиторів, задоволення вимог яких призведене до неможливості виконання грошових зобов'язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами було визначено:

1) Публічне акціонерне товариство "Акціонерний банк "УкрСиббанк" на загальну суму 11 902 989, 58 грн. - заборгованість за кредитним договором №115-1013/В-06 від 30.08.2006, з яких 11 025 294,79 грн. - сума основного боргу; 877 694,79 грн. - сума боргу із сплати пені та штрафних санкцій.

На підтвердження наявності заборгованості перед Публічне акціонерне товариство "Акціонерний банк "УкрСиббанк" надані:

- постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.06.2016 у справі №904/21/15 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства матеріально-технічного забезпечення "Агро-комплект" заборгованості за кредитним договором № 116-1013/В-06 від 30.08.2006 по кредиту та процентам в розмірі 441 117,66 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 01.12.2014 року становить 6 854 770,37 грн., пені в розмірі 390 906,44 грн., витрат зі сплати судового збору в розмірі 73 080,00 грн., витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 80 388,00 грн.

- постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.06.2015 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства матеріально-технічного забезпечення "Агро-комплект" заборгованості за кредитним договором №115-1013/В-06 від 30.08.2006 по кредиту та процентам в розмірі 247 899, 96 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 01.12.2014 становить 3 656 203,06 грн., пені в розмірі 183 067,87 грн., витрат по сплаті судового збору в розмірі 70 156,80 грн., витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 77 172, 48 грн. Постановою Вищого господарського суду України від 06.10.2016 про скасування постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.06.2016 та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.2016 у справі №904/9/15 в частині вирішення позовних вимог щодо стягнення з відповідача 12 607,97 швейцарських франків заборгованості по процентам, 176 891,06 грн. пені за прострочення сплати по кредиту та 8 662,86 грн. пені за прострочення сплати процентів, направлення справи в цій частині на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області. Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2016 у справі №904/9/15 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства матеріально-технічного забезпечення "Агро-комплект" 12 607,97 швейцарських франків заборгованості по процентам, що за курсом НБУ станом на 01.12.2014 становить 195 922,19 грн., 174 467,87 грн. пені за прострочення сплати по кредиту та 8 544,07 грн. пені за прострочення сплати процентів, судовий збір у сумі 73 080,00 грн.

Відділом примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Дніпропетровській області 07.11.2016 та 15.07.2016 винесені постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агро-Комплект" на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "УкрСиббанк" з примусового виконання наказів у справі №904/9/15 від 26.10.2016 (а.с. 57, том 1), №904/21/15 від 06.07.2016 (а.с. 66, 67, том 1).

2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-комплект" на загальну суму 515 849,83 грн. - розрахунки з бюджетом після заблокування рахунку.

На підтвердження заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-комплект" надано копію договору оренди нежитлового приміщення №11 від 20.07.2016 та угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.05.2017 (а.с. 101-104, 105, том 1).

3) ОСОБА_4 на загальну суму 1 118 568,33 грн. - не повернута фінансова допомога.

На підтвердження заборгованості перед ОСОБА_4 надані копії договорів поворотної фінансової допомоги: №2 від 28.10.2014 на суму 75 000,00 грн. зі строком повернення на пізніше 27.10.2017 (додаткова угода від 27.10.2016), №3 від 28.10.2014 на суму 95 000,00 грн. зі строком повернення на пізніше 28.10.2017 (додаткова угода від 28.10.2016), №6 від 09.09.2010 на суму 75 000,00 грн. зі строком повернення на пізніше 09.09.2017 (додаткова угода від 09.09.2016) - а.с. 80-85, том 1).

4) ОСОБА_5 на загальну суму 688 380, 00 грн. - не повернута фінансова допомога.

На підтвердження заборгованості перед ОСОБА_4 надані копії договорів поворотної фінансової допомоги: №1 від 27.10.2014 на суму 170 000,00 грн. зі строком повернення на пізніше 26.10.2017 (додаткова угода від 26.10.2016), №1 від 16.07.2013 на суму 83 000,00 грн. зі строком повернення на пізніше 15.07.2017 (додаткова угода від 15.07.2016), №1 від 30.09.2016 на суму 63 150,00 грн. зі строком повернення на пізніше 30.09.2017, №6 від 06.08.2012 на суму 95 000,00 грн. зі строком повернення на пізніше 06.08.2017 (додаткова угода від 06.08.2016), №4 від 17.07.2012 на суму 145 000,00 грн. зі строком повернення на пізніше 17.07.2017 (додаткова угода від 17.07.2016), №3 від 12.07.2012 на суму 150 000,00 грн. зі строком повернення на пізніше 12.07.2017 (додаткова угода від 12.07.2016), №7 від 10.09.2010 на суму 175 000,00 грн. зі строком повернення на пізніше 10.09.2017 (додаткова угода від 10.09.2016), №4 від 19.08.2010 на суму 120 000,00 грн. зі строком повернення на пізніше 19.08.2017 (додаткова угода від 19.08.2016) - а.с. 86-100, том 1).

Згідно наданого заявником фінансового звіту боржника, станом на 01.07.2017 загальний розмір зобов`язань товариства склав 11 140,8тис.грн., активи товариства склали 14 874,4тис.грн., з яких основні засоби - 1 427,7тис.грн., запаси - 14 850тис.грн., у тому числі поточні біологічні активи 14 850тис.грн., дебіторська заборгованість - 8,6тис.грн., гроші та їх еквіваленти 15,8 тис.грн. (а.с. 114, том 1).

Відповідно до довідки № 2 основними активами товариства є нематеріальні активи на суму 1 234 687,34 грн. (а.с. 31, том1).

Апеляційний господарський суд зазначає, що на стадії порушення провадження у справі про банкрутство суд виходить виключно з відомостей наданих боржником та не може визначати реальну вартість майна, його рентабельність або неможливість реалізації.

Водночас, загроза неплатоспроможності боржника може мати реальний або потенційний характер.

Відповідно до положень статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" неплатоспроможність - це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов'язання перед кредиторами не інакше, як через відновлення його платоспроможності.

З цього визначення випливає, що неплатоспроможністю є не тільки неспроможність виконати грошові зобов'язання на день звернення до суду, а й неспроможність виконати грошові зобов'язання в майбутньому коли настануть строки виконання.

При цьому, питання про те, чи знаходиться боржник у стані неплатоспроможності, чи ні, вирішується судом не за наслідками розгляду заяви про порушення справи про банкрутство, а за наслідками підсумкового засідання суду, на якому виноситься ухвала про санацію боржника чи постанова про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвала про припинення провадження у справі про банкрутство.

Частиною 3 статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Виходячи з аналізу вищенаведених положень законодавства справа про банкрутство порушується за заявою боржника у разі загрози неплатоспроможності, яка виникає з конкуренції грошових вимог у виконавчому проваджені та призведе до неможливості виконання грошових зобов'язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами.

При цьому безспірність вимог кредитора повинна підтверджуватись документами, які боржник зобов'язаний додати до заяви про порушення справи про банкрутство.

Перелік цих документів міститься в пункті 2 статті 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в якому зокрема зазначається, що до заяви про порушення справи про банкрутство додаються рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили та відповідна постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора.

Як було зазначено вище, боржником в обґрунтування наявності підстав, які свідчать, що задоволення вимог одного або кількох кредиторів приведе до неможливості виконання грошових зобов'язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами, було додано до матеріалів справи договори про надання поворотної фінансової допомоги та договори оренди обладнання.

Апеляційний господарський суд зазначає, що застосовуючи вищезазначені положення Закону, слід виходити із системного аналізу норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", зокрема положень статті 1, якими визначено термін "безспірні вимоги кредиторів". Такими є вимоги кредиторів, визнані боржником, інші вимоги кредиторів, підтверджені виконавчими документами чи розрахунковими документами, за якими відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника (абзац восьмий статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Таким чином, за приписами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вимоги кредиторів набувають характеру безспірних, якщо вони підтверджені відповідними документами, зокрема виконавчими.

Проте, під час апеляційного перегляду даної справи судовою колегією було встановлено, що до жодного з договорів поворотної фінансової допомоги боржником не було додано доказів на підтвердження тих обставин, що позикодавці звертались до боржника з вимогою про повернення фінансової допомоги на підставі відповідної письмової вимоги в порядку визначеному умовами вказаних договорів, не було додано до договору оренди приміщення, доказів на підтвердження їх неналежного виконання та звернення орендаря з відповідними претензіями, як і не надано доказів на підтвердження наявності рішень суду про задоволення вимог кредиторів, що набрали законної сили та відповідних постанов державного виконавця про відкриття виконавчих проваджень з виконання вимог кредиторів.

Апеляційний господарський суд дійшов до висновку, що безспірними є вимоги Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" за кредитним договором №115-1013/В-06 від 30.08.2006, стягнуті за рішеннями суду у справі №904/21/15 (по кредиту та процентам в розмірі 441 117,66 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 01.12.2014 року становить 6 854 770,37 грн., пені в розмірі 390 906,44 грн., витрат зі сплати судового збору в розмірі 73 080,00 грн., витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 80 388,00 грн.) та №904/9/15 (по кредиту та процентам в розмірі 247 899, 96 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 01.12.2014 становить 3 656 203,06 грн., 174 467,87 грн. пені за прострочення сплати по кредиту та 8 544,07 грн. пені за прострочення сплати процентів, витрат по сплаті судового збору в розмірі 70 156,80 грн., витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 77 172, 48 грн., судовий збір у сумі 73 080,00 грн.).

Накази з примусового виконання рішень у справі №904/21/15 та №904/9/15 знаходяться у Відділі примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Дніпропетровській області з 07.11.2016 та 15.07.2016.

30.08.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", яке змінило назву на Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" (іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю підприємством матеріально-технічного забезпечення "Агро-комплект" (іпотекодавець) укладений договір іпотеки №115/116, відповідно до умов якого іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно: А - КПП із цегли, загальною площею 246,40 кв.м., Б - Термінал із цегли, загальною площею 59,90 кв.м., В - склад №1 із з/бет.панел., загальною площею 1415,60 кв.м., Г - Склад №2 із з/бет.панел., загальною площею 1994,70 кв.м, 1-6 - огорожа із метал, з/бет.плит. та знаходяться на земельній ділянці площею 100 000 кв., за адресою: АДРЕСА_1.

За домовленістю сторін загальна вартість предмету іпотеки складає 7 609 598,00 грн.

Іпотекою забезпечуються вимоги іпотекодержателя, які виникають з кредитного договору №115-1013/В-06 від 30.08.2006, а також зобов'язання за кредитним договором №115-1013/В-06 від 30.08.2006 - у разі зміни (збільшення чи зменшення), якщо така зміна обумовлена умовами кредитного договору або додатковими угодами до нього щодо збільшення чи зменшення суми кредиту, плати за кредит (комісії та процентних ставок), неустойки (штрафу, пені).

Договір діє до повного виконання зобов'язань, забезпечених іпотекою за договором (пункт 6.1 договору іпотеки).

Відповідно частини 6 статті 5 Закону України "Про іпотеку" вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб'єктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором.

Як зазначено у пункті 21 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 №01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI)" у визначенні господарським судом розміру вимог кредитора, що забезпечені майном боржника, до уваги має братися оцінка майна, погоджена сторонами у відповідному договорі застави (іпотеки).

Відповідно до абзацу другого частини 2 статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" забезпечені кредитори зобов'язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя) (стаття 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Відповідно до статті 7 закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання.

Якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування:

витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки;

витрат на утримання і збереження предмета іпотеки;

витрат на страхування предмета іпотеки;

збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов іпотечного договору.

З наведеного вбачається, що дослідження складу та розміру забезпечених вимог може бути здійснений на стадії затвердження реєстру вимог кредиторів боржника.

Таким чином, на стадії підготовчого судового засідання місцевий господарський суд виходить виключно з відомостей наданих боржником та не може визначати реальну вартість майна, досліджувати склад та розмір забезпечених вимог (вказані дії проводяться на стадії затвердження реєстру вимог кредиторів).

Так, з наданих боржником відомостей вбачається визнання боржником заборгованості перед Публічним акціонерним товариством "Акціонерний банк "УкрСиббанк" у сумі 11 902 989, 58 грн. (безспірні вимоги), відповідно до договору іпотеки №115/116 від 30.08.2006 за домовленістю сторін загальна вартість предмету іпотеки за договором складає 7 609 598,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, про наявність підстав для порушення провадження у справі про банкрутство - Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства матеріально-технічного забезпечення "Агро-комплект" на підставі статті 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно зі статтею 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд відмовляє в порушенні провадження у справі про банкрутство, якщо:

заявником не доведено наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство;

вимоги кредитора є повністю забезпеченими майном боржника;

вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження;

вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду;

відсутня хоча б одна з підстав, передбачених частиною третьою статті 10 цього Закону;

за наявності підстав, передбачених статтею 15 цього Закону.

Відповідно до приписів статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторонами повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами статей 74 та 77 Господарського процесуального кодексу України, Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При зверненні до місцевого господарського суду боржником було доведено належними та допустимими доказами наявності ознак загрози його неплатоспроможності, як підстави для порушення провадження у справі про банкрутство - Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства матеріально-технічного забезпечення "Агро-комплект" на підставі статті 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", які Господарський суд Дніпропетровської області визнав встановленими.

Щодо пояснень Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" про врахування правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 15.05.2018 у справі №902/492/17, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Відповідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 15.05.2018 у справі №902/492/17, забезпеченими зобов'язаннями в розумінні статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та, відповідно, вимогами забезпеченого кредитора, які включаються до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство, є всі вимоги кредитора, які існують за основним зобов'язанням (кредитним договором), і є дійсними на момент визнання вимог та можуть бути задоволені за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення відповідно до умов забезпечувального договору та чинного законодавства.

Таким чином, правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 15.05.2018 у справі №902/492/17, стосується визначення розміру забезпечених вимог кредитора, які включаються до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство, тобто стосується дослідження складу та розміру забезпечених вимог на стадії затвердження реєстру вимог кредиторів боржника.

Розглянувши клопотання представника Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" Міняєва А.О. про відкладення розгляду справи апеляційний господарський суд не вбачає підстав для його задоволення з таких підстав.

Про день, час та місце розгляду скарги (про судове засідання 25.07.2018) Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" було повідомлено належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення - ухвали (судової повістки) №322, яке отримане апелянтом 16.07.2018 (а.с. 123, том 1).

У судове засідання, призначене на 25.07.2018, в якості представника Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" з'явилася Трубіна Т.В., що діє на підставі довіреності.

Оскільки згідно з підпунктом 11 пункту 161 Перехідних положень Конституції України, представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 1311 та статті 1312 цієї Конституції здійснюється виключно прокурорами або адвокатами у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року, апеляційним господарський судом відкладений розгляд скарги для надання Публічному акціонерному товариству "УкрСиббанк" можливості визначитись щодо належного представництва їх інтересів у даній справі.

Враховуючи належне повідомлення Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" про день, час та місце розгляду справи, надання апеляційним господарським судом можливості Публічному акціонерному товариству "УкрСиббанк" визначитись щодо належного представництва їх інтересів у даній справі, клопотання представника Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" Міняєва А.О. про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.

Щодо права Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.2017 у справі №904/6950/17, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Пункт 8 частини 3 статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем у статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Таким чином, випадки в яких особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку мають бути встановлені Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до частини 1 статті 91 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, до 15.12.2017, чинній на момент звернення з відповідною апеляційної скаргою), сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

За приписами статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" учасниками у справі про банкрутство є сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство; заінтересовані особи стосовно боржника - юридична особа, створена за участю боржника, юридична особа, що здійснює контроль над боржником, юридична особа, контроль над якою здійснює боржник, юридична особа, з якою боржник перебуває під контролем третьої особи, власники (учасники, акціонери) боржника, керівник боржника, особи, що входять до складу органів управління боржника, головний бухгалтер (бухгалтер) боржника, у тому числі звільнені з роботи за три роки до порушення провадження у справі про банкрутство, а також особи, які перебувають у родинних стосунках із зазначеними особами та фізичною особою - боржником, а саме: подружжя та їх діти, батьки, брати, сестри, онуки, а також інші особи, щодо яких наявні обґрунтовані підстави вважати їх заінтересованими; для цілей цього Закону заінтересованими особами стосовно арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) чи кредиторів визнаються особи в такому ж переліку, як і заінтересовані особи стосовно боржника.

Відповідно до статті 33 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності іпотекодавця або визнання його банкрутом або при ліквідації юридичної особи - іпотекодавця іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання, якщо іпотекодержатель і правонаступник іпотекодавця не досягнуть згоди про інше.

Сукупний аналіз положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також положень частини другої статті 33 Закону України "Про іпотеку" дають підстави вважати, що з моменту порушення провадження у справі про банкрутство права забезпеченого кредитора можуть вважатися порушеними, оскільки після порушення провадження у справі про банкрутство пред'явлення забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватися лише у порядку, передбаченому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та в межах провадження у справі про банкрутство, тому забезпечені кредитори набувають статусу учасника провадження у справі про банкрутство з моменту порушення такого провадження, а відтак, набувають і процесуальне право на оскарження ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд частково погоджується із доводами апелянта щодо відсутності доказів безспірності вимог ТОВПМТЗ "Агро-Комплект", ОСОБА_4, ОСОБА_5 та відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги про те, що вимоги кредитора (апелянта) є повністю забезпеченими майном боржника.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду (ухвали) першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 269, 275-279 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.2017 про порушення провадження у справі №904/6950/17 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.2017 про порушення провадження у справі №904/6950/17 залишити без змін.

Прийняти нове рішення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена - 31.07.2018.

Головуючий суддя Н.В. Пархоменко

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя А.Є. Чередко