ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/568/18

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Курко Д.В.

За участю представників сторін:

Від позивача: Стоянова К.І. /голова/; Найденко К.Р. за довіреністю № б/н від 17.01.2018р.;

Від відповідача: Бакова К.П. /особисто/;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом садівничого товариства „Телефон" (громадська організація) до фізичної особи-підприємця Бакової Катерини Павлівни про розірвання додаткової угоди та зобов'язання виконати умови договору, -

ВСТАНОВИВ:

Садівниче товариство „Телефон" (громадська організація) (далі по тексту - СТ „Телефон") звернулось до господарського суду із позовною заявою до фізичної особи-підприємця Бакової Катерини Павлівни (далі по тексту - Бакова К.П.) про розірвання додаткової угоди №1 від 29.06.2016р. до договору №2015/05/28/1 від 28.05.2015р., укладеного між позивачем та відповідачем, та про зобов'язання відповідача повністю виконати свої зобов'язання за договором №2015/05/28/1 від 28.05.2015р. Позовні вимоги обґрунтовані посиланнями на істотну зміну обставин, якими сторони керувались при укладання додаткової угоди до договору №2015/05/28/1 від 28.05.2015р.

Відповідач повністю заперечував проти позову, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Зокрема, Баковою К.П. було наголошено про відсутність передбачених ст. 652 Цивільного кодексу України підстав для розірвання додаткової угоди №1 від 29.06.2016р. до договору №2015/05/28/1 від 28.05.2015р.

Господарський суд зауважує, що як позивачем так і відповідачем у письмових поясненнях неодноразово було наголошено про неналежне виконання іншою стороною зобов'язань, прийнятих на себе за умовами договору №2015/05/28/1 від 28.05.2015р. Зокрема, Бакова К.П. наголошувала про надання позивачем недостовірних відомостей, необхідних для виконання нею зобов'язань, обумовлених договором №2015/05/28/1 від 28.05.2015р.. Натомість, СТ „Телефон" вказувало про порушення Баковою К.П. встановлених умовами договору строків виконання робіт.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, суд встановив наступне.

09.02.2009р. Роздільнянською районною державною адміністрацією Одеської області було прийнято розпорядження №187-А-2009 „Про надання згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загального користування у приватну власність садівничого товариства „Телефон" масиву „Надлиманський", відповідно до якого адміністрацією було надано позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 9,4 га угідь у приватну власність садівничого товариства масиву „Надлиманський" на території Єгорівської сільської ради.

28.05.2015р. між СТ „Телефон" (Замовник) та Баковою К.П. (Виконавець) було укладено договір про розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок за №2015/05/28/1, відповідно до п. п. 1.1, 1.2 якого Виконавець зобов'язується виконати з дотриманням вимог законодавства проектно-вишукувальні роботи з розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок загального користування у власність на території Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області (за межами населеного пункту), а Замовник - прийняти та оплатити виконані роботи. Етапи та строки виконання робіт визначаються погодженим сторонами календарним планом виконання робіт.

Відповідно до п. п. 2.1, 3.1 договору №2015/05/28/1 від 28.05.2015р. вартість робіт згідно з протоколом погодження договірної ціни на виконання робіт становить 178900,00 грн. Приймання виконаних робіт за цим договором оформляється актом приймання-передачі робіт. Згідно з п. 4.1 договору №2015/05/28/1 від 28.05.2015р. строк виконання робіт складає 6 місяців з дня оплати на умовах даного договору та надання всіх правовстановлюючих документів. Передача документів здійснюється за актом приймання-передачі.

Положеннями п. п. 8.1, 8.2 договору №2015/05/28/1 від 28.05.2015р. передбачено, що даний договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання передбачених сторонами зобов'язань. Зміни у договір можуть бути внесені за взаємною згодою сторін, що оформлюються додатковою угодою до цього договору.

Листом №456/1/01/01-35 від 02.03.2016р. Роздільнянською районною державною адміністрацією Одеської області у відповідь на лист позивача було повідомлено останнього про скасування на підставі розпорядження голови обласної державної адміністрації від 20.10.2009р. за №801/А-2009 розпорядження районної адміністрації №187-А-2009 від 09.02.2009р. „Про надання згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загального користування у приватну власність садівничого товариства „Телефон" масиву „Надлиманський".

04.03.2016р. Бакова К.П. звернулась до позивача із листом за №20, відповідно до якого просила надати пояснення з приводу інформації про скасування розпорядження районної адміністрації №187-А-2009 від 09.02.2009р. У відповідь на лист відповідача 16.03.2016р. СТ „Телефон" було повідомлено Бакову К.П. про відсутність підстав вважати розпорядження не чинним. При цьому, листом від 20.05.2016р. СТ „Телефон" було повідомлено відповідача про скасування розпорядження №187-А-2009 від 09.02.2009р. та про намір товариства оскаржити розпорядження голови обласної державної адміністрації від 20.10.2009р. за №801/А-2009 у судовому порядку.

08.04.2016р. Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру за результатами розгляду скарги ОСОБА_5 щодо порушення сертифікованим інженером-землевпорядником Баковою К.П. вимог законодавства у сфері землеустрою було направлено до кваліфікаційної комісії матеріали для вжиття заходів реагування щодо відповідача по справі. Підставою для направлення матеріалів до кваліфікаційної комісії щодо Бакової К.П. стало розроблення останньою проекту землеустрою за відсутності дозволу уповноваженого органу у зв'язку із скасуванням розпорядження Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області №187-А-2009 від 09.02.2009р.

22.04.2016р. СТ „Телефон" звернулось до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру із листом за №20-11 про відсутність порушень з боку Бакової К.П. при розробленні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Варто зауважити, що з даного листа, як і із наданих позивачем судових рішень вбачається існування конфлікту між позивачем та громадською організацією „Водограй" щодо правомірності використання СТ „Телефон" земельної ділянки площею 9,4 га.

22.04.2016р. Одеською обласною державною адміністрацією у відповідь на запит СТ „Телефон" було надано позивачу копію розпорядження голови обласної державної адміністрації від 20.10.2009р. за №801/А-2009.

29.06.2016р. між сторонами по справі було підписано акт приймання-передачі виконаних робіт за договором №2015/05/28/1 від 28.05.2015р., з якого вбачається, що відповідачем було виконано та передано позивачу розроблений технічний звіт по виконанню горизонтальної зйомки земельної ділянки, на якій розташоване СТ „Телефон" масиву „Надлиманський" Єгорівської сільської ради; а також виконано комплекс проектно-вишукувальних робіт з розроблення технічного звіту. Загальна вартість виконаних робіт складає 78 200,00 грн.; замовник не має претензій по об'єму, якості та строкам виконаних робіт.

29.06.2016р. між СТ „Телефон" (Замовник) та Баковою К.П. (Виконавець) було укладено додаткову угоду №1 до договору №2015/05/28/1 від 28.05.2015р., відповідно до п. 1 якої сторони, у зв'язку зі скасуванням розпорядження №187-А-2009 від 09.02.2009р. „Про надання згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загального користування у приватну власність садівничого товариства „Телефон" масиву „Надлиманський", дійшли згоди розірвати договір №2015/05/28/1 від 28.05.2015р.

Умовами п. п. 2, 3 додаткової угоди №1 від 29.06.2016р. передбачено, що договір вважається розірваним з моменту підписання додаткової угоди; з моменту розірвання договору зобов'язання сторін за договором припиняються. Відповідно до п. 4 додаткової угоди №1 від 29.06.2016р. Виконавцем виконані роботи на суму 78 200,00 грн. без ПДВ, про що складено технічний звіт, натомість Замовником сплачено Виконавцю 63 900,00 грн. За домовленістю сторін претензій матеріального характеру сторони не мають.

Згідно з п. 5 додаткової угоди №1 від 29.06.2016р. сторонами було передбачено, що Замовник, маючи дозвіл на розроблення документації із землеустрою, має право звернутись до суб'єкту господарювання, який є розробником документації із землеустрою відповідно до чинного законодавства для продовження робіт з оформлення земель загального користування.

Листом від 15.07.2016р. Одеською обласною державною адміністрацією у відповідь на звернення СТ „Телефон" було повідомлено останнього про відсутність повноважень у районної адміністрації для прийняття розпорядження №187-А-2009 від 09.02.2009р., оскільки земельна ділянка перебуває у користуванні Одеського міського виробничо-технічного вузлу електрозв'язку відповідно до державного акту про право користування від 1989р.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2016р. по справі №815/2970/16 за адміністративним позовом СТ „Телефон" до Одеської обласної державної адміністрації, Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області було частково задоволено апеляційну скаргу садівничого товариства, скасовано постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26.07.2016р., визнано незаконним та скасовано розпорядження Одеської обласної державної адміністрації від 20.10.2009р. за №801/А-2009 „Про скасування розпорядження виконуючого обов'язки голови Роздільнянської районної державної адміністрації від 09.02.2009р. за №187-А-2009".

Листами від 10.03.2017р., 20.06.2017р. СТ „Телефон" було повідомлено відповідача про прийняття Одеським апеляційним адміністративним судом постанови від 25.10.2016р. по справі №815/2970/16 та про наявність підстав для продовження робіт за договором №2015/05/28/1 від 28.05.2015р.

Листом №36 від 17.04.2017р. Бакова К.П. повідомила СТ „Телефон" про відсутність підстав для виконання договору №2015/05/28/1 від 28.05.2015р., у зв'язку з розірванням останнього на підставі додаткової угоди №1 від 29.06.2016р.

20.11.2017р. СТ „Телефон", у зв'язку з відмовою Бакової К.П. продовжувати договірні відносини з приводу розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, звернулось до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру із листом, відповідно до якого просило орган державної влади посприяти вирішенню питання продовження розроблення Баковою К.П. проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Звертаючись до господарського суду із позовними вимогами до Бакової К.П., СТ „Телефон" було наголошено, що в результаті прийняття Одеським апеляційним адміністративним судом постанови від 25.10.2016р. по справі №815/2970/16, обставини, якими сторони керувались при укладання додаткової угоди до договору №2015/05/28/1 від 28.05.2015р. змінилися. Наведене, за переконанням позивача, свідчить про наявність підстав для розірвання додаткової угоди та зобов'язання відповідача виконувати умови договору №2015/05/28/1 від 28.05.2015р.

При цьому, позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог наголошується на відмову інших суб'єктів господарювання продовжувати розробку проекту землеустрою, який був частково розроблений Баковою К.П., що має наслідком для позивача необхідність повторної повної оплати всього проекту за умови його розроблення іншими суб'єктами господарювання.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 193 ГК України господарські зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. При цьому, зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Згідно з вимогами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Положеннями ст. 654 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору вичиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

В силу приписів ст. 26 Закону України „Про землеустрій" від 22 травня 2003 року N 858-IV замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі. Розробниками документації із землеустрою є, зокрема, фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою. Взаємовідносини замовників і розробників документації із землеустрою регулюються законодавством України і договором.

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Господарський суд зауважує, що вирішальним при розгляді даної справи є встановлення судом наявності або відсутності правових підстав для розірвання додаткової угоди №1 від 29.06.2016р. до договору №2015/05/28/1 від 28.05.2015р. із застосуванням приписів ст. 652 Цивільного кодексу України.

Порядок розірвання господарських договорів визначене ст. 188 Господарського кодексу України, зокрема сторона договору, яка вважає за необхідне розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі, якщо сторони не досягай згоди щодо розірвання договору, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Положеннями п. п. 3, 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Положеннями ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України передбачено наступне: якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Отже, закон пов'язує можливість зміни або розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених ч.2 ст.652 ЦК України, при істотній зміні обставин.

Підсумовуючи вищенаведене, суд зауважує, що на позивача покладено обов'язок довести суду належними та допустимими доказами наявність підстав, передбачених ст. 652 ЦК України, у даному випадку, істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору. При цьому, істотні обставини в розумінні ст. 652 ЦК України повинні мати місце або стати відомими сторонам після укладення договору.

Господарський суд вважає за необхідне зауважити, що настання обставин, які змінилися, та які за переконанням позивача є істотними, не повинні залежати від волі сторін та не повинні бути пов'язані з їх діями.

Зі змісту поданої до суду позовної заяви вбачається, що СТ „Телефон" як на істотну обставину посилається на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2016р. по справі №815/2970/16 якою було скасовано розпорядження Одеської обласної державної адміністрації від 20.10.2009р. за №801/А-2009, що, фактично відновлює право позивача на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Наведене, за переконанням позивача, свідчить про наявність у останнього права вимоги від відповідача виконати зобов'язання за договором №2015/05/28/1 від 28.05.2015р..

Поряд з цим, господарський суд зауважує, що СТ „Телефон" у порушення вищенаведених вимог чинного законодавства взагалі не було наведено суду існування всіх умов, визначених ч.2 ст.652 ЦК України. Господарський суд зауважує, що обов'язок доведення суду існування тих або інших обставин покладається законом на позивача, чого, в даному випадку, останнім зроблено не було.

Господарським судом було встановлено, що як на момент укладання договору №2015/05/28/1 від 28.05.2015р., так і на момент укладання додаткової угоди №1 від 29.06.2016р. у СТ „Телефон" був відсутній дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Наведені обставини, з урахуванням оскарження з боку фізичних осіб дій відповідача до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру і стали підставами для розірвання договірних відносин між сторонами по справі.

При цьому, укладаючи додаткову угоду №1 від 29.06.2016р. сторонами у пункті 5 було безпосередньо передбачено, що замовник отримавши дозвіл на розроблення документації із землеустрою має право звернутись до інших суб'єктів господарювання, які мають право на розробку документації із землеустрою відповідно до чинного законодавства для продовження робіт з оформлення земель загального користування. Разом з цим, умовами додаткової угоди №1 від 29.06.2016р. не встановлено обов'язку Бакової К.П. продовжити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у випадку отримання позивачем передбаченого чинним законодавством дозволу органу державної влади або скасування у судового порядку розпорядження Одеської обласної державної адміністрації від 20.10.2009р. за №801/А-2009.

Підсумовуючи вищенаведене, враховуючи недоведеність з боку СТ „Телефон" існування передбачених ст. 652 ЦК України умов, господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для розірвання додаткової угоди №1 від 29.06.2016р. до договору №2015/05/28/1 від 28.05.2015р., у зв'язку з істотною зміною обставин.

При цьому, господарським судом критично оцінюються доводи СТ „Телефон" щодо порушення Баковою К.П. встановлених умовами договору №2015/05/28/1 від 28.05.2015р. строків виконання робіт, про що позивачем було вказано у відповіді на відзив, оскільки дані обставини не є предметом доказування при вирішенні спору про розірвання додаткової угоди №1 від 29.06.2016р., якою взагалі не передбачені зобов'язання відповідача щодо розробки проекту землеустрою.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

З огляду на вище викладене господарський суд зазначає, що правовим наслідком розірвання договору за домовленістю сторін є припинення зобов'язання сторін за таким договором, які вважаються припиненими з моменту розірвання договору, тобто в даному випадку момент розірвання договору та припинення зобов'язання співпадають у часі.

Враховуючи припинення між сторонами договірних відносин, керуючись засадами цивільного законодавства, в першу чергу, про свободу договору, суд зазначає, що вимоги про зобов'язання сторони виконувати умови договору, зобов'язання за яким вже припинені, суперечать як приписами діючого законодавства так і принципам розумності та справедливості, яких повинні дотримуватися учасники цивільного обігу.

Викладене свідчить про відсутність правових підстав для зобов'язання відповідача повністю виконати свої зобов'язання за договором №2015/05/28/1 від 28.05.2015р., що має наслідком необхідність відмови СТ „Телефон" у задоволенні позовних вимог у названій частині.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні заявленого садівничим товариством „Телефон" (громадська організація) до фізичної особи-підприємця Бакової Катерини Павлівни позову про розірвання додаткової угоди та зобов'язання виконати умови договору відповідно до ст. ст. 11, 509, 525, 526, 611, 631, 651, 652, 653, 654, 901 Цивільного кодексу України, ст. ст. 175, 188, 193 Господарського кодексу України, ст. 26 Закону України „Про землеустрій".

Судові витрати зі сплати судового збору розподіляються судом відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236 - 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 03 серпня 2018 р.

Суддя С.П. Желєзна