ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2018 року м.Дніпро Справа № 904/2397/18

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чимбар Л.О. (доповідач),

суддів: Орєшкіна Е.В., Дармін М.О.,

Секретар судового засідання Ревкова Г.О.

Представники сторін:

від відповідача : ОСОБА_1, довіреність № 112/81 від 21.05.2018 р., представник;

від позивача: представник у судове засідання не з"явився, про час т місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНО-БІЗНЕС" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.18р. у справі №904/2397/18 (суддя Первушин Ю.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНО-БІЗНЕС", с. Вільне

до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг

про стягнення 22 346 699,72 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.18р. у справі №904/2397/18 позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНО-БІЗНЕС" до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо - збагачувальний комбінат" про стягнення заборгованості у розмірі 22 346 699, 72 грн. залишено без розгляду на підставі п.7 ч.1 ст. 226 ГПК України.

Позивач, не погодившись з ухвалою, звернувся до Дніпропетрвоського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить зазначену вище ухвалу скасувати та направити справу №904/2397/18 для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі скаржник зазначив, що приймаючи оскаржувану ухвалу господарський суд не прийняв до уваги, що третейський розгляд у даній справі мав місце, але по суті спір не був розглянутий, не зважаючи на перебування справи в третейському суді дуже тривалий період часу.

Скаржник зазначає, що третейська угода, передбачена п.п.14.1, 14.2 договору № 511 не може бути виконана у звязку з припиненням третейського розгляду, згідно з ухвалою третейського суду від 25.05.2018р.

Крім того, скаржник зазначив, що третейська угода про передання спору на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду, а є одним із додаткових способів реалізації права на захист своїх прав.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дніпропетровській апеляційний господарський суд, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали місцевого господарського суду в повному обсязі, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарським судом, 08.05.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Техно-Бізнес" (далі-Позивач) та Приватним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" укладено Договір підряду №511 (далі - Договір).

Відповідно до п.п. 14.1, 14.2 Договору передбачено, спори та розбіжності, які виникають у зв'язку із даним Договором або стосуються його укладення, зміни, виконання, порушення, розірвання, недійсності, будуть за можливості вирішуватися шляхом переговорів.

Якщо спори та розбіжності, які виникли у зв'язку із виконанням даного Договору або стосуються його укладення, зміни, порушення умов, недійсності, не будуть врегульовані шляхом переговорів, їх вирішення здійснюється у Постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації Регіональна правова група згідно до Регламенту вказаного суду. Рішення Третейського суду є остаточним і обов 'язковим для сторін.

29 грудня 2015 року ухвалою Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" порушено провадження по справі №14/125К-15 за позовом ТОВ "Техно-Бізнес" до ПАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 14097492,80 гривень заборгованості за порушення умов договору підряду № 511 від 08.05.2014р.

Ухвалою від 25 травня 2018р. третейський суд припинив третейський розгляд по справі № 14/125К-15 на підставі заяви позивача від 25.05.2018р. про відмову від позову. Розгляд третейської справи тривав з грудня 2015 року по травень 2018 року.

Оцінивши тривалий розгляд справи третейським судом як відсутність можливості захисту порушеного права ТОВ "ТЕХНО-СЕРВІС" відмовився від третейського розгляду справи, що стало підставою для звернення до господарського суду за захистом своїх порушених прав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, господарський суд виходив з того, що сторонами не надано суду жодних доказів визнання укладеної третейської угоди недійсною, втрати чинності, а також доказів її не виконуваності в розумінні ст. 22 та п. 7 ч.1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційний суд з таким висновком погоджується, виходячи з наступного.

Предметом спору у даній справі є вимога позивача про стягнення з ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" заборгованості у звязку з неналежним виконанням відповідачем договору підряду №511 від 08.05.2014р.

В п.п. 14.1, 14.2 Договору сторони передбачили, що спори та розбіжності, які виникають у зв'язку із даним Договором або стосуються його укладення, зміни, виконання, порушення, розірвання, недійсності, будуть за можливості вирішуватися шляхом переговорів.

19.06.2018р. до господарського суду Дніпропетровської області від ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" надійшло клопотання про залишення позову без розгляду, оскільки даний спір підлягає вирішенню у третейському суді.

Статтею 1 Закону України «Про третейські суди» визначено, що до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

У статті 5 Закону України «Про третейські суди» визначено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Приписами ст. 6 Закону України «Про третейські суди», третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком: 1) справ у спорах про визнання недійсними нормативно-правових актів; 2) справ у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб; 3) справ, пов'язаних з державною таємницею; 4) справ у спорах, що виникають із сімейних правовідносин, крім справ у спорах, що виникають із шлюбних контрактів (договорів); 5) справ про відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом; 6) справ, однією із сторін в яких є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт під час здійснення ним владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, державна установа чи організація, казенне підприємство; 7) справ у спорах щодо нерухомого майна, включаючи земельні ділянки; 8) справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення; 9) справ у спорах, що виникають з трудових відносин; 10) справ, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, пов'язаних із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цих товариств; 11) інших справ, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції або Конституційним Судом України; 12) справ, коли хоча б одна із сторін спору є нерезидентом України; 13) справ, за результатами розгляду яких виконання рішення третейського суду потребуватиме вчинення відповідних дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами та іншими суб'єктами під час здійснення ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень; 14) справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної

Частинами 1, 4, 6, 9 ст. 12 Закону України «Про третейські суди», передбачено, що третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди; третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена, зокрема, шляхом обміну листами; посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору; третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Стяттями 627, 629 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними, зокрема, в укладенні договору, визначенні умов договору, а також, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Тобто, уклавши та підписавши договір №511 від 08.05.2014р. із третейським застереженням, сторони погодили, що будь-які суперечки та спори щодо даного договору між ними підлягають розгляду третейським судом.

Відповідно до статті 22 ГПК України спір, який відноситься до юрисдикції господарського суду, може бути переданий сторонами на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, крім: 1) спорів про визнання недійсними актів, спорів про державну реєстрацію або облік прав на нерухоме майно, прав інтелектуальної власності, прав на цінні папери, а також спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні договорів про публічні закупівлі з урахуванням частини другої цієї статті; 2) спорів, передбачених пунктами 2, 3, 7 - 13 частини першої, пунктами 2, 3, 6 частини другої статті 20 ГПК України , з урахуванням частини другої цієї статті; 3) інших спорів, які відповідно до закону не можуть бути передані на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу.

Відповідно до вимог п. 7 ч. 1 статті 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Як вже було вказано вище, ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" звернувся до господарського суду з клопотанням про залишення позову без розгляду у звязку з наявністю третейського застереження у договорі №511 від 08.05.2014р.

Доказів недійсності, втрати чинності чи неможливості виконання вказаної третейської угоди матеріали справи не містять.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду про залишення позовної заяви ТОВ "ТЕХНО-СЕРВІС" до ПАТ "ПІВНІЧНИЙ ГІРННИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" про стягнення 14097492,80 гривень заборгованості за порушення умов Договору підряду № 511 від 08.05.2014р.без розгляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що третейська угода, передбачена п.п.14.1, 14.2 договору № 511 не може бути виконана у звязку з припиненням третейського розгляду, згідно з ухвалою третейського суду від 25.05.2018р., не приймаються судом до уваги, оскільки, звертаючись до третейського суду з заявою про відмову від позову з власної ініціативи (т.3, а.с. 30-32) позивач був обізнаним з наслідками відмови від позову.

При цьому доказів неможливості виконання третейської угоди позивачем надано не було.

Безпідставні також доводи апеляційної скарги про те, що приймаючи оскаржувану ухвалу господарський суд не прийняв до уваги, що третейський розгляд у даній справі мав місце, але по суті спір не був розглянутий, не вбачаючи на перебування справи в третейському суді дуже тривалий період часу, оскільки дії сторін у третейському провадженні не впливають на підвідомчість спору.

Крім того, наявність дійсного третейського застереження та обов'язковість звернення до третейського суду за наявності волі на розгляд справи третейським судом, що її виявив відповідач, не є обмеженням прав позивача, гарантованих статтею 6 Конвенції, статтею 55 Конституції України.

Вказана позиція узгоджується з позицією Верховного суду, висловленій в постанові від 15.03.2018р. у справі №913/608/17.

Вказане вище спростовує доводи апеляційної скарги про те, що позиція суду є незаконною та порушує права ТОВ "ТЕХНО-СЕРВІС".

Інших належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі, відповідач не надав.

У відповідності до ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням вимог ст.276 ГПК України, її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 271, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНО-БІЗНЕС" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.18р. у справі №904/2397/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту постанови до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлений 08.08.2018р.

Головуючий Л.О. Чимбар

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя М.О. Дармін