ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

31.07.2018м. ДніпроСправа № 904/3398/18

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Красота О.І., розглянувши заяву:

за позовом Обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго", м.Миколаїв

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайлон", м.Дніпро

про видачу судового наказу

Суддя Красота О.І.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області 30.07.2018 року надійшла заява Обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго" про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайлон" заборгованості за договором на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії №4100,00 від 01.11.2011 року: 3 549,09 грн. - основного боргу, 163,00 грн. - 3% річних, 587,47 грн. - інфляційних витрат, 176 грн. 20 коп. - витрат зі сплати судового збору.

Заявлені вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем свого обов'язку за договором на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії №4100,00 від 01.11.2011 року.

Розглянувши заяву та подані Заявником докази, суд дійшов висновку про необхідність часткової відмови у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ч.148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Окрім суми основного боргу, заявником заявлено до боржника вимоги щодо стягнення 163,00 грн. - 3% річних, 587,47 грн. - інфляційних витрат.

Відповідно до ст. 625 Цивільного Кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, суд вважає за необхідне відмовити у видачі наказу в частині стягнення: 163,00 грн. - 3% річних, 587,47 грн. - інфляційних витрат.

Згідно ч. 3 ст. 152 ГПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Таким чином, відповідно до приписів ст. 148 ГПК України судовий наказ підлягає видачі тільки в частині вимог про стягнення грошової заборгованості за договором. При цьому, заявлені до стягнення суми збитків від інфляції, 3 % річних не можуть бути предметом розгляду в порядку наказного провадження, оскільки не мають ознаки безспірності, наявність якої є обов'язковою умовою для видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись статтями 147, 148, 152, 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Обласному комунальному підприємству "Миколаївоблтеплоенерго" у видачі судового наказу в частині вимог щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайлон" 163,00 грн. - 3% річних, 587,47 грн. - інфляційних витрат.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 31.07.2018 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя ОСОБА_1