ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"30" липня 2018 р. м. Київ

Справа № 911/299/18

Господарський суд Київської області у складі:

судді Ейвазової А.Р.

при секретарі судового засідання Каліновському Ю.С., розглянувши заяви Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» про виправлення описки у рішенні господарського суду Київської області від 04.05.2018 та виправлення помилки у наказі від 04.06.2018, виданому на виконання відповідного рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Смарт Іншуранс», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Нео систем», про стягнення 50 200,00грн, за участю представників:

від позивача ОСОБА_1 (довіреність б/н від 03.07.2018);

від відповідача не зявилися;

від третьої особи не зявилися

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського Київської області від 04.05.2018 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі філії Центр забезпечення виробництва до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Смарт Іншуранс про стягнення 50 200,00грн задоволено повністю, а також стягнуто з відповідача 1 762грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором (а.с.178-182).

На виконання вказаного рішення 04.06.2018 виданий наказ (а.с.186).

19.07.2018 до Господарського суду Київської області від Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі філії Центр забезпечення виробництва надійшли заяви за №№20/2694, 20/2695 від 18.07.2018 про виправлення описки у рішенні Господарського суду Київської області від 04.05.2018 та у наказі, який видано на виконання такого рішення.

Вказані заяви мотивовані тим, що судом допущені описки в п.2 резолютивної частини рішення Господарського суду Київської області від 04.05.2018 та в наказі від 04.06.2018, який видано на виконання даного рішення, оскільки невірно зазначений ідентифікаційний код стягувача. Позивач у поданих заявах просить суд зазначити ідентифікаційний код стягувача - 40081347.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.07.2018 розгляд відповідних заяв призначений в судовому засіданні.

Копія відповідної ухвали направлена сторонам та третій особі, між тим, в судове засідання зявився лише представник позивача.

В силу ч.2 ст.243, ч.3 ст.328 ГПК України, неявка відповідача та третьої особи не перешкоджає розгляду поданих заяв.

Представник позивача вимоги поданих заяв підтримала в судовому засіданні.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, суд не вбачає підстав для задоволення поданих заяв з огляду на наступне.

В силу ч.1 ст.243 ГПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Відповідно до ч.1 ст.328 ГПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Як визначено ч.5 ст.238 ГПК України, резолютивна частина суду має містити, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.

Так, у рішенні Господарського суду Київської області від 04.05.2018 у даній справі та у наказі, який видано на виконання такого рішення ідентифікаційний код сторони у справі позивача, який є юридичною особою, вказано як « 40075815», який відповідає ідентифікаційному коду позивача у даній справі - ПАТ «Українська залізниця».

У відповідності до вимог ст. 45 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу; позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

У відповідності до ст. 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

При цьому, згідно з ч.1 ст. 44 ГПК України, усі фізичні і юридичні особи здатні мати процесуальні права та обов'язки сторони, третьої особи, заявника, боржника (процесуальна правоздатність).

Відповідно до чч. 5, 6 вказаної норми, юридична особа набуває процесуальних прав та обов'язків у порядку, встановленому законом, і здійснює їх через свого представника; юридична особа може набувати процесуальних прав та обов'язків і здійснювати їх через своїх учасників у випадках, коли відповідно до закону чи установчого документа така юридична особа набуває та здійснює права, а також несе обов'язки через своїх учасників.

Як вбачається з п.2.1 Положення про філію «Центр забезпечення виробництва» ПАТ «Українська залізниця», яке затверджено наказом ПАТ «Укрзалізниця» від 24.02.2017 №100 (а.с.48-67), філія «Центр забезпечення виробництва» ПАТ «Укрзалізниця» є відокремленим підрозділом товариства, який не має статусу юридичної особи; філія діє від імені товариства та в його інтересах, здійснює делеговані товариством функції відповідно до мети, завдань та предмету діяльності товариства.

У відповідно до пп.5, 10.5 вказаного Положення визначено, що для здійснення діяльності філії в межах, встановлених законодавством, статутом товариства та вказаним положенням, товариство делегує філії права, зокрема, представляти інтереси товариства в судах, в т.ч. в місцевих загальних судах, господарських та адміністративних судах, а також в міжнародних арбітражах у справах, повязаних з діяльністю філії .

Тобто, філія «Центр забезпечення виробництва» ПАТ «Українська залізниця» не є юридичною особою, не має процесуальної правоздатності. При цьому, позивачем у даній справі є саме ПАТ «Укрзалізниця», від імені якої, звертаючись до суду з позовом, діяв на підставі довіреності директор філії ОСОБА_2 (а.с.68-69), який видав довіреність в порядку передоручення іншій особі, яка представляла інтереси товариства в суді.

За змістом ч.5 ст.238 ГПК України, резолютивна частина рішення має містити ідентифікаційний код саме юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, а не її відокремленого підрозділу, з діяльності якого виник спір і який представляє юридичну особу.

Отже, у рішенні суду, прийнятому у даній справі не допущено описку у ідентифікаційному коді позивача.

Наказ суду, як визначено ч.3 ст.327 ГПК України, має відповідати вимогам до виконавчого документу, встановленим законом.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ має містити ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності).

У відповідності до чч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник; стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

У виконавчому документі наказі суду, виданому на виконання рішення у даній справі зазначено ідентифікаційний код юридичної особи позивача у справі ПАТ «Укрзалізниця», яка є стягувачем.

При цьому, слід зазначити, що у виконавчому провадженні від імені сторони такого провадження може діяти представник, що передбачено ст.16 Закону України «Про виконавче провадження».

За вказаних обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про виправлення помилки у наказі суду, виданому на виконання рішення у даній справі, оскільки такої помилки не допущено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 233, 234, 243, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяв Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» про виправлення описки у рішенні господарського суду Київської області від 04.05.2018 та виправлення помилки у наказі від 04.06.2018, виданому на виконання відповідного рішення у справі №911/299/18, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складання її повного тексту шляхом подання апеляційної скарги у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст ухвали складено 31.07.2018.

Суддя А.Р. Ейвазова