КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2018 р. Справа№ 910/4277/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Тищенко О.В.

за участю секретаря судового засідання Котенко О.О.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтарес Плюс"

на рішення господарського суду міста Києва

від 08.06.2018 (повний текст рішення складено 08.06.2018)

у справі №910/4277/18 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтарес Плюс"

про стягнення 108991,53 грн.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтарес плюс" про стягнення заборгованості з орендної плати у сумі 108991,53 грн. за договором оренди №41/601 про передачу майна територіальної громади міста Києва від 19.05.2014.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив умови договору оренди, зокрема п.4.15 договору - не передав орендоване приміщення орендодавцю за актом приймання-передачі, не повідомив про бажання достроково розірвати договір оренди, строк дії якого встановлено до 17.05.2017, а тому у відповідача виникла заборгованість за січень, лютий 2017 року.

Рішенням господарського суду міста Києва від 08.06.2018 позовні вимоги Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтарес Плюс" (01042, місто Київ, вулиця Патріса Лумумби, будинок 4/6, офіс 702, ідентифікаційний код - 34692320) на користь Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" (01021, місто Київ, провулок Івана Мар'яненка, будинок 7, ідентифікаційний код - 35692211) заборгованість з орендної плати у розмірі 108991,53 грн. та 1762,00 грн. судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Альтарес Плюс" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 08.06.2018 у справі №910/4277/18, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовної заяви; стягнути з Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтарес Плюс" витрати по сплаті судового збору у розмірі 2643,00 грн.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому скаржник посилається на те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що договір оренди №41/601 про передачу майна територіальної громади міста Києва від 19.05.2014 припинив свою дію у зв'язку з систематичним невиконанням орендодавцем умов договору щодо оплати орендної плати. Також скаржник вказує, що судом першої інстанції було залишено поза увагою умови договору оренди, викладені в п.3.9 (відповідно до якого зобов'язання орендаря по сплаті орендних платежів забезпечується у вигляді авансової орендної плати в розмірі не менше ніж орендний платіж за два місяці; орендар сплачує авансовий платіж протягом 10 календарних днів з дати підписання договору; підприємство зараховує авансовий платіж як орендні платежі за останні два місяці строку дії договору оренди; індексація орендної плати в цьому випадку проводиться відповідно до Методики розрахунку орендної плати) у зв'язку з чим з відповідача стягнуто орендну плату за два останні місяці строку дії договору оренди, які вже були перераховані позивачу.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування рішення суду є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч.10 ст. 270 ГПК України розгляд апеляційної скарги фізичної особи-підприємця Скриля Олега Борисовича здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

19.05.2014 між Печерською районною в м. Києві державною адміністрацією, як орендодавцем, Комунальним підприємством Печерського району м. Києва "Дирекція з управління нежитловим фондом Печерського району м. Києва", правонаступником якого є Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" (далі - підприємство) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альтарес Плюс", як орендарем, було укладено договір №41/601 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (далі - договір), на підставі якого орендодавцем передано у строкове платне користування орендарю нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Городецького/Франка/Станіславського, 12/2/3 для розміщення офісу.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 2.3 договору оренди об'єктом оренди є нежитлове приміщення, загальною площею 93,5 кв.м.; вартість об'єкта оренди згідно із затвердженим висновком про вартість майна станом на 30.06.2013 року становить 1375650,00 грн. без ПДВ; об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва".

За користування об'єктом оренди орендар сплачує балансоутримувачу орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київради від 22.09.2011 №34/6250, або за результатами конкурсу та на дату підписання договору становить 287, 25 грн. за 1 кв.м. орендованої площі, що в цілому складає 26858,00 грн. (п. 3.1 договору оренди).

Крім орендної плати орендар сплачує компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою, на якій розташований об'єкт оренди, яка за травень 2014 року складає 273, 26 грн. на місяць. Разом: 27131,26 грн. ПДВ: 5426,25 грн. Загальна сума до сплати становить: 32557,51 грн.

В пункті 3.2 договору оренди сторони визначили, що розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць, опублікованому у поточному місяці.

Додатково до орендної плати та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою (п. 3.4 договору).

Відповідно до п. 3.6 договору оренди орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця.

Пунктом 4.2 договору оренди визначено обов'язок орендаря своєчасно та у повному обсязі вносити орендні платежі.

Відповідно до п. 9.1 договору оренди цей договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 19.05.2014 до 17.05.2017.

19.06.2014 між сторонами було підписано акт приймання-передачі об'єкта оренди площею 93,5 кв.м., розташованого за адресою: м. Київ, вул. Городецького/Франка/Станіславського, 12/2/3.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

В силу норм статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір оренди за своєю правовою природою є договором оренди, згідно якого в силу вимог ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Як встановлено ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Статтею 286 ГК України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Як встановлено вище, на виконання умов договору оренди орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду нежитлове приміщення - загальною площею 93,5 кв.м., розташоване за адресою: м. Київ, вул. Городецького/Франка/Станіславського, 12/2/3.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2016 у справі №910/27734/15, з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість з орендної плати за період лютий - жовтень 2015 року в розмірі 271538,65 грн.

13.06.2016 між позивачем та відповідачем укладено договір реструктуризації заборгованості №13/06-01, відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу розстрочку у погашенні заборгованості з орендної плати, яка утворилася станом на 01.06.2016 на суму 439368, 56 грн. на термін з 01.07.2016 до 31.12.2016, у тому числі:

липень 2016 року 73228,10 грн.

серпень 2016року 73228,10 грн.

вересень 2016 року 73228,10 грн.

жовтень 2016 року 73228,10 грн.

листопад 2016 року 73228,10 грн.

грудень 2016 року 73228,10 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 06.03.2017 у справі №910/1222/17, з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість з орендної плати в розмірі 325186,01 грн. та 219684,30 грн. за договором реструктуризації.

Предметом позову у справі №910/4277/18 є стягнення заборгованості в розмірі 108991,53 грн., яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язань щодо оплати орендної плати за договором оренди №41/601 про передачу майна територіальної громади міста Києва від 19.05.2014 за січень, лютий 2017 року.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Колегією суддів встановлено, що 03.03.2017 Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" в складі представників відділу управління нежитловим фондом підприємства: начальника відділу ОСОБА_3, провідного інженера ОСОБА_4, бухгалтера ОСОБА_5 було складено акт про те, що з ТОВ "Альтарес Плюс", якому було надано в орендне користування нежитлове цокольне приміщення загальною площею 93,5 кв.м. в будинку №12/2/3 на вул. Городецького/Франка/Станіславського для розміщення офісу, не використовує вказане приміщення (слідів господарської діяльності не виявлено), про що свідчать акти обстеження, надані ЖЕД "Хрещатик". Також в зазначено акті зазначено наступне: «бухгалтерії припинити нарахування за договором оренди від 19.05.2014 №41/604 з 01.03.2017».

Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження оплати орендних платежів за січень - лютий 2017 року за договором оренди.

З огляду на викладене, з урахуванням відсутності доказів належного виконання відповідачем зобов'язання щодо оплати орендних платежів за договором оренди у розмірі 108991, 53 грн. за період з січня по лютий 2017 року, колегією суддів визнано позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати у розмірі 108991,53 грн. за договором оренди №41/601 про передачу майна територіальної громади міста Києва від 19.05.2014 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі щодо припинення дії договору оренди станом на час виникнення заборгованості (січень - лютий 2017 року) є безпідставними з огляду на встановлений сторонами строк дії договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, це можливо за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Пунктом 9.3 Договору оренди передбачено, що одностороння відмова від договору не допускається, крім випадку, передбаченого пунктом 5.2 цього договору, відповідно до якого позивачу надано право відмовитися від договору та вжити необхідних заходів для примусового виселення орендаря у разі несплати відповідачем платежів протягом 3 місяців з дня закінчення строку платежу.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження розірвання договору оренди станом на січень - лютий 2017 року.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що строк дії договору не є терміном дії зобов'язання. Закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов'язань оскільки згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України, ч.1 статті 202 Господарського кодексу України такою умовою є виконання, проведене належним чином.

Посилання скаржника на п.3.9 договору є безпідставними, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження перерахування відповідачем авансової орендної плати в розмірі не менше ніж орендний платіж за два місяці та відповідно зарахування позивачем авансового платежу як орендні платежі за останні два місяці строку дії договору оренди.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Вищевикладені обставини справи спростовують доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, та на які він посилається як на підставу скасування рішення суду, а тому відхиляються судом.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування, зміни чи визнання нечинним оскаржуваного рішення суду не вбачається.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтарес Плюс" залишити без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 08.06.2018 у справі №910/4277/18 - без змін.

Матеріали справи №910/4277/18 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді К.В. Тарасенко

О.В. Тищенко

повний текст постанови складено 07.08.2018