ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"01" серпня 2018 р. Справа № 5019/1317/12

Господарський суд Рівненської області у складі судді Церковної Н.Ф., при секретарі судового засідання Оліфер С.М., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" від 13 липня 2018 року № 140/5/5/342 про ухвалення додаткового рішення до рішення суду від 3 липня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельного підприємства "Олеся", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

за участі представників учасників справи:

позивача: Іванюк З.В., довіреність від 5 травня 2016 року № 261-Н;

відповідача: не з'явився;

третьої особи: не з'явився;

Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт": не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2012 року Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" (далі - Банк) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою про звернення стягнення на заставлене майно Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельного підприємства "Олеся" (далі - Товариство), а саме: будівлю кафе "Олеся" загальною площею 390,6 кв. м., а також земельну ділянку загальною площею 0,13487 гектара, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, - в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 в сумі 231 349 доларів США 18 центів (що згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют станом на 7 червня 2012 року становить 1 849 058 грн. 32 коп.), яка виникла за кредитним договором від 15 травня 2008 року № 014/89-07/1011 та кредитним договором від 11 вересня 2008 року № 014/89-07/1173.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 15 серпня 2012 року (суддя Кочергіна В.О.) порушено провадження у справі № 5019/1317/12 та призначено її до розгляду. Цією ж ухвалою до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, було залучено ОСОБА_2.

Розпорядженням голови Господарського суду Рівненської області від 20 березня 2013 року було забезпечено колегіальний розгляд даної справи.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 4 червня 2014 року, прийнятим у складі колегії: головуючого - Кочергіної В.О., суддів: Романюка Р.В., Торчинюка В.Г., позовні вимоги Банку задоволено. Звернено стягнення на майно Товариства, заставлене за договором іпотеки від 15 травня 2008 року № 014/89-07/1011, а саме: будівлю кафе "Олеся" загальною площею 390,6 кв. м., а також земельну ділянку загальною площею 0,13487 гектара, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, - в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 в сумі 231 349 доларів США 18 центів (що згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют станом на 7 червня 2012 року становить 1 849 058 грн. 32 коп.), яка виникла за кредитним договором від 15 травня 2008 року № 014/89-07-1011 у розмірі 204 834, 55 доларів США (з яких: 46 985,43 дол. США - заборгованість по відсоткам, 153 519 дол. США - залишок за кредитом, 4 329,60 дол. США - пеня), а також яка виникла за кредитним договором від 11 вересня 2008 року № 014/89-07/1173 у розмірі 26 514,63 дол. США (з яких: 6 618,92 дол. США - заборгованість по відсоткам, 19 089,72 дол. США - залишок за кредитом, 805,99 дол. США - пеня). Визначено початкову ціну предмета іпотеки - будівлі кафе "Олеся" для її подальшої реалізації у розмірі 1 730 000 грн. 00 коп. та початкову ціну спірної земельної ділянки - 158 000 грн. 00 коп., а також встановлено спосіб реалізації вищезазначеного заставленого майна шляхом проведення прилюдних торгів. Крім того, даним рішенням з Товариства на користь Банку було стягнуто 36 981 грн. 16 коп. витрат по оплаті судового збору, а також 5 508 грн. 00 коп. витрат на оплату судової експертизи.

23 червня 2014 року на виконання вищезазначеного судового рішення Господарським судом Рівненської області були видані відповідні накази.

21 червня 2018 року через відділ канцелярії та документального забезпечення Господарського суду Рівненської області надійшла заява Банку від 20 червня 2018 року № 140/5/5/298 про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні її правонаступником та здійснення процесуального правонаступництва у справі, згідно якої останній просив суд залучити до справи Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" та здійснити процесуальне правонаступництво відносно позивача - Банку, замінити стягувача за наказом, виданим 23 червня 2014 року Господарським судом Рівненської області у справі № 5019/1317/12 на виконання рішення від 4 червня 2014 року у справі № 5019/1317/12, а саме: Банк замінити його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт", а також замінити стягувача - Банк його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" у виконавчих провадженнях № 55555269 та № 55369394, відкритих на підставі наказу, виданого 23 червня 2014 року Господарським судом Рівненської області у справі № 5019/1317/12.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Рівненської області від 22 червня 2018 року № 01-04/54/2018 у зв'язку із відрахуванням зі штату Господарського суду Рівненської області судді, в провадженні якого перебувала справа № 5019/1317/12, відповідно до пунктів 2.3.47, 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи № 5019/1317/12, за результатами якого вказану справу передано судді Церковній Н.Ф.

Ухвалою суду від 23 червня 2018 року справу № 5019/1317/12 прийнято до свого провадження суддею Церковною Н.Ф., а розгляд заяви Банку про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні на правонаступника та здійснення процесуального правонаступництва призначено на 3 липня 2018 року.

Ухвалою суду від 3 липня 2018 року вищенаведену заяву Банку задоволено; замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) з примусового виконання наказів Господарського суду Рівненської області від 23 червня 2014 року у справі № 5019/1317/12, а саме: Банк (01011, місто Київ, вулиця Лєскова, 9, ) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" (01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок № 34, офіс, 212, ).

У той же час, 19 липня 2018 року через відділ канцелярії та документального забезпечення Господарського суду Рівненської області надійшла заява Банку від 13 липня 2018 року № 140/5/5/342, в якій останній просив ухвалити додаткове рішення до рішення суду Рівненської області від 3 липня 2018 року у справі № 5019/1317/12, яким залучити до справи Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" та здійснити процесуальне правонаступництво відносно позивача - Банку, замінити стягувача за наказом, виданим 23 червня 2014 року Господарським судом Рівненської області у справі № 5019/1317/12 на виконання рішення від 4 червня 2014 року у справі № 5019/1317/12 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на будівлю кафе "Олеся" загальною площею 390,6 кв. м., а також земельну ділянку загальною площею 0,13487 гектара, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, а саме: замінити Банк його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт", а також замінити стягувача за наказом, виданим 23 червня 2014 року Господарським судом Рівненської області у справі № 5019/1317/12 на виконання рішення від 4 червня 2014 року у справі № 5019/1317/12 про стягнення з Товариства на користь Банку 36 981 грн. 16 коп. витрат по оплаті судового збору та 5 508 грн. 00 коп. витрат на оплату судової експертизи, а саме: замінити Банк його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт".

Ухвалою суду від 23 липня 2018 року заяву Банку від 13 липня 2018 року № 140/5/5/342 було призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін на 1 серпня 2018 року.

У судовому засіданні 1 серпня 2018 року представник Банку підтримав заяву від 13 липня 2018 року № 140/5/5/342 та наполягав на її задоволенні.

Відповідач, третя особа та Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" про дату, час і місце розгляду заяви Банку були повідомлені належним чином, проте явку своїх уповноважених представників у призначене судове засідання не забезпечили.

При дослідженні матеріалів справи суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вищенаведеної заяви Банку від 13 липня 2018 року № 140/5/5/342 з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

судом не вирішено питання про судові витрати.

Тобто, додаткове рішення є засобом виправлення неповноти судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте він має право виправити деякі його недоліки, зокрема, неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в не вирішенні деяких питань, що стояли перед судом.

Зі змісту поданої Банком заяви від 20 червня 2018 року № 140/5/5/298 вбачається, що останній просив суд залучити до справи Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" та здійснити процесуальне правонаступництво відносно позивача - Банку, замінити стягувача за наказом, виданим 23 червня 2014 року Господарським судом Рівненської області у справі № 5019/1317/12 на виконання рішення від 4 червня 2014 року у справі № 5019/1317/12, а саме: Банк замінити його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт", а також замінити стягувача - Банк його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" у виконавчих провадженнях № 55555269 та № 55369394, відкритих на підставі наказу, виданого 23 червня 2014 року Господарським судом Рівненської області у справі № 5019/1317/12.

Разом з тим в обґрунтування своєї заяви від 13 липня 2018 року № 140/5/5/342 Банк посилався на те, що у мотивувальній та резолютивній частині ухвали суду від 3 липня 2018 року взагалі не зазначено про задоволення заявлених позивачем вимог щодо залучення до справи Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" та здійснення процесуального правонаступництва відносно позивача - Банку, а також щодо заміни стягувача за наказами, виданими 23 червня 2014 року Господарським судом Рівненської області у справі № 5019/1317/12 на виконання рішення від 4 червня 2014 року у справі № 5019/1317/12, а саме: Банк його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт".

У відповідності до статті 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частина 1 статті 513 ЦК України).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням (стаття 516 ЦК України).

У відповідності до частини 1 статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Оскільки виконання рішення суду є невід'ємною стадією процесу правосуддя, то й заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше як на підставах та в порядку, визначених законом.

Згідно із частинами 1, 2 статті 52 ГПК України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини 1 статті 334 ГПК України, в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Отже, вимогами чинного законодавства передбачена заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін шляхом відступлення права вимоги. І такий різновид правонаступництва можливий на будь-якій стадії процесу.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 20 листопада 2013 року у справі №6-122цс13, за змістом якої виходячи зі змісту, зокрема, статей 512, 514 ЦК України та положень Закону України "Про виконавче провадження", заміна кредитора в зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження шляхом подання та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Зі змісту нормативних приписів чинного законодавства, зокрема, положень статей 52, 334 ГПК України, вбачається, що вирішення питання щодо залучення до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи та здійснення заміни сторони, зокрема, виконавчого провадження є одноактною комплексною дією, яка вчиняється шляхом постановлення відповідної ухвали про заміну учасника справи його правонаступником, як це прямо передбачено частиною 3 статті 52 ГПК України. Разом з тим така процесуальна дія не потребує окремого вирішення питання щодо залучення до участі у справі правонаступника певного учасника справи із зазначенням мотивів та результатів вирішення цього питання у мотивувальній та резолютивній частинах ухвали суду, оскільки таке залучення відбувається шляхом заміни особи у відносинах, а не шляхом залучення цієї особи до участі у справі в якості окремого учасника процесу поряд з учасником, який підлягає заміні.

У той же час зі змісту резолютивної частини ухвали суду від 3 липня 2018 року вбачається, що вищенаведену заяву Банку від 20 червня 2018 року № 140/5/5/298 про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні її правонаступником та здійснення процесуального правонаступництва у справі задоволено та замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) з примусового виконання наказів Господарського суду Рівненської області від 23 червня 2014 року у справі № 5019/1317/12, а саме: Банк (01011, місто Київ, вулиця Лєскова, 9, ) замінено на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" (01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок № 34, офіс, 212, ), чим фактично залучено останнього до участі у справі як правонаступника заявника та здійснено заміну цієї сторони.

Також у своїй заяві від 13 липня 2018 року № 140/5/5/342 Банк просив суд ухвалити додаткове рішення, яким замінити стягувача за наказом, виданим 23 червня 2014 року Господарським судом Рівненської області у справі № 5019/1317/12 на виконання рішення від 4 червня 2014 року у справі № 5019/1317/12 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на будівлю кафе "Олеся" загальною площею 390,6 кв. м., а також земельну ділянку загальною площею 0,13487 гектара, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, а саме: замінити Банк його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт", а також замінити стягувача за наказом, виданим 23 червня 2014 року Господарським судом Рівненської області у справі № 5019/1317/12 на виконання рішення від 4 червня 2014 року у справі № 5019/1317/12 про стягнення з Товариства на користь Банку 36 981 грн. 16 коп. витрат по оплаті судового збору та 5 508 грн. 00 коп. витрат на оплату судової експертизи, а саме: замінити Банк його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт".

У той же час зі змісту ухвали Господарського суду Рівненської області від 3 липня 2018 року вбачається, що цим судовим рішенням заяву Банку від 20 червня 2018 року № 140/5/5/298 про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні її правонаступником та здійснення процесуального правонаступництва у справі було задоволено та замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) з примусового виконання наказів Господарського суду Рівненської області від 23 червня 2014 року у справі № 5019/1317/12, а саме: Банк замінено на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт".

Відтак, вказаною ухвалою вже було фактично здійснено заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) з примусового виконання наказів Господарського суду Рівненської області від 23 червня 2014 року у справі № 5019/1317/12, зокрема, наказу, виданого 23 червня 2014 року Господарським судом Рівненської області у справі № 5019/1317/12 на виконання рішення від 4 червня 2014 року у справі № 5019/1317/12 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на будівлю кафе "Олеся" загальною площею 390,6 кв. м., а також земельну ділянку загальною площею 0,13487 гектара, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, а також наказу, виданого 23 червня 2014 року Господарським судом Рівненської області у справі № 5019/1317/12 на виконання рішення від 4 червня 2014 року у справі № 5019/1317/12 про стягнення з Товариства на користь Банку 36 981 грн. 16 коп. витрат по оплаті судового збору та 5 508 грн. 00 коп. витрат на оплату судової експертизи, а саме замінено Банк його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт".

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність передбачених статтею 244 ГПК України правових підстав для задоволення заяви Банку від 13 липня 2018 року № 140/5/5/342 про ухвалення додаткового рішення до ухвали суду від 3 липня 2018 року у справі № 5019/1317/12, оскільки даною ухвалою, зокрема, було ухвалено рішення стосовно усіх вимог, викладених Банком в його заяві від 20 червня 2018 року № 140/5/5/298, з приводу яких сторони подавали докази і давали пояснення.

Крім того, суд звертає увагу заявника на те, що вимоги, зазначені у прохальній частині поданої Банком заяви від 20 червня 2018 року № 140/5/5/298 про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні її правонаступником та здійснення процесуального правонаступництва у справі, а також вимоги, вказані у заяві Банку від 13 липня 2018 року № 140/5/5/342 про ухвалення додаткового рішення, мають суттєві відмінності, що фактично свідчить про зміну таких вимог Банком вже після їх розгляду судом та прийняття судового рішення у вигляді ухвали від 3 липня 2018 року у справі № 5019/1317/12.

Також суд констатує, що за змістом частини 2 статті 244 ГПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання такого рішення, тоді як Банком було подано заяву про ухвалення додаткового рішення до ухвали суду від 3 липня 2018 року у справі № 5019/1317/12, яка не є виконавчим документом та не передбачає можливості її примусового виконання в розумінні Закону України "Про виконавче провадження".

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги, зокрема, те, що ухвалою суду від 3 липня 2018 року у справі № 5019/1317/12 було ухвалено рішення стосовно усіх вимог, викладених Банком в його заяві від 20 червня 2018 року № 140/5/5/298, з приводу яких сторони подавали докази і давали пояснення, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви Банку від 13 липня 2018 року № 140/5/5/342 про ухвалення додаткового рішення до цієї ухвали суду.

Відповідно до частини 5 статті 244 ГПК України ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржена.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 234, 244 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" від 13 липня 2018 року № 140/5/5/342 про прийняття додаткового рішення у справі № 5019/1317/12 відмовити.

2. Ухвала набрала законної сили відповідно до ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України та підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 02.08.2018 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: https://court.gov.ua/sud5019/.

Суддя Церковна Н.Ф.