УХВАЛА

25 липня 2018 року

м. Київ

Справа № 911/2650/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г.М. - головуючого, Краснова Є.В., Кушніра І.В.,

розглянувши заяву судді Мачульського Г.М. про самовідвід

за матеріалами касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Обухівське" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.04.2018 та рішення Господарського суду Київської області від 22.11.2017 у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Обухівське" до Обухівської районної державної адміністрації Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1. Фізична особа-підприємець Макосій Наталія Василівна, 2. Головне управління Держгеокадастру у Київській області про визнання незаконним і скасування розпорядження,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.02.2018 було відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Обухівське" та касаційну скаргу призначено до розгляду на 05.07.2018 о 11:10

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2018 було відкладено справу на 12.07.2018.

25.07.2018 суддею Мачульським Г.М. з метою усунення сумнівів у неупередженості при розгляді даної справи, на підставі ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, заявлено самовідвід у розгляді справи № 911/2650/17.

Пунктом 5 частини першої статті 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

В заяві про самовідвід, суддя Мачульський Г.М. зазначає про те, що 12.07.2018 у судовому засіданні адвокатом ОСОБА_1, який у справі представляв третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фізичну особу - підприємця Макосій Наталію Василівну, було заявлено відвід колегії суддів у зв'язку з тим, що на картковий рахунок головуючого були перераховані кошти. Після визнання зазначеного відводу необґрунтованим, головуючим суддею було з'ясовано, що на його картковий рахунок для зарахування заробітної плати, відкритий у АТ КБ "Приватбанк", 11.07.2018 від невідомої особи поза його волею надійшли кошти у сумі 5 000 грн. За власним зверненням судді, співробітники АТ КБ "Приватбанк" не змогли ідентифікувати особу, яка здійснила даний платіж.

У зв'язку з наведеним вище, суддя Мачульський Г.М. подав заяву про самовідвід, який на думку колегії суддів задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Наведена вище інформація не може бути розцінена, як обставини, які викликають сумнів у неупередженості та об'єктивності судді, оскільки є очевидним, що відповідні дії є намаганням усунути суддю від розгляду справи у незаконний спосіб, що є втручанням в діяльність судді та вплив на його незалежність.

Колегія суддів вважає сумнівним фактом те, що представник сторони володів інформацією щодо перерахування невідомих коштів невстановленими особами на картковий рахунок судді, яка стала підставою для подання заяви про відвід колегії суддів, яка в свою чергу була визнана необґрунтованою. Відповідні дії представника сторони мають ознаки намагання затягнути розгляд справи та усунути головуючого у справі від її розгляду.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що АТ КБ "Приватбанк" є одним із найбільших українських банків з розгалуженою мережею відділень, є одним із найбільших емітентів і еквайєром платіжних карток, тому лише наявність платіжної картки та надходження коштів від невстановленої особи, про що суддею було повідомлено Генеральну прокуратуру України, не є обґрунтованою підставою для відводу в розумінні статті 35 ГПК України, а такі дії, колегія суддів розглядає, як спробу втручання в діяльність судді.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що приймають участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Відповідно до частини 1 статті 43 ГПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту, заявлення завідомо безпідставного відводу тощо) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі Мусієнко проти України, no. 26976/06, від 20.01.2011).

Враховуючи вищенаведене, колегія приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про самовідвід судді Мачульського Г.М.

Відповідно до частин 1, 9 статті 39 Господарського процесуального кодексу України, питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі та вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

На підставі викладеного та керуючись статтями 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви про самовідвід судді Мачульського Г.М. від 25.07.2018 у справі № 911/2650/17.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.Мачульський

Судді Є.Краснов

І.Кушнір