Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.07.2018 м. Івано-ФранківськСправа № 909/438/18
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С. М., секретар судового засідання Савчин Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Фізичної особи - підприємця Перегінець Любові Степанівної,

АДРЕСА_1:

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "БІО-ТЕК",

юридична адреса: проспект Лесі Українки, буд. 12, кв. 20,

м. Калуш, Івано-Франківська область,77300;

фактична адреса:вул. Саєвича, буд.5а, м. Івано-Франківськ, 76018;

про: стягнення 324 980, 37 грн., з яких: 203 639,00грн. - основний борг, 74 987,29грн. - пеня,

38 186,20грн. - інфляційні втрати, 8 167,88 - відсотки річних,

за участю:

від позивача: Грабовецький О.Б. - адвокат, (посвідчення №001051 від 01.04.2016р.; ордер серія ІФ №037287 від 26.06.18р.);

від відповідача: не з"явились.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Перегінець Любов Степанівна звернулась до Господарського суду Івано - Франківської області з позовною заявою, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "БІО - ТЕК" 324 980,37грн., з яких: 203 639,00грн. - основний борг, 74 987,29грн. - пеня, 38 186,20грн. - інфляційні втрати, 8 167,88грн. - відсотки річних, за неналежне виконання грошового зобов"язання за Договорами купівлі - продажу №2 від 29.10.2016р., №01 від 10.10.2017р.

Ухвалою Господарського суду Іванно-Франківської області від 29.05.18р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

При цьому, судом взято до уваги приписи пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вчиненої в Римі 04.11.1950р., ратифікованої Україною 17.07.1997р. (набрала чинності для України 11.09.1997р.), якими гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків, зокрема, цивільного характеру. Одночасно, реалізація "права на суд", передбаченого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., відповідно до практики Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого, згідно із ст.32 Конвенції, поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї, включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Буланов та Купчик проти України" заяви №№ 7714/06, 23654/08 від 09.12.2010р., "Чуйкіна проти України" № 28924/04 від 13.01.2011р.).

Представник позивача в судовому засіданні подав суду клопотання б/н (вх№11098/18) від 26.07.18р., в якому просить суд прийняти відмову позивача від позову в частині стягнення 74 987,29грн. - пені, 38 186,20грн. - інфляційних втрат, 8 167,88 - відсотків річних.

Беручи до уваги приписи п.1 ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України, які надають право позивачу відмовитись від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу, перевіривши повноваження представника позивача на вчинення такої процесуальної дії, як відмова від позову, встановивши, що ця дія не суперечить законодавству та не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб, суд вважає за можливе, прийняти відмову представника позивача від позову в частині стягнення 74 987,29грн. - пені, 38 186,20грн. - інфляційних втрат, 8 167,88 - відсотків річних, що в свою чергу, в силу п. 4 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України, яка вказує на те, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом, є підставою для закриття провадження у справі у цій частині. Одночасно судом роз"яснено позивачу, наслідки закриття провадження у справі - неможливість повторного звернення до суду із спору між тим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

В судовому засіданні, позовну вимогу про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 203 639,00грн., представник позивача підтримав в повному обсязі, вказуючи при цьому на:

- укладення між сторонами Договорів купівлі продажу №2 від 29.10.16р., №01 від 10.10.17р., на виконання умов яких, позивач передав, а відповідач прийняв, товар - дрова паливні м"якої та твердої породи, що підтверджує видатковими накладними №04/10 від 07.10.16р. на суму 8 052,00грн., №15/10 від 24.10.16р. на суму 8 052,00грн., №19/10 від 27.10.16р. на суму 8 052,00грн., №5/12 від 06.12.16р. на суму 7 961,00грн., №11/12 від 26.12.16р. на суму 7 912,00грн., №01/01 від 02.01.17р. на суму 6 771,00грн., №02/01 від 05.01.17р. на суму 6 771,00грн., №03/01 від 05.01.17р. на суму 6 771,00грн., №04/01 від 11.01.17р. на суму 6 771,00грн. , №03/02 від 10.02.17р. на суму 8 041,00грн., №04/02 від 16.02.17р. на суму 7 320,00грн., №05/02 від 22.02.17р. 8 510,00грн., №07/02 від 28.02.17р. на суму 7 460,00грн., №08/02 від 28.02.17р. на суму 7 670,00грн., №02/10 від 31.10.17р. на суму 9 684,00грн., №03/10 від 31.10.17р. на суму 9324,00грн., №01/11 від 13.11.17р. на суму 9 144,00грн., №02/11 від 13.11.17р. на суму 9 054,00грн., №04/11 від 14.11.17р. на суму 9 684,00грн., №05/11 від 15.11.17р. на суму 9 324,00грн., №07/01 від 25.01.18р. на суму 8 832,00грн.;

- неналежне виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов"язань, в частині здійснення розрахунків між сторонами, внаслідок чого, неоплаченою залишилась вартість поставленого товару в розмірі 203 639,00грн., що підтверджує актами звірки взаєморозрахунків станом на 31.12.16р., 31.01.17р., 28.02.17р., 31.03.17р., 31.10.17р., 30.11.17р., 31.12.17р., 31.01.18р.;

- звернення до відповідача з вимогою №5 від 23.04.18р., про оплату коштів за отриманий товар в сумі 203 639,00грн., яка залишилась без належного реагування з боку відповідача;

- приписи ст.ст. 509, 526, 527, 610, 612, 629 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений в судовому засіданні 25.07.18р. Слід зазначити, що матеріали справи містять відзив на позов б/н від 13.06.18р. (вх№9427/18 від 15.06.18р.), в якому відповідач заперечує проти позову, вказує, що позовна заява не відповідає вимогам ст.162 Господарського процесуального кодексу України, позаяк містить недоліки в зазначенні засобів зв'язку сторін, а також вимоги щодо підтвердження відсутності іншого позову з цим самим відповідачем з тим самим предметом та з тих самих підстав, що згідно з ст. 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху для усунення відповідних недоліків. Крім того зазначає, що в позовній заяві здійснено посилання на ст.ст. 54-56 Господарського процесуального кодексу України, що відповідають статтям про подання позову ГПК України в попередній редакції, в той час як норми чинного ГПК щодо позовної заяви є ст.ст. 162-164. Вважає, що позовну заяву подано з порушенням порядку об'єднання позовних вимог, що є підставою для залишення позову без розгляду, оскільки, заборгованість за невиконання кожного окремого договору є самостійним предметом позову, оскільки виникає з різних підстав і не може бути об'єднана в одну єдину вимогу. Позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в повному обсязі вважає безпідставними та необґрунтованими з огляду на те, що п.3.2. Договорів встановлений обов"язок Продавця передати товар Покупцю після проведення оплати згідно виставлених рахунків, однак жодних рахунків до матеріалів справи не долучено, а відтак на думку відповідача з вказаного пункту Договорів випливає, що поставлена продукція оплачена ТОВ "БІО - ТЕК". Зазначає, що із поданих позивачем накладних неможливо встановити факт поставки товару, на підставі зазначених у позові договорів, а із підписів на вказаних накладних неможливо ідентифікувати особу, яка отримала товар, довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей не подано. Звертає увагу суду, що позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення основного боргу в розмірі 203 639,00грн., в той час як долучено до матеріалів справи накладних на суму 104 047,00грн. Просить суд в позові відмовити в повному обсязі.

За таких обставин, беручи до уваги приписи ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку та норми ч.ч.1,3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті і суд розглядає справу за відсутності такого учасника, враховуючи той факт, що відповідач, у відповідності до чинного законодавства, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті, спір належить вирішити у відсутності представника відповідача за матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Між Фізичною особою - підприємцем Перегінець Любов Степанівною (Продавець/ позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БІО-ТЕК" (Покупець/ відповідач) укладено Договір купівлі - продажу №2 від 29.10.16р. з Додатковою угодою №1 від 30.01.17р., Договір купівлі - продажу №01 від 10.10.17р.

В порядку та на умовах, визначених цим Договором, Продавець зобов"язується передати у власність Покупця, а Покупець в порядку та на умовах, визначених цими Договорами, зобов"язується прийняти й оплатити дрова паливні - тверда та м"яка порода у співвідношенні не менше 60/40% (п.1.1.Договорів).

Вартість однієї одиниці товару складає: 370 грн/м3 - дрова паливні хвойної та м"якої породи, 440 грн/м3 - дрова паливні твердої породи (п.2.1. Договору купівлі- продажу №2 від 29.10.16р.); 400 грн/м3 - дрова паливні хвойної та м"якої породи, 470 грн/м3 - дрова паливні твердої породи (п.2.1. Договору купівлі- продажу №2 від 29.10.16р., в редакції Додаткової угоди №1 від 30.01.17р.); 480 грн/м3 - дрова паливні хвойної та м"якої породи, 570 грн/м3 - дрова паливні твердої породи (п.2.1. Договору купівлі - продажу №01 від 10.10.17р.).

Згідно п. 3.2. Договорів, Продавець зобов"язується передати Покупцю товар після проведення оплати згідно виставлених рахунків.

Право власності на товар, купівля - продаж якого здійснюється відповідно до даних Договорів, переходить від Продавця до Покупця в момент отримання Продавцем товару (п. 4.1. Договорів).

Матеріали справи фотокопії видаткових накладних про поставку позивачем відповідачу товару №04/10 від 07.10.16р. на суму 8 052,00грн., №15/10 від 24.10.16р. на суму 8 052,00грн., №19/10 від 27.10.16р. на суму 8 052,00грн., №5/12 від 06.12.16р. на суму 7 961,00грн., №11/12 від 26.12.16р. на суму7 912,00грн., №01/01 від 02.01.17р. на суму 6 771,00грн., №02/01 від 05.01.17р. на суму 6 771,00грн., №03/01 від 05.01.17р. на суму 6 771,00грн., №04/01 від 11.01.17р. на суму 6 771,00грн. , №03/02 від 10.02.17р. на суму 8 041,00грн., №04/02 від 16.02.17р. на суму 7 320,00грн., №05/02 від 22.02.17р. 8 510,00грн., №07/02 від 28.02.17р. на суму 7 460,00грн., №08/02 від 28.02.17р. на суму 7 670,00грн., №02/10 від 31.10.17р. на суму 9 684,00грн., №03/10 від 31.10.17р. на суму 9324,00грн., №01/11 від 13.11.17р. на суму 9 144,00грн., №02/11 від 13.11.17р. на суму 9 054,00грн., №04/11 від 14.11.17р. на суму 9 684,00грн., №05/11 від 15.11.17р. на суму 9 324,00грн., №07/01 від 25.01.18р. на суму 8 832,00грн. (а.с.22-42), оригінали яких оглянуто в судовому засіданні та посилання на які містять підписані без жодних зауважень та скріплені печатками сторін - ФО-П Перегінець Л.С. та ТОВ "БІО-ТЕК" наявні в матеріалах справи акти звірки взаєморозрахунків станом на 31.12.16р., 31.01.17р., 28.02.17р., 31.03.17р., 31.10.17р., 30.11.17р., 31.12.17р., 31.01.18р.

Позивач звертався до відповідача з вимогою №5 від 23.04.18р. (а.с.43), про оплату коштів за отриманий товар в сумі 203 639,00грн. Доказів реагування відповідачем суду не пред"явлено.

Предметом судового розгляду є вимога позивача про стягнення з відповідача неоплаченої вартості поставленого товару (дрова паливні м"якої та твердої породи), обумовленого Договорами №2 від 29.10.16р., №01 від 10.10.17р., в сумі 203 639,00грн.

Із змісту ст. 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов'язки виникають зокрема, з Договору.

В силу приписів ст.ст. 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Договір купівлі - продажу №2 від 29.10.16р. з Додатковою угодою №1 від 30.01.17р., Договір купівлі - продажу №01 від 10.10.17р., укладені між сторонами в межах чинного законодавства України - є правомірними, оскільки їх недійсність прямо не встановлена законом та вони не визнані судом недійсними (ст.204 Цивільного кодексу України).

З огляду на приписи ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов"язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов"язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вказує ч.2 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов"язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Термін виконання зобов'язання, що випливає з правовідносин купівлі-продажу, чітко встановлений спеціальною нормою права ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України, згідно якої, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Пунктом 3.2. Договорів, встановлено обов"язок Продавця передати Покупцю товар після проведення оплати.

Частиною 1 ст. 693 Цивільного кодексу України, встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання. Якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок (ч. ч.1, 4 ст.538 Цивільного кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України).

В силу положень ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

За таких обставин, беручи до уваги наявність в матеріалах справи видаткових накладних на суму 171 160,00грн. (а.с.22-42), відсутність доказів сплати останніх надають суду можливість задоволити позов в цій частині. Разом з тим недоведеність перед судом будь - якими доказами поставки товару на суму 32 479,00грн. унеможливлює задоволення позову у вказаному розмірі.

Водночас слід зазначити, що сам по собі акт звірки взаємних розрахунків не є безумовним доказом наявності чи відсутності заборгованості, однак при дослідженні судом встановлено, що останній містить посилання на первинні документи, а саме видаткові накладні, які наявні в матеріалах справи на суму 171 160,00грн., що дає право суду на висновок про обізнаність відповідача з наявною сумою заборгованості та підставою її виникнення.

У відповідь відповідачу на заперечення, викладені у відзиві на позов суд зазначає, що відповідність позовної заяви вимогам ст.ст. 162, 173 Господарського процесуального кодексу України досліджено та встановлено ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 29.05.18р. і такий аргумент відповідача очевидно не відноситься до предмета спору та є явно необґрунтованим; відсутність доказів виставлення позивачем рахунку на оплату не звільняє відповідача від обов'язку оплатити вартість поставленого товару в силу приписів ч.4 ст.538, ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України, оскільки рахунок за своєю правовою природою є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати грошові кошти в якості оплати за поставлений товар, а реквізити сторін містяться у Договорах купівлі-продажу №2 від 29.10.16р, №01 від 10.10.17р.; підставою купівлі-продажу товару у наявних в матеріалах справи видаткових накладних зазначено - "реалізація лісопродуктів згідно договору" наявності інших договірних відносин між сторонами у справі ніж ті, які обумовлені Договорами купівлі-продажу №2 від 29.10.16р, №01 від 10.10.17р. - відповідачем не доведено перед судом, як і інші заперечення спростовуються вище викладеним.

З огляду на вимоги ч.ч.1,3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч. ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, на основі вище сказаного, стягненню в судовому порядку підлягає вартість поставленого товару в сумі 171 160,00грн. В частині стягнення 32 479,00грн. - відмовити. В частині стягнення 74 987,29грн. - пені, 38 186,20грн. - інфляційних втрат, 8 167,88грн. - відсотків річних - провадження у справі закрити.

Враховуючи приписи ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покласти на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 1291 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 1, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.ст. 11, 204, 509, 525, 526, 530, 538, 599, 610-612, 626-629, 655, 692, 693 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 46, 73-79, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БІО-ТЕК", проспект Лесі Українки, буд. 12, кв.20, м. Калуш, Івано-Франківська область,77300 (ідентифікаційний код 39318335) на користь Фізичної особи - підприємця Перегінець Любові Степанівної, АДРЕСА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) 171 160,00грн. (сто сімдесят одну тисячу сто шістдесят грн. 00коп.) - заборгованості, 2 567,40грн. (дві тисячі п"ятсот шістдесят сім грн. 40 коп.) - судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення 32 479,00грн. - відмовити.

В частині стягнення 74 987,29грн. - пені, 38 186,20грн. - інфляційних втрат, 8 167,88грн. - відсотків річних - провадження у справі закрити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 30.07.18р.

Суддя С.Кобецька