ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2018м. ДніпроСправа № 904/2501/18

за позовом Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів", м. Запоріжжя

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі його відокремленого підрозділу - Регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпро

про стягнення 3398,88 грн.

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача ОСОБА_1 довіреність 18-72 від 02.05.2018

від відповідача ОСОБА_2 довіреність від 21.05.2018

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі його відокремленого підрозділу - Регіональної філії "Придніпровська залізниця" про стягнення 3398,88 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані втратою частини вантажу залізницею під час його перевезення.

Ухвалою суду від 11.06.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання з розгляду цієї справи на 10.07.2018.

Розпорядженням господарського суду Дніпропетровської області від 16.07.2018 № 415, відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматичний розподіл справи № 904/2501/18 у звязку з звільненням судді Рудовської І.А. з посади судді. За результатами повторного розподілу автоматизованою системою документообігу суду у відповідності до пп. 17.4 п. 17 розділу ХІ "Перехідні положення" нової редакції Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) ця справа передана на розгляд судді Суховарову А.В.

Ухвалою суду від 17.07.2018 справу № 904/2501/18 прийнято до свого провадження для розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 31.07.2018.

У підготовчому засіданні 31.07.2018 року учасниками справи подано клопотання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 31.07.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу №904/2501/18 до розгляду по суті.

Позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач заперечив проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивачем не було вжито належних дієвих заходів щодо забезпечення збереження вантажу під час перевезення.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 31.07.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

На виконання умов договору поставки № 012/18-02 від 15.12.2017, укладеного між позивачем та ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь", 08.02.2018 на адресу позивача зі станції відправлення Правда Придніпровської залізниці на станцію призначення ОСОБА_3 Придніпровська залізниця за залізничною накладною № 45649720 прибув вагон № 55005805 з вантажем горішок коксовий.

Вагон № 55005805 видано позивачу, згідно з ст.ст. 52, 129 Статуту залізниць України (далі - Статут) зі складаним комерційним актом № 460005/152 від 09.02.2018, з якого вбачається наступне.

Згідно документа значиться вага: тара 21900 кг, нетто 64400кг. Фактично у вагоні виявилось: вага брутто 85920 кг, тара с документа 23300 кг, нетто 46800 кг. Фактично виявилася вага: брутто 67880 кг, тара з документу 21900 кг, нетто 45980 кг, що менше ваги, вказаної у документі на 820 кг. В комерційному відношенні навантаження у вагоні шапкою вище бортів 30 см. Вантаж маркований вапном, що відповідає перевізному документу. Над 1,2 люками маркування порушене, виїмка довжиною 300 см, шириною 200-280 см, глибиною 50-60 см. Ліворуч над 6-7 люками виїмка довжиною 180 см, шириною 240 см, глибино 40 см. В технічному відношенні вагон справний, бездверний, люка закриті (а.с. 12-13).

З огляду на те, що при перевезенні вантажу залізницею втрачено 820кг. вантажу, позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача вартості нестачі вантажу у розмірі 3398,88 грн.

На час розгляду спору відповідач не надав господарському суду доказів добровільної сплати спірної суми вартості нестачі вантажу.

Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини та положення чинного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

За умовами ст. 314 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу сталося не з його вини.

Статтею 113 Статуту передбачено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Відповідно до ст. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складаються станціями залізниць.

Відповідно до ст. 111 Статуту залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, коли вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Згідно ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів (ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Загальні підстави для відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені статтею 1166 Цивільного кодексу України. Відповідно до зазначеної норми, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У відповідності з приписами ст.115 Статуту вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно ст. 114 Статуту залізниць України залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме, за недостачу - у розмірі дійсної вартості недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Відповідно до частини 3 статті 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Враховуючи викладене, перевіривши здійснений позивачем розрахунок вартості нестачі вантажу, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача його вартості у розмірі 3398,88 грн., визнано правомірними, а отже такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Підстави звільнення залізниці від відповідальності за недостачу вантажу, передбачені ст. 111 Статуту, відсутні.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов, відхиляються судом з огляду на те, що спірний вантаж був прийнятий відповідачем до перевезення без зауважень. Доказів на підтвердження того, що втрата вантажу виникла не з вини залізниці відповідачем не надано. А тому, за незбереження прийнятого до перевезення вантажу саме відповідач несе відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди.

Викладене є підставою для задоволення позовних вимог.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору стягуються з відповідача на користь позивача у розмірі1762,00 грн.

Керуючись ст.ст. 73-74, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі його відокремленого підрозділу - Регіональна філія "Придніпровська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" (69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, буд. 11; ) збитки у розмірі 3398,88 грн. вартості нестачі вантажу та 1762,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 розділу ХІ ГПК України.

Повне рішення складено 01.08.2018

Суддя А.В. Суховаров