РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.07.2018Справа № 910/6933/18

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Літвінової М.Є.

за участю секретаря судового засідання: Яроменко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно - українська атомна електрична станція"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "А.С.Г.-ГРУП"

про стягнення 18 960,00 грн.

Представники учасників справи:

від позивача: Рубінс А.А. - за дов.;

від відповідача: Кобзев Г.А. - за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно - Українська атомна електрична станція (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "А.С.Г. - ГРУП" (далі- відповідач) про стягнення 18 960, 00 грн., в тому числі 5 688, 00 пені, 13 272, 00 грн. штрафу.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на те, що відповідачем порушено умови укладеного між сторонами Договору на постачання товару № 53-123-01-17-03935 від 11.12.2017 в частині своєчасної поставки товару.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.06.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/6933/18. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 27.06.2018.

27.06.2018 року представник відповідача через відділ діловодства господарського суду міста Києва надав відзив на позовну заяву. Відповідач погодився із можливістю застосування штрафних санкцій, проте вважав заявлений розмір штрафних санкцій надмірним та у зв'язку з чим просив зменшити їх розмір. Відповідач зазначив, що порушення господарських зобов'язань з його боку сталося з причин невиконання зобов'язань контрагентом відповідача.

У судовому засіданні 27.06.2018 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні 27.06.2018 року проти позову заперечив частково. Просив зменшити розмір штрафних санкцій.

У судовому засіданні 27.06.2018 року оголошено перерву до 23.07.2018 року.

В судовому засіданні 23.07.2018 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.12.2017 року між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно - українська атомна електрична станція" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "А.С.Г.-ГРУП" (постачальник) укладено Договір на постачання товару № 53-123-01-17-03935 (далі - Договір), відповідно до якого постачальник зобов'язується передати покупцю, а покупець приймає на себе зобов'язання прийняти і сплатити товар - код CPV 42630000-1 по ДК 021:2015 - Металообробні верстати у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у специфікації №1 (Додаток до договору № 1), що є невід'ємною частиною цього договору. Рік виготовлення товару - не раніше 2016 року.

Відповідно до п. 2.1. Договору загальна вартість товару складає: разом: 158 000, 00 грн. без ПДВ, крім того ПДВ 20 % : 31 600, 00 грн., всього з ПДВ: 189 600, 00 грн.

За даним договором оплата відбувається на протязі 10 днів після постачання товару, згідно зі специфікацією № 1 (Додаток до договору № 1), та виконання постачальником умов п.п. 3.2, 5.1 цього Договору (п. 2.2. Договору).

Відповідно до п.п. 3.1., 3.2. Договору, постачання здійснюється: з 11.12.2017 по 20.12.2017 транспортом постачальника, з обов'язковою присутністю представника, на умовах: DDP м. Южноукраінськ, Миколаївська область, Южноукраїнське відділення ВП «Складське господарство» відповідно до Правил Інкотермс-2010; термін постачання може бути змінений за погодженням сторін, шляхом укладання додаткової угоди. 3 товаром постачальник надає покупцю: видаткову накладну (в 3-х примірниках); податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, з відображенням УКТЗЕД попозіційно, електронного підпису уповноваженої платником особи, і зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН), шляхом направлення її на електронну адресу покупця@atom.gov.ua та Yuaes протягом терміну, визначеного чинною редакцією ПКУ. Разом з податковою накладною постачальник надає покупцю електронну квитанцію про реєстрацію податкової накладної у ЄРПН; паспорт; гарантійний талон.

Відповідно до пункту 3.3 Договору датою постачання є дата отримання товару на складі покупця з відміткою в накладній на відвантаження товару.

Відповідно до п. 4.1. Договору у разі порушення зобов'язань за Договором, а саме за порушення термінів постачання товару, які передбачені даним договором, постачальник зобов'язаний сплатити пеню у розмірі 0,1 % від вартості непоставленого товару у зазначений термін за кожен день прострочення. Крім того, у разі прострочення постачання понад 30 календарних днів постачальник зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 7 % від вартості непоставленого товару.

Судом встановлено, що Додатком №1 до Договору сторонами погоджено специфікацію щодо товару, а саме предметом Договору є поставка товару: Верстат VR 2011 у кількості 1 шт., виробник компанія Automotive spare manufacturers co (KSP), Turkey.

Товар отримано на складі покупця 05.02.2018, що підтверджується видатковою накладною № 3 від 02.02.2018.

Позивач звертався до відповідача з претензіями № 32/333 від 09.01.2018, № 32/6209 від 17.04.2018 про сплату штрафних санкцій. Відповідачем частково сплачено штрафні санкції у розмірі 3 033, 60 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач виконав умови укладеного між сторонами Договору з порушенням строків, внаслідок чого, на підставі п. 4.1. Договору просить стягнути з відповідача 5 688, 00 пені, 13 272, 00 грн. штрафу.

Відповідач проти позову частково заперечує та просить зменшити розмір штрафних санкцій.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, відповідно до п.п. 3.1., 3.2. Договору, постачання здійснюється: з 11.12.2017 по 20.12.2017 транспортом постачальника, на умовах: DDP м. Южноукраінськ, Миколаївська область, Южноукраїнське відділення ВП «Складське господарство» відповідно до Правил Інкотермс-2010.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на наведене, відповідач повинен був здійснити поставку товару за Договором у строк по 20.12.2017 включно.

Як встановлено судом, відповідно до пункту 3.3 Договору датою постачання є дата отримання товару на складі покупця з відміткою в накладній на відвантаження товару.

За змістом ст. 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування (ст. 664 Цивільного кодексу України).

Товар отримано на складі покупця 05.02.2018, що підтверджується видатковою накладною № 3 від 02.02.2018.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем порушено зобов'язання, яке є предметом Договору, щодо поставки товару у строк, встановлений таким Договором.

Пунктом 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Згідно з нормами статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до частин 1 та 2 статті 551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

За змістом ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Як встановлено судом, пунктом 4.1. Договору встановлено, що у разі порушення зобов'язань за договором, а саме за порушення термінів постачання товару, які передбачені даним договором, постачальник зобов'язаний сплатити пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару у зазначений термін за кожний день прострочення. Крім того, у разі прострочення постачання понад 30 календарних днів постачальник зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 7 % від вартості непоставленого товару.

З огляду на наведене, перевіривши розрахунок заявлених до стягнення позивачем пені та штрафу, суд зазначає, що наданий позивачем розрахунок є обґрунтованим, а саме з відповідача підлягає стягненню 5 688, 00 пені, 13 272, 00 грн. штрафу.

Клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій не підлягає задоволенню з таких підстав.

У разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір стягуваних санкцій (частина 1 статті 233 ГК України). Схоже правило міститься в частині 3 статті 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Враховуючи, що відповідач не навів причин неналежного виконання ним зобов'язання, не подав доказів скрутного фінансового становища, розмір штрафних санкцій не є надмірно великим, суд не вважає можливим застосування свого права на зменшення розміру стягуваних санкцій.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи наведене, позовні вимоги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно - Українська атомна електрична станція" до Товариства з обмеженою відповідальністю "А.С.Г. - ГРУП" про стягнення 5 688,00 пені та 13 272,00 грн. штрафу підлягають задоволенню.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно - Українська атомна електрична станція" до Товариства з обмеженою відповідальністю "А.С.Г. - ГРУП" про стягнення 18 960 (вісімнадцять тисяч дев'ятсот шістдесят) грн.00 коп. задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "А.С.Г. - ГРУП" (03061, м. Київ, вулиця Миколи Шепелєва, будинок 5, офіс 14, ідентифікаційний код 39986689) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"(01032, м. Київ, вулиця Назарівська, будинок 3, ідентифікаційний код 24584661) в особі відокремленого підрозділу "Южно - Українська атомна електрична станція"(55001, Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, ідентифікаційний код 20915546) 5 688 (п'ять тисяч шістсот вісімдесят вісім) грн. 00 коп. пені, 13 272 (тринадцять тисяч двісті сімдесят дві) грн. 00 коп. штрафу, 1 762 (одну тисячу шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Відповідно до частини 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Згідно з підпунктом 17.5. пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 31.07.2018 року.

Суддя М.Є. Літвінова