ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2018р. Справа №914/1098/18

Господарський суд Львівської області в складі:

судді Запотічняк О.Д.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Гейдельберг друкарські машини Україна, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Дейлі Сервіс, м. Львів

про стягнення 831 733,93 грн.

Представники:

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю Гейдельберг друкарські машини Україна звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Дейлі Сервіс про стягнення 831 733,93 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він згідно накладних поставив відповідачу товар на загальну суму 839 558,69грн, який відповідач повинен був оплатити протягом 60 календарних днів з дня отримання товару, про що зазначалося в накладних.

Товар в повному обсязі був отриманий уповноваженим представником відповідача згідно довіреностей, однак оплачений відповідачем тільки частково в сумі 7 824,76грн, у звязку із чим у відповідача виникла заборгованість в сумі 831 733,93 грн.

Обставини справи: ухвалою від 18 червня 2018 року суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив розгляд справи в підготовчому судовому засіданні на 10 липня 2018 року.

В підготовчому судовому засіданні 10 липня 2018 року суд відклав розгляд справи на 19 липня 2018 року у звязку із неявкою представника відповідача в судове засідання. Суд звертає увагу на те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення №600.

В підготовче засідання 19 липня 2018 року зявився представник позивача. Відповідач повторно не забезпечив явки уповноваженого представника в підготовче засідання, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав.

Представник позивача подав заяву в якій підтвердив вирішення всіх питань передбачених ч.2 ст. 182 ГПК України та дав згоду на перехід до розгляду справи по суті

Ухвалою від 19 липня 2018р. суд закрив підготовче провадження у справі та перейшов до розгляду справи по суті в судовому засіданні, яке призначив на 26 липня 2018року.

Представники сторін в судове засідання 26 липня 2018р. не зявилися, причин неявки не повідомили, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши обставини на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, повно, всебічно і обєктивно оцінивши докази, встановив наступне:

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Частиною 2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) творення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю Гейдельберг друкарські машини Україна в період з листопада 2016 року по травень 2017 року поставило Товариству з обмеженою відповідальністю Дейлі Сервіс товари на загальну суму 839 558,69 грн. Факт поставки підтверджується накладними копії яких долучено до справи (а.с.30-58). Товари були отримані представником Товариства з обмеженою відповідальністю Дейлі Сервіс ОСОБА_2І, згідно виданих йому довіреностей на отримання товару (а.с. 59-87), про що також зазначено і в накладних.

Як встановлено судом, письмового договору купівлі-продажу чи договору поставки між сторонами укладено не було.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до положень ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ст.206 ЦК України, усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Глава 54 Цивільного кодексу України, яка регулює відносини купівлі-продажу не містить норми про недійсність договору купівлі-продажу за умов недодержання письмової форми.

Відповідно до ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Аналогічне положення містить ст. 193 Господарського кодексу України, де зазначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як вбачається із долучених до справи накладних, отриманий товар відповідач повинен був оплатити протягом 60 календарних днів з дати його відвантаження.

Однак, як стверджує позивач, відповідач тільки частково оплатив отриманий товар в сумі 7 824,76грн.

Оскільки відповідач не оплатив отриманий товар в повному обсязі, 26.12.2017р. позивач скерував відповідачу претензію з вимогою погасити заборгованість в сумі 831 733,93грн, однак така була залишена відповідачем без реагування.

Суд звертає увагу на те, що відповідач не надав суду доказів оплати отриманого від позивача товару в повному обсязі чи в іншій сумі ніж зазначає позивач.

Частиною 1 статті74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 76 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи, відповідачем не спростовані, тому підлягають до задоволенні в повному обсязі.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 12 476,01грн покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 10,12,20,73,74,76,79,123, 129, 232, 233, 236, 238, 240 ГПК України, суд , -

ВИРІШИВ :

1.Позовні вимоги задоволити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Дейлі Сервіс (79002, м.Львів, вул. Величковського,44/24, ідентифікаційний код 40333744) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Гейдельберг друкарські машини Україна (04080, м.Київ, вул. Костянтинівська,75, ідентифікаційний код 14362149) 831 733,93грн боргу та 12 476,01грн судового збору.

3. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

4. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено та підписано 31.07.2018р.

Суддя Запотічняк О.Д.