РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.07.2018Справа № 910/4298/18

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Автодім Запоріжжя"
доПриватного акціонерного товариства "Автокапітал"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні
відповідачаКомпанії Даймлер АГ (Daimler AG)
провизнання недійсним одностороннього правочину про розірвання договору
Суддя Бойко Р.В.

при секретарі судового засідання Бариновій О.І.

Представники сторін:

від позивача:Боженко І.Ф.
від відповідача:Гайдучик О.Д.
від третьої особи:не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У квітні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Автодім Запоріжжя" (надалі - "ТОВ "Автодім Запоріжжя") звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Автокапітал" (надалі - "ПрАТ "Автокапітал"), в якій просить суд визнати недійсним вчинений відповідачем у формі листа правочин про розірвання в односторонньому порядку Дилерського договору №15 від 05.05.2015, предметом якого є визначення умов співпраці по реалізації продукції (автомобілі та запасні частини до них, виробництва Даймлер АГ (Німеччина), ЗАТ "ЗАЗ" (Україна), що поставляються ПрАТ "Автокапітал"), надання послуг, проведення рекламних кампаній, інструктажу персоналу, використання знаків для товарів та послуг тощо з метою створення і підтримання високого авторитету торгівельних марок Даймлер АГ, в тому числі і Mercedes-Benz, серед покупців та досягнення статутних завдань на території відповідальності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вчинений відповідачем односторонній правочин розірвання Дилерського договору №15 від 05.05.2015 суперечить умовам цього Дилерського договору та положенням ст. 611 Цивільного кодексу України, у зв'язку з чим він підлягає визнанню недійсним.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.04.2018 відкрито провадження у справі №910/4298/18, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; залучено до участі у розгляді справи Компанію Даймлер АГ (Daimler AG) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та призначено підготовче засідання на 10.05.2018.

04.05.2018 через відділ діловодства суду представником відповідача було подано клопотання про надання заперечень проти вирішення спору у господарському суді, відповідно до якого вказував на те, що положеннями п. 8.4 Дилерського договору №15 від 05.05.2015 сторонами було погоджено, що вирішення всіх спорів, які виникають за договором або у зв'язку з ним, передається для остаточного врегулювання на розгляд Третейського суду "Захист прав", тому спір у даній справі підлягає вирішенню виключно у Третейському суді "Захист прав" Всеукраїнської громадської організації "Мерседес-Бенц Клуб Україна", у зв'язку з чим просив залишити позов без розгляду.

Також, 04.05.2018 через відділ діловодства суду представником відповідача було подано відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує та вказує на необґрунтованість даного позову. Зокрема, відповідач вказує на те, що позивачем було допущено порушення умов Дилерського договору №15 від 05.05.2015 щодо невиконання обов'язку з погодження зміни структури власності (корпоративних прав) позивача та місця розташування дилерського підприємства позивача і не усунено наведені порушення після повідомлення про це відповідачем, що є визначеною таким договором підставою для його одностороннього розірвання.

В судовому засіданні 10.05.2018 суд, без виходу до нарадчої кімнати, ухвалив відкласти підготовче засідання на 31.05.2018.

31.05.2018 в судовому засіданні представником позивача було подано відповідь на клопотання відповідача про надання заперечень проти вирішення спору у господарському суді, за змістом якої вказував на те, що визначений в тексті Дилерського договору №15 від 05.05.2015 постійно діючий третейський суд з назвою "Третейський суд "Захист прав" не існує, адже відповідні реєстри не містять відомостей про останній, у зв'язку з чим відповідне третейське застереження у спірному договорі підлягає визнанню недійсним, а правові підстави вважати, що сторонами було погоджено передачу спору на вирішення саме Третейського суду "Захист прав" Всеукраїнської громадської організації "Мерседес-Бенц Клуб Україна" відсутні, адже такий суд має іншу назву.

Також, в судовому засіданні представником позивача було надано відповідь на відзив, відповідно до якого вказував на те, що позивачем було вжито всіх можливих та залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідача про зміни у структурі власності корпоративних прав відповідно до умов Дилерського договору №15 від 05.05.2015, в той час як відсутність відповідей відповідача на відповідні повідомлення може свідчити виключно про бездіяльність останнього, а не бути підставою для розірвання спірного договору.

В судовому засіданні 31.05.2018 суд, без виходу до нарадчої кімнати, ухвалив оголосити перерву в підготовчому засіданні до 12.06.2018.

12.06.2018 в судовому засіданні представником відповідача було подано клопотання про залишення без розгляду клопотання про надання заперечень проти вирішення спору у господарському суді.

В судовому засіданні 12.06.2018 суд, без виходу до нарадчої кімнати, дійшов висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі та ухвалив закрити підготовче провадження у справі №910/4298/18 та призначити розгляд справи по суті на 17.07.2018.

17.07.2018 в судове засідання з'явилися представники сторін, надали пояснення по суті спору, за змістом яких вбачається, що позивач позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити повністю, а відповідач проти позовних вимог заперечує та просить відмовити у задоволенні позову.

Третя особа, повідомлена про існування судового провадження належним чином із направленням на її адресу засвідчених перекладів позову, доданих матеріалів та ухвал суду, що підтверджується відмітками на звороті ухвал суду та наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення міжнародного поштового відправлення №RI010301190UA, своїх уповноважених представників в судове засідання не направила.

В судовому засіданні 17.07.2018 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

05.05.2015 між ПрАТ "Автокапітал" (дистриб'ютор) та ТОВ "Автодім Запоріжжя" (дилер) було укладено дилерський договір (надалі - "Договір"), відповідно до якого сторони визначили умови співпраці по реалізації продукції (автомобілів та запасних частин до них, що поставляються дистриб'ютором), наданню послуг (послуг покупцям з передпродажної підготовки та після продажного обслуговування автомобілів), проведенню рекламних кампаній (комплексу заходів, що проводяться у певний період у межах єдиної програми з метою стимулювання реалізації продукції та надання послуг), інструктажу персоналу, використанню знаків для товарів та послуг (торгівельні марки Даймлер АГ, в тому числі і Mercedes-Benz, торговельні найменування, сервісні знаки та інші написи, емблеми, які використовуються для вирізнення автомобілів (транспортних засобів, марки яких зазначені у додатку №2 цього договору, дистрибуція яких здійснюється через дистриб'ютора) тощо з метою створення і підтримання високого авторитету торгівельних марок Даймлер АГ, в тому числі і Mercedes-Benz серед покупців та досягнення статутних завдань на території відповідальності (населені пункти та/або території, на яких дилер може виконувати свої зобов'язання перед дистриб'ютором як за цим договором, так і за іншими договорами, що сторони укладуть на виконання цього договору, зазначені у додатку №3.1 до даного договору).

Згідно із п. 1.3 Договору відносини з приводу реалізації продукції та надання послуг, проведенню дилером рекламних кампаній сторони додатково обумовлюють в окремо укладених договорах та відповідними процедурами (бюлетені, листи, повідомлення, інструкції, порядки, розпорядження, що містять умови замовлення і продажу продукції та надання послуг, і є обов'язковими до виконання дилером.

На підставі Договору та з метою провадження дилерської діяльності між сторонами було укладено дилерський договір поставки автомобілів №16 від 05.05.2015, договір поставки оригінальних запасних частин та обладнання №17 від 05.05.2015, договір відповідального зберігання №18 від 05.05.2015, договір про гарантійне та технічне обслуговування №19 від 05.05.2015, договір надання інформаційно-консультаційних послуг №20 від 05.05.2015 (надалі разом з Договором - "Дилерські договори")

Листом №14/02 від 08.02.2018 відповідач звернувся до позивача з вимогою про усунення порушень дилерських договорів, за змістом якого повідомляв про не вирішення ситуації відносно змін у корпоративних правах ТОВ "Автодім Запоріжжя", яка полягає у невідповідності відомостей про власників такого товариства (станом на 06.02.2018 100% статутного капіталу товариства позивача належить компанії "Нортек Енд Ко Інк") визначеній в Договорі структурі власності (35% статутного капіталу належало компанії "Нортек Енд Ко Інк" та 65% - компанії "Віарджі Восток Рітейл Груп Лімітед"), яку було змінена без попередньої згоди ПрАТ "Автокапітал", а також, вказував на не усунення невідповідностей щодо адреси місця розташування приміщення дилерського підприємства (відповідно до додатків №№3.1, 3.2 до Договору було визначено таке місце за адресою: м. Запоріжжя, вул. Грязнова, 2-В, однак в послідуючому за відсутності згоди дистриб'ютора змінено його на адресу: м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 69-А), у зв'язку з чим просив в строк до 20.02.2018 запропонувати ПрАТ "Автокапітал" вирішення питання щодо погодження структури власності ТОВ "Автодім Запоріжжя" та невідповідностей адреси місця розташування приміщення дилерського підприємства з повідомленням про те, що в іншому випадку відповідачем буде реалізовано право розірвання Договору в односторонньому порядку з 01.04.2018.

19.02.2018 листом №190218/01 у відповідь на лист відповідача №14/02 від 08.02.2018 ТОВ "Автодім Запоріжжя" було повідомлено, що ПрАТ "Автокапітал" з моменту укладення Договору в повній мірі володіло інформацією: щодо будівництва нового автоцентру, адже, здійснювало фактичну періодичну перевірку будівництва, надавало свої рекомендації та зауваження і в послідуючому було повідомлено про зміну юридичної адреси та початок здійснення діяльності за новим місцем розташування, більш того, здійснювало з початку 2017 року поставку автомобілів та запасних частин саме за новою адресою побудованого автоцентру, що виключає можливість висновку про порушення умов Договору; щодо фактично володільця ТОВ "Автодім Запоріжжя", адже як на момент укладення Договору, так і на момент звернення з відповідною вимогою учасником такого товариства є компанія "Нортек Енд Ко Інк", а фактичною зміною стало збільшення її частки в статутному капіталі з 35% до 100%, що з огляду на відсутність будь-яких питань відносно прозорості такої компанії на момент укладення Договору вказує на відсутність порушень у зв'язку із збільшенням розміру її частки, тому з метою приведення у відповідність положень Договору позивач запропонував внести відповідні зміни до Договору щодо власників дилера та місця здійснення дилерської діяльності з наданням підписаного зі свого боку проекту відповідної додаткової угоди до Договору.

Листом №33/02 від 26.02.2018 відповідача повідомив позивач про розірвання з 31.03.2018 Дилерських договорів у зв'язку із не усуненням порушень, викладених в листі №14/02 від 08.02.2018.

Спір у справі стосується законності одностороннього розірвання Договору за ініціативою ПрАТ "Автокапітал", оформленого листом №33/02 від 26.02.2018.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами.

Частиною 5 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що до правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов'язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Суд відзначає, що лист ПрАТ "Автокапітал" №33/02 від 26.02.2018 "Про розірвання Дилерських договорів" за своїм змістом та наслідками є одностороннім правочином про розірвання Договору, а відтак, при його вчиненні мають бути дотриманні встановлені законодавством вимоги, необхідні для чинності такого правочину.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені положеннями ст. 203 Цивільного кодексу України, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

В той же час, недодержання особою при вчиненні правочину (в т.ч. одностороннього) наведених вимог в силу приписів ст. 215 Цивільного кодексу України є правовою підставою для визнання його недійсним в судовому порядку.

При цьому, суд звертає увагу на те, що дослідження питання відповідності положень п. 8.4 Договору, в яких сторонами було викладено третейську угоду, з огляду на відкликання відповідачем клопотання про надання заперечень проти вирішення спору у господарському суді з посиланням на її положення, не є предметом вирішення даного спору.

В даному випадку, оскаржуваний правочин, оформлений листом ПрАТ "Автокапітал" №33/02 від 26.02.2018, стосується одностороннього розірвання Договору з підстав порушення його умов контрагентом, а відтак, має відповідати насамперед приписам п. 1 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, яка передбачає можливість одностороннього розірвання договору, якщо це встановлено договором або законом, у разі порушення іншою особою взятих на себе зобов'язання за таким договором.

Тобто, досліджуючи питання законності вчинення одностороннього правочину про розірвання договору насамперед слід встановити чи передбачено у конкретному випадку право односторонньої відмови від договору в позасудовому порядку та чи має місце порушення контрагентом зобов'язання, яке тягне за собою правові наслідки у такому вигляді.

Положеннями п. 10.3 Договору встановлено, що дистриб'ютор має право в односторонньому порядку достроково розірвати договір у строк, вказаний у письмовому повідомленні дистриб'ютора дилеру, зокрема, у таких випадках: якщо дилер не виконує свої зобов'язання або діє всупереч будь-яким умовам договору і не усуває порушення протягом 30 (тридцяти) днів після одержання письмового попередження дистриб'ютора, у якому визначені порушення (п.п. 10.3.7); якщо виконання зобов'язань визначених у договорі стане для дистриб'ютора не практичним, не можливим чи економічно не доцільним (п.п. 10.3.8); якщо дилер порушить умови п. 2.4.2 цього договору або допустить інше грубе порушення цього договору, яке робить неможливим подальше виконання цього договору дистриб'ютором (п.п. 10.3.13); якщо місце реалізації автомобілів (автосалон) не відповідає вимогам дилерських стандартів (п.п. 10.3.14).

Із листа ПрАТ "Автокапітал" №33/02 від 26.02.2018, яким оформлено оскаржуваний правочин, вбачається, що саме керуючись наведеними положеннями Договору (п.п. 10.3.7, 10.3.8, 10.3.13, 10.3.14) відповідачем і було прийнято рішення про його розірвання, мотивоване не усуненням позивачем виявлених порушень умов п.п. 4.4.1, 4.4.3 п. 4.4, п. 4.5 Договору, а саме: не відновлення погодженої структури власності у відповідності до додатку №2 до Договору, відповідно до якого право власності 35% статутного капіталу належало компанії "Нортек Енд Ко Інк", а 65% - компанії "Віарджі Восток Рітейл Груп Лімітед"; не внесення змін до адреси місця розташування дилерського підприємства, зазначеного у додатку №№3.1, 3.2 Договору, та місця продажу автомобілів згідно додатку №1 до дилерського договору поставки автомобілів №16 від 05.05.2015, оскільки у даних документах вказана адреса: м. Запоріжжя, вул. Грязнова, 2-в, але станом на 20.02.2018 фактична юридична адреса ТОВ "Автодім Запоріжжя" і фактичне місце продажу автомобілів є м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 69-а.

Відповідно до п.п. 4.4.1, 4.4.3 п. 4.4 Договору дилер зобов'язаний повідомити та попросити схвалення дистриб'ютора принаймні за шістдесят (60) днів до набрання чинності будь-яких із запропонованих змін, зокрема: управлінні дилера або в законному чи бенефіційному праві власності будь-якими цінними паперами, які мають право голосу або правами власності дилера; місцезнаходженні підприємства дилера.

Згідно із п. 4.5 Договору жодні зміни, які зазначені у п. 4.4, не можуть бути внесені без попередньої згоди компанії дистриб'ютора. Дилер повинен надати дистриб'ютору повну та точну інформацію щодо компаній, які розпоряджаються голосами по акціях, угод між акціонерами та інших договорів, які стосуються цінних паперів, які можуть впливати на діяльність дилера.

З огляду на викладене вбачається, що фактичною підставою для розірвання відповідачем Договору стало встановлення ним обставин зміни корпоративних правах в ТОВ "Автодім Запоріжжя" та місця реєстрації і фактичного здійснення дилерської діяльності за відсутності попередньої згоди ПрАТ "Автокапітал" і не усунення відповідних порушень після повідомлення відповідачем про них позивач.

Однак, звертаючись з відповідним позов до суду позивачем вказується на те, що посилання відповідачем на вказані обставини як на підставу для розірвання Договору є необґрунтованим, оскільки ним було вчинено всі залежні від нього дії з метою доведення до відома відповідача зазначених змін та подальшого виконання його вимог щодо усунення відповідних порушень.

Дослідивши зібрані в матеріалах справи документи та заслухавши пояснення представників сторін суд дійшов висновку про існування правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

По-перше, погодженні в п.п. 4.4 та 4.5 Договору обов'язки дилера, на порушення яких відповідач посилається як на правову підставу для одностороннього розірвання Договору, розміщені в розділі 4 Договору "Оцінка дилера", визначені в п.п. 4.1 та 4.2 мета і критерії якої дають підстави для висновку, що дійсною метою встановлення обмежень у зміні корпоративних прав чи місцезнаходженні дилера у вигляді необхідності попереднього погодження вчинення таких дій з дистриб'ютором є виключно забезпечення досягнення успіху та створення позитивного іміджу діяльності дистриб'ютора на території України з дистриб'юції вироблених Даймлер АГ (Німеччина) транспортних засобів марки "Mercedes-Benz".

Саме на дану мету визначення таких обов'язків і вказують положення п.п. 10.3.8, 10.3.14 Договору, які передбачають право одностороннього розірвання договору дистриб'ютором у випадку невідповідності місця реалізації дилером автомобілів вимогам дилерських стандартів чи настання умов, за яких подальше виконання такого договору для дистриб'ютора стане не практичним, не можливим чи економічно не доцільним.

Тобто, за змістом вказаних положень Договору вбачається, що не сам факт зміни корпоративних прав чи місцезнаходження дилера за відсутності попереднього погодження таких дій з дистриб'ютором є підставою виникнення права одностороннього розірвання Договору, а виключно їх наслідків, якщо останні вони призвели до неможливості досягнення успіху та створення позитивного іміджу діяльності дистриб'ютора на території України з дистриб'юції вироблених Даймлер АГ (Німеччина) транспортних засобів марки "Mercedes-Benz".

В той же час, будь-яких обґрунтованих доводів чи належних доказів стосовно настання зазначених наслідків недотримання дилером вимог п.п. 4.4, 4.5 Договору відповідачем не наведено, а відтак, правові підстави для висновку про істотність зазначених в листі ПрАТ "Автокапітал" №33/02 від 26.02.2018 порушень, що могло б свідчити неможливість досягнення мети Договору, відсутні.

По-друге, наявними в матеріалах справи документами (План-графіком організації проекту Mercedes-Benz ТОВ "Автодім Запоріжжя"; договором комісії №736 на укладення угод з надання послуг з ескізного проектування від 03.08.2015; роздруківкою електронної переписки між представниками сторін за період травень-червень 2015 року, лютий, вересень 2016 року; листами №14.09.16/01 від 14.09.2016 та №11/10.2016/3 від 11.10.2016) підтверджуються посилання позивача на те, що з моменту укладення Договору відповідачу було відомо про намір позивача в подальшому здійснити зміну місця провадження дилерської діяльності згідно Договору у зв'язку із початком будівництва приміщення нового автоценту з продажу та технічного обслуговування автомобілів торгівельної марки "Mercedes-Benz", після завершення якого позивачем було повідомлено ПрАТ "Автокапітал" про реєстрацію зміни адреси місцезнаходження ТОВ "Автодім Запоріжжя" з наданням відповідної виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.09.2016 та Статуту ТОВ "Автодім Запоріжжя", затвердженого рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Автодім Запоріжжя" від 09.09.2016 (протокол №09/09-2016), та запропоновано погодити дату переїзду і технічного запуску нового автоцентра.

Більш того, із доданого до позову засвідченого перекладу сертифікату на будівництво автоцентру від 30.09.2015 вбачається, що проведення будівництва нового автоцентру було погоджено виробником транспортних засобів, дистрибуцію яких здійснює відповідач, - Даймлер АГ (Німеччина).

В подальшому, в квітні 2017 року, спеціалістами ПрАТ "Автокапітал" було проведено аудит на відповідність збудованого дилерського центру стандартам торгівельної марки "Mercedes-Benz", за наслідками якого було складено відповідний протокол без зауважень, що підтверджується наявною в матеріалах справи його копією.

Отже, про будівництво нового автоценту та намір позивача здійснити зміну місця своєї реєстрації і провадження дилерської діяльності на підставі Договору відповідачу достеменно було відомо ще з моменту укладення Договору, а звернення ТОВ "Автодім Запоріжжя" до ПрАТ "Автокапітал" про схвалення зміни автосалону шляхом погодження дати переїзду та надання зауважень чи рекомендацій стосовно цього було направлено відповідачу ще в жовтні 2016 року (лист №11/10.2016/3 від 11.10.2016), що виключає можливість висновку про допущення порушення умов Договору в частині погодження зміни місцезнаходження підприємства дилера.

До того ж, сам факт проведення аудиту нового автоцентру та відсутність будь-яких зауважень вказує на фактичне схвалення дилерської діяльності згідно Договору на базі останнього. Про що також свідчить визначення у виданих відповідачем довіреностях на поставку автомобілів позивачу за 2017 рік згідно Договору місця знаходження дилерського підприємства саме за адресою нового автосалону.

По-третє, відповідно до Додатку №2 до Договору на момент його укладення учасниками ТОВ "Автодім Запоріжжя" виступали компанія "Нортек Енд Ко Інк" із часткою у розмірі 35% статутного капіталу та компанія "Віарджі Схід Рітейл Груп Лімітед" із часткою у розмірі 65% статутного капіталу.

Однак, із доданих до матеріалів справи документів вбачається та не заперечується сторонами, що за час існування правовідносин за Договором склад учасників ТОВ "Автодім Запоріжжя" змінювався і остаточним власником товариства стала компанія "Нортек Енд Ко Інк" із часткою у розмірі 100% статутного капіталу, про що ПрАТ "Автокапітал" повідомлялося відповідними листами (№29/05-15 від 29.05.2015, №10/02-16 від 10.02.2016, №31/05-16 від 31.05.2016, №14/06-16 від 14.06.2016, №04/07-16/02 від 04.07.2016, №12/08-16 від 12.08.2016, №030417/01 від 03.04.2017).

Крім того, при повідомленні ПрАТ "Автокапітал" про реєстрацію зміни адреси місцезнаходження ТОВ "Автодім Запоріжжя" (лист №14.09.16/01 від 14.09.2016) позивачем направлявся відповідачу примірник Статуту ТОВ "Автодім Запоріжжя", затвердженого рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Автодім Запоріжжя" від 09.09.2016 (протокол №09/09-2016).

Також, в листах №12/08-16 від 12.08.2016 та №030417/01 від 03.04.2017 відповідачу на вимогу останнього позивачем було надано інформацію про власника ТОВ "Автодім Запоріжжя" - компанію "Нортек Енд Ко Інк", відповідно до якої повідомлено, що кінцевим бенефіціарним власником такої компанії є ОСОБА_5, однак фактичне керування та володіння ТОВ "Автодім Запоріжжя" здійснює ОСОБА_6 як фактичний володілець такого товариства в цілому, на ім'я якого компанією "Нортек Енд Ко Інк" було видано Генеральну довіреність.

Дані обставини обізнаності про зміни корпоративних прав в ТОВ "Автодім Запоріжжя" та фактичного володільця товариства не заперечуються відповідачем, однак представником відповідача вказується на те, що проведення відповідних змін за відсутності їх згоди зумовили виникнення сумнів в прозорості управління таким підприємством та ризику щодо стабільної роботи підприємства дилера, у зв'язку з чим і було пред'явлено вимоги щодо надання документів на підтвердження відповідних прав власності та управління ОСОБА_6.

При цьому, в судовому засіданні представником відповідача було повідомлено, що при укладені Договору встановлення корпоративних прав в ТОВ "Автодім Запоріжжя" здійснювалося виключно згідно викладених в листі ОСОБА_6 поясненнях відносно перебування у його фактичному володінні компанії "Нортек Енд Ко Інк", а будь-яка інформація щодо володільця компанії "Віарджі Схід Рітейл Груп Лімітед" - йому невідома.

Тобто, має місце обставин за яких при укладенні Договору з метою встановлення прозорості і надійності ТОВ "Автодім Запоріжжя" відповідачу було достатньо лише пояснень ОСОБА_6 відносно його повного контролю компанії "Нортек Енд Ко Інк", яка на той час володіла лише 35% статутного капіталу такого товариства, і будь-яких перевірок стосовно цього не проводилося, однак за наслідками проведених змін в корпоративних правах, які зумовили набуття компанією "Нортек Енд Ко Інк" 100% корпоративних прав в ТОВ "Автодім Запоріжжя", у відповідача вже виникли сумніви щодо прозорості і надійності такого товариства, у зв'язку з чим ПрАТ "Автокапітал" заявило про необхідність надання підтверджуючих документів фактичного володіння та управління ОСОБА_6 таким товариством.

Наведені обставини можуть свідчити про те, що фактичними мотивами пред'явлення вимог про надання підтверджуючих документів володіння ОСОБА_6 підприємством дилера було не бажання приведення відносин сторін у відповідність до положень Договору, а мало на меті створення штучних умов для подальшого розірвання такого Договору в односторонньому порядку з підстав невиконання відповідних вимог позивачем, адже мало місце виключно зміни в розмірі частки компанії "Нортек Енд Ко Інк", погодженої при укладенні Договору.

По-четверте, із матеріалів справи вбачається, що викладені в листах ПрАТ "Автокапітал" №14/03 від 08.02.2018 та №33/02 від 26.02.2018 посилання на допущення ТОВ "Автодім Запоріжжя" порушень умов Договору щодо зміни власників товариства за відсутності згоди відповідача вже були предметом застосування відповідачем визначених Договором наслідків порушення дилером взятих на себе зобов'язань, зокрема, листом №17/06 від 10.06.2016 ПрАТ "Автокапітал" повідомило позивача про зупинення дії Договору, в т.ч. Дилерських договорів, на строк до усунення невідповідностей у складі засновників ТОВ "Автодім Запоріжжя" з посиланням на те, що мала місце зміна учасників такого товариства за відсутності відповідної згоди дистриб'ютора, про поновлення якої буде повідомлено усунення вказаних недоліків.

Аналогічні обставини фактично мали місце і стосовно зміни місця провадження дилерської діяльності (звернення ПрАТ "Автокапітал" до ТОВ "Автодім Запоріжжя" із листом №16/03 від 16.03.2017 про усунення порушень дилерського договору).

Як підтверджується матеріалами справи наведені звернення зумовили проведення наступної переписки між сторонами з надання позивачем відповідних документів та пояснень щодо обставин таких змін, що описані вище.

Однак, в послідуючому (після прийняття рішення про зупинення дії Дилерських договорів та надання позивачем відповідних пояснень і документів) відповідачем було відновлено з лютого 2017 року здійснення поставку автомобілів та запасних частин, яка відбувалася в т.ч. до звернення з листом №33/02 від 26.02.2018, що підтверджується наявними в матеріалах справи виданими ПрАТ "Автокапітал" довіреностями на перевезення автомобілів за період лютий - жовтень 2017, товарно-транспортною накладною від 18.10.2017, переліком замовлень по укладеним договорам на виконанні ПрАТ "Автокапітал" (додаток до листа від 26.02.2018).

При цьому, наведені довіреності за 2017 рік визначають місцем доставки автомобілів саме адресу нового автоцентру ТОВ "Автодім Запоріжжя" (вул. Святого Миколая, 69а).

Вказані обставини в повній мірі підтверджують посилання позивача на те, що відновлення в 2017 році поставки автомобілів на підставі Договору після прийняття відповідачем рішення щодо зупинення дії Дилерських договорів (червень 2016 року) з підстав порушень умов Договору в частині непогодження зміни корпоративних прав ТОВ "Автодім Запоріжжя" та отримання ним відповідних пояснень, тобто, поновлення дії Дилерських договорів, свідчить про фактичне прийняття відповідачем наданої згідно наявних в матеріалах справи листів інформації як усунення допущених позивачем порушень.

По-п'яте, у відповідності до п.п. 10.3.7 п. 10.3 Договору дистриб'ютор має право в односторонньому порядку достроково розірвати договір у строк, вказаний у письмовому повідомленні дистриб'ютора дилеру, якщо дилер не виконує свої зобов'язання або діє всупереч будь-яким умовам договору і не усуває порушення протягом 30 (тридцяти) днів після одержання письмового попередження дистриб'ютора, у якому визначені порушення.

Звертаючись з листом №14/02 від 08.02.2018 відповідачем було висунуто вимогу щодо "запропонування позивачем у строк до 20.02.2018 вирішення питання" щодо погодження структури власності ТОВ "Автодім Запоріжжя" та невідповідностей адреси місця розташування приміщення дилерського підприємства з повідомленням про те, що в іншому випадку відповідачем буде реалізовано право розірвання Договору в односторонньому порядку з 01.04.2018.

У відповідь на вказаний лист 19.02.2018 листом №190218/01 (тобто, у визначені положеннями п.п. 10.3.7 п. 10.3 Договору та листом строки) позивачем було надано пояснення стосовно заявлених відповідачем порушень, які ґрунтувалися на переписці за 2016-2017 роки, та запропоновано з метою урегулювання даної ситуації внести відповідні зміни до Договору щодо власників дилера та місця здійснення дилерської діяльності з наданням підписаного зі свого боку проекту відповідної додаткової угоди до Договору. Тобто, позивачем було виконано визначені відповідачем в листі №14/02 від 08.02.2018 вимоги щодо запропонування вирішення висвітлених питань.

Однак, доказів реагування на запропонований позивачем на вимогу відповідача варіант усунення невідповідностей в умовах Договору щодо складу власників дилера та місця здійснення дилерської діяльності матеріали справи не містять, а представником відповідача підтверджено, що така пропозиція не розглядалася.

Тобто, має місце фактично порушення відповідачем застосованого ним же механізму одностороннього розірвання Договору у визначеному п.п. 10.3.7 п. 10.3 Договору порядку, адже отримавши у визначений строк пропозицію позивача щодо усунення виявлених порушень відповідач не вчинив жодних дій щодо її розгляду (прийняття чи відмови) та ще до закінчення тридцяти денного строку повідомив про своє рішення щодо одностороннього розірвання договору (лист №33/02 від 26.02.2018).

По-шосте, оформлений листом №33/02 від 26.02.2018 правочин односторонньої відмови від Договору як на правову підставу застосування такого механізму містить посилання на п.п. 10.3.14 п. 10.3 Договору.

У відповідності до п.п. 10.3.13 п. 10.3 Договору дистриб'ютор має право в односторонньому порядку достроково розірвати договір у строк, вказаний у письмовому повідомленні дистриб'ютора дилеру якщо дилер порушить умови п. 2.4.2 цього договору або допустить інше грубе порушення цього договору, яке робить неможливим подальше виконання цього договору дистриб'ютором.

Згідно із п. 2.4.2 Договору дилер зобов'язаний проводити відповідно до вимог дистриб'ютора передпродажну підготовку автомобілів перед видачею покупцям.

Тобто, як на правову підставу прийняття рішення про одностороннє розірвання Договору відповідачем вказувалося на порушення позивач умов дилерської діяльності на підставі Договору в частині видачі покупцям автомобілів, які не пройшли передпродажну підготовку.

В той же час, матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження допущення ТОВ "Автодім Запоріжжя" таких порушень, а представник відповідача не зміг пояснити в чому саме полягають порушення наведених положень.

Отже, має місце викладення ПрАТ "Автокапітал" в односторонньому правочині розірвання Договору, оформленому листом №33/02 від 26.02.2018, відомостей, що не відповідають дійсності.

Аналогічна ситуація має місце і щодо визначення відповідачем правової підстави для розірвання Договору положень п.п. 10.3.14 п. 10.3 Договору, які передбачають відповідне право у випадку якщо місце реалізації автомобілів (автосалон) не відповідає вимогам дилерських стандартів, адже, судом встановлено, що будівництво ТОВ "Автодім Запоріжжя" автосалону було погодженого сертифікатом компанії Даймлер АГ (Німеччина) на будівництво автоцентру від 30.09.2015, а вже збудований об'єкт було перевірено при аудиторській перевірці спеціалістами ПрАТ "Автокапітал" про що було складено звіт від 27.04.2017, що виключає можливість для висновку про невідповідність такого автосалону вимогам дилерських стандартів.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що фактична непослідовність доводів і дій відповідача (зупинення дії Договору, продовження його виконання при відсутності фактичних змін за Договором, вимоги про усунення тих же порушень в послідуючому, ігнорування запропонованого позивачем варіанту з метою усунення відповідних недоліків шляхом укладення додаткової угоди, наданого на вимогу самого відповідача), зміна власної позиції відносно достатності інформації для визначення прозорості власників ТОВ "Автодім Запоріжжя" (відсутність будь-яких сумнівів на момент укладення Договору при наявності у власності компанії "Нортек Енд Ко Інк" 35% статутного капіталу, однак, виникнення їх при збільшенні такої частки до 100%) про фактичне зловживання ПрАТ "Автокапітал" своїми правами за Договором, що порушує права ТОВ "Автодім Запоріжжя", а відтак, не відповідає закріпленим у приписах ст. 13 Цивільного кодексу України межам здійснення цивільних прав. До того ж, такі дії відповідача порушують засади добросовісності, розумності та справедливості зобов'язання, що суперечить ч. 3 ст. 509 Цивільного кодексу України.

В аспекті оцінки наведеної поведінки відповідача суд також враховує посилання представника позивача в судовому засіданні на те, що визначені ПрАТ "Автокапітал" зауваження та спонукання до зміни корпоративних прав в ТОВ "Автодім Запоріжжя" не зважаючи про їх обізнаність ще з моменту укладення Договору виникли виключно після введення в експлуатацію та технічного запуску будівлі автосалону (2016 рік), будівництво якого здійснювалося виключно за стандартами торгівельної марки "Mercedes-Benz" та на нього було витрачено кошти у загальному розмірі близько 4 млн. Євро.

У відповідності до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Положеннями ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

За змістом ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, наявними в матеріалах справи документами належним чином спростовуються викладені в односторонньому правочині розірвання Договору, оформленому листом №33/02 від 26.02.2018, посилання відповідача на допущення позивачем визначених ним порушень умов Договору, які можуть бути правовою підставою для розірвання останнього в односторонньому порядку, що вказує на невідповідність такого правочину положенням ст.ст. 203, 611 Цивільного кодексу України та приписам п. 10.3 Договору та в силу норми ст. 215 Цивільного кодексу України є підставою для визнання його недійсним.

Відтак, вимога ТОВ "Автодім Запоріжжя" про визнання недійсним одностороннього правочину ПрАТ "Автокапітал" про розірвання Договору, оформленого листом №33/02 від 26.02.2018, є обґрунтованою та законною.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову ТОВ "Автодім Запоріжжя" в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 13, 74, 76-79, 129, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодім Запоріжжя" задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним вчинений у формі листа №33/02 від 26.02.2018 "Про розірвання Дилерських договорів" правочин Приватного акціонерного товариства "Автокапітал" (01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 15/2; ідентифікаційний код 31750520) щодо розірвання дилерського договору №15 від 05.05.2015 в односторонньому порядку.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Автокапітал" (01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 15/2; ідентифікаційний код 31750520) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодім Запоріжжя" (69002, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 69-А; ідентифікаційний код 39455892) судовий збір у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п. 17.5 ч. 1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Київського апеляційного господарського суду або через господарський суд міста Києва.

Повний текст рішення складено 26.07.2018.

Суддя Р.В. Бойко