УХВАЛА

м. Київ

25.07.2018Справа № 910/6485/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресурси Ком" про залишення позовної заяви без розгляду

за позовом заступника Генерального прокурора - Головного військового прокурора в інтересах держави в особі Управління державної охорони України (01024, м. Київ, вул. Богомольця, буд. 8; ідентифікаційний код: 00037478) та Державного підприємства "Житлоінбуд" (01024, м. Київ, вул. Богомольця, буд. 8; ідентифікаційний код: 30860220)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресурси Ком" (03022, м. Київ, пров. Коломийський , буд. 17/31-А, приміщення 459; ідентифікаційний код: 36174750)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів: Київська міська рада (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36; ідентифікаційний код: 22883141)

про розірвання договору

Представники сторін:

від прокуратури: Шекшеєва В.С.

від позивача-1: Ходаківська Л.М. - представник

від позивача-2: Корнієнко О.І. - представник

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: Власенко І.І. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернувся заступник Генерального прокурора - Головний військовий прокурор в інтересах держави в особі Управління державної охорони України та Державного підприємства "Житлоінбуд" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресурси Ком" про розірвання договору.

Позовні вимоги обґрунтовані істотним порушенням відповідачем умов Договору суборенди земельної ділянки від 14.11.2016, укладеного з Державним підприємством "Житлоінбуд" (незабудова земельної ділянки відповідачем, що призводить до того, що позивачі позбавлені квартир, на які вони розраховували при укладенні оспорюваного договору), що є підставою для визнання вказаного договору недійсним на підставі ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста від 29.05.2018 відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 13.06.2018.

13.06.2018 до Господарського суду надійшло клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

У підготовчому засідання 13.06.2018 судом оголошено перерву до 27.06.2018 у порядку ст. 183 Господарського процесуального кодексу України.

26.06.2018 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

27.06.2018 до Господарського суду міста Києва надійшли заперечення прокурора на клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

У підготовчому засідання 27.06.2018 судом оголошено перерву до 04.07.2018 у порядку ст. 183 Господарського процесуального кодексу України.

04.07.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь прокурора на відзив відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста від 04.07.2018 залучено Київську міську раду до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів та відкладено підготовче засідання на 25.07.2018.

24.07.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив від позивача-1, письмові пояснення третьої особи та заперечення позивача-1 щодо клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

У підготовчому засіданні 25.07.2018 суд продовжив розгляд клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресурси Ком" про залишення позовної заяви без розгляду.

Присутні у засіданні учасники процесу заперечили щодо задоволення клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Подане відповідачем клопотання мотивоване відсутністю підстав у прокурора для звернення до суду із даним позовом, у зв'язку з чим на думку Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресурси Ком" позов підлягає залишенню без розгляду.

Як про це вказує відповідач, прокурором заявлений позов в інтересах Управління державної охорони України та Державного підприємства "Житлоінбуд".

При цьому, Управління державної охорони України визначене учасником справи, оскільки, воно є засновником Державного підприємства "Житлоінбуд".

Проте, предметом позову прокурора є розірвання договору суборенди земельної ділянки від 14 листопада 2016 року, укладеного між Державним підприємством "Житлоінбуд" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ресурси Ком".

Відповідач посилається на положення ст. 651 ЦК України, що право на пред'явлення позову про розірвання договору є у його сторони - Державного підприємства "Житлоінбуд", а Управління державної охорони України такого права не має.

Також, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ресурси Ком" звертає увагу на те, що відповідно до абз. 1, 2 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво у суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Як вказує відповідач, в абз. 3 вказаної статті визначено обмеження, згідно з яким не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, в той час, як про це вказує відповідач, Державне підприємство "Житлоінбуд" є державною компанією.

Відтак, за переконанням Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресурси Ком", прокурор не мав права на подання позову про розірвання договору від імені Державного підприємства "Житлоінбуд", тобто, він в даному випадку не має цивільно-правової дієздатності.

Розглянувши подане Товариством з обмеженою відповідальністю "Ресурси Ком" клопотання суд вказує наступне.

Так, відповідно до ч. 1, 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин.

В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання.

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Пунктом 1 ч. 6 ст. 23 Закону "Про прокуратуру" під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження звертатися до суду з позовом (заявою, поданням).

При цьому згідно з вказаною вище статтею, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Окрім того, відповідно до п. 4 рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді.

В той час, як вбачається із поданих прокурором заперечень та з чим у свою чергу погоджується суд, згідно ст. 11 Закону України "Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб" Управління державної охорони України є державним правоохоронним органом спеціального призначення, фінансування якого здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Кадри Управління державної охорони України складаються, у тому числі, з військовослужбовців, на яких поширюються соціальні гарантії, передбачені законодавством України для військовослужбовців Збройних Сил України (ст.16, 20 наведеного Закону).

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями.

Матеріально-технічне забезпечення військовослужбовців та працівників Управління державної охорони України здійснюється підпорядкованими підприємствами, установами, організаціями.

Відповідно до Статуту Державного підприємства "Житлоінбуд", затвердженого наказом Управління державної охорони України від 17.11.2004 № 81, вказане державне підприємство засноване на державній власності і підпорядковане Управлінню державної охорони України з метою сприяння Управлінню у вирішенні його господарських проблем, зокрема з питань забезпечення житлом військовослужбовців, робітників та службовців Управління та членів їх сімей.

З метою створення умов для виконання Указу Президента України від 01.07.1993 № 240/93 "Про інвестування будівництва та придбання житла для військовослужбовців та членів їх сімей" Київською міською державною адміністрацією видано розпорядження від 21.03.2002 № 545 "Про будівництво житлового комплексу на проспекті Перемоги, 115-а у Святошинському районі".

Вказаним розпорядженням визначено Державне підприємство "Житлоінбуд" при Управлінні державної охорони України замовником та інвестором будівництва житлового комплексу за вищевказаною адресою. При цьому, 50 відсотків загальної житлової площі в об'єкті будівництва передбачалось для розподілення житла військовослужбовцям Управління державної охорони України та членам їх сімей.

В подальшому, як про це вказує прокуратура з метою забудови земельної ділянки, 14.11.2016 між Державним підприємством "Житлоінбуд" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ресурси Ком" було укладено договір суборенди земельної ділянки за вказаною адресою площею 1,0106 га за кадастровим номером :75:178:0004 з цільовим призначенням - для будівництва житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями терміном дії до 23.09.2021 (договір зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 17.11.2016 року за № 2595).

Водночас, упродовж 2017-2018 років відповідач вчинив ряд порушень вимог природоохоронного законодавства при використанні вказаної земельної ділянки та допустив використання земельної ділянки усупереч умов договору суборенди, про що викладено у позовній заяві.

Крім того, як стверджує прокурор, внаслідок невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Ресурси Ком" своїх обов'язків щодо забудови вказаної земельної ділянки, позивачі задля відновлення порушених інтересів держави вимушені будуть витратити значні бюджетні кошти для придбання понад однієї тисячі квартир у м. Києві, що буде також безпосередніми збитками держави. Вказана обставина свідчить про істотне порушення відповідачем умов договору та позбавляє позивачів квартир, на отримання яких він розраховував при укладанні договору суборенди земельної ділянки.

А відтак, прокуратура наділена цивільно-правовою дієздатністю представництва у суді інтересів держави в особі Управління державної охорони України та Державного підприємства "Житлоінбуд".

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

З огляду на викладене, оскільки, прокуратура наділена цивільно-правовою дієздатністю представництва у суді інтересів держави в особі Управління державної охорони України та Державного підприємства "Житлоінбуд", то суд дійшов висновку про наявність обставин для захисту Генеральною прокуратурою України порушених інтересів держави в особі Управління державної охорони України та Державного підприємства "Житлоінбуд", а відтак, суд не вбачає правових підстав, з якими приписи ст. 226 Господарського процесуального кодексу України обумовлюють можливість залишення позову без розгляду, у зв'язку з чим відмовляє у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресурси Ком" про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись статтями 226 та 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресурси Ком" про залишення без розгляду позовної заяви Генерального прокурора України - Головного військового прокурора в інтересах держави в особі Управління державної охорони України та Державного підприємства "Житлоінбуд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресурси Ком", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів: Київська міська рада про розірвання договору суборенди.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://ki.arbitr.gov.ua

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 27.07.2018.

Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.О. Баранов