ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

31.07.2018р. Справа №905/1060/18

за позовом Першого заступника Костянтинівської місцевої прокуратури, м.Костянтинівка

до відповідача 1. Білозерської міської ради, м.Білозерське

до відповідача 2. Фізичної особи - підприємця Бєлінського Олександра Васильовича, м.Білозерське

про визнання незаконним рішення Білозерської міської ради від 19.10.2017р. №7/35-7, визнання недійсним договору про встановлення особистого платного (строкового) земельного сервітуту на земельну ділянку від 19.10.2017р., зобов'язання повернути земельну ділянку на користь Білозерської міської ради

Суддя Левшина Г.В.

Перший заступник Костянтинівської місцевої прокуратури, м.Костянтинівка звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача 1, Білозерської міської ради, м.Білозерське, Донецька область, до відповідача 2, Фізичної особи - підприємця Бєлінського Олександра Васильовича, м.Білозерське, про визнання незаконним рішення Білозерської міської ради від 19.10.2017р. №7/35-7, визнання недійсним договору про встановлення особистого платного (строкового) земельного сервітуту на земельну ділянку від 19.10.2017р., зобов'язання повернути земельну ділянку на користь Білозерської міської ради.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 06.06.2018р. відкрите провадження у справі №905/1060/18, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 26.06.2018 року о 12:15 год.

26.06.2018р. відповідач 1 та відповідач 2 надали відзиви на позовну заяву.

У підготовче судове засідання з'явилися представники відповідачів, особисто відповідач 2 та вільний слухач. Відповідач 1 у судовому засіданні 26.06.2018р. підтримав заявлені прокурором позовні вимоги. Відповідач 2 заперечив проти заявлених позовних вимог у повному обсязі. Прокурор у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 26.06.2018р. відкладено підготовче засідання на 16.07.2018р.

У підготовчому засіданні 16.07.2018р. відповідачем 2 заявлене клопотання про залишення без розгляду позовних вимог, прокурор наполягав на задоволенні позову, відповідач 1 надав відзив на позов. При цьому, 16.07.2018р. у підготовчому засіданні оголошувалась перерва до 15.00 год.

Ухвалою від 16.07.2018р. відкладено підготовче засідання на 31.07.2018 року о 12:00 год.

Розглянувши клопотання про залишення позову без розгляду суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п.1, 9 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності; дієздатна особа, в інтересах якої у встановлених законом випадках відкрито провадження у справі за заявою іншої особи, не підтримує заявлених вимог і від неї надійшла відповідна заява.

В обґрунтування свого клопотання відповідач 2 посилається на ті обставини, що участь прокурора у судовому процесі має бути обґрунтована, не допускається здійснення прокурором представництва інтересів у суді особи або органу без наявності чіткого та законного обґрунтування необхідності такої участі. При цьому, за твердженням відповідача 2, оскільки Білозерська міська рада, в інтересах якої подано позов, не підтримала заявлених позовних вимог, про що повідомила суд у своєму відзиві позов також має бути залишений без розгляду.

Згідно з положеннями ст.131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функції представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Відповідно ст.53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до ст.23 ЗУ "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб'єктом владних повноважень.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 з урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо.

Поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" означає орган, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 25.04.2018р. у справі №806/1000/17, від 10.05.2018р. у справі №910/18283/17, не здійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб'єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб'єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб'єктом звернення до суду і замінювати належного суб'єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Як встановлено, підставою звернення прокурора з позовом у даній справі вказано ухвалення компетентним органом у спірних правовідносинах неправомірного рішення, невжиття останнім жодних заходів спрямованих на скасування такого рішення, припинення дії чи розірвання договору про встановлення земельного сервітуту на земельну ділянку комунальної власності та повернення неправомірно наданої земельної ділянки. Тобто, у даній справі прокурором подано позовну заяву в інтересах держави як позивачем.

Виходячи з того, що наявність чи відсутність порушення інтересів держави встановлюватиме суд під час розгляду справи, за результатами чого буде ухвалене відповідне судове рішення по суті спору, підстави для залишення позову без розгляду відсутні.

За таких обставин, керуючись ст.ст.226, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання від 16.07.2018р. Фізичної особи - підприємця Бєлінського Олександра Васильовича, м.Білозерське про залишення позову без розгляду.

Повний текст ухвали підписано 31.07.2018р.

Згідно із ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.В. Левшина