РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2018Справа № 910/8252/18
Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТРЕНТ» (08140, Київська обл., Києво-Святошинський район, село Білогородка, ВУЛИЦЯ БОГАТИРСЬКА, будинок 2-А)
до проПриватного підприємства «АРІС-ІНВЕСТ» (02152, м.Київ, ВУЛИЦЯ АМВРОСІЯ БУЧМИ, будинок 5, офіс 409) стягнення заборгованості у розмірі 7 603 грн. 78 коп.
Представники: без повідомлення представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФОРТРЕНТ» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства «АРІС-ІНВЕСТ» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 7 603 грн. 78 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем його зобов'язань за Договором оренди обладнання №71112К від 15.10.2015 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.06.2018 року відкрито провадження у справі №910/8252/18, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З метою повідомлення Сторін про розгляд справи Судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 27.06.2018 року була направлена на адреси Сторін рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення 04.07.2018 року та 06.07.2018 року уповноваженим особам Сторін.

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

15.10.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФОРТРЕНТ» (Орендодавець) та Приватним підприємством «АРІС-ІНВЕСТ» (Орендар) було укладено Договір оренди обладнання №71112К, відповідно до умов якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в тимчасове оплатне користування з обов'язком повернути, будівельне та/або інше обладнання, яке є об'єктом права власності Орендодавця. (а.с.9-19)

Найменування Обладнання, його комплектність, технічні характеристики (інші особливості в разі необхідності), вартість, ціна послуг оренди та строк оренди по кожній одиниці Обладнання та інше погоджуються Сторонами та зазначаються в Протоколі погодження істотних умов оренди (надалі - Протокол), який є невід'ємною частиною цього Договору, та який Сторони зобов'язуються підписувати в кожному випадку передачі в оренду Обладнання за цим Договором. (п.1.2 Договору)

Відповідно до п.3.4 Договору факт передачі кожної одиниці Обладнання засвідчується підписами уповноважених представників Сторін Акту прийому-передачі Обладнання згідно встановленої у Додатку №2 до цього Договору форми, який засвідчує факт та фіксує дату передачі конкретної одиниці Обладнання Орендарю, та інші умови, які Сторони вважають необхідними узгодити.

Згідно з п.4.1 Договору початок перебігу строку оренди кожної одиниці Обладнання, зазначеного у Протоколі до цього Договору, за який нараховується орендна плата, відраховується з дати передачі Обладнання за Актом прийому-передачі та закінчується датою повернення Обладнання за Актом повернення, форма якого наведена в Додатну №4 до цього Договору.

Строк оренди кожної одиниці Обладнання за цим Договором погоджується в Протоколі до цього Договору. (п.4.2 Договору)

У п.6.1 Договору зазначено, що Орендар сплачує орендну плату за весь строк користування орендованим Обладнанням починаючи з дати підписання Акту прийому-передачі Обладнання в оренду згідно з п.3.4 договору і закінчуючи датою підписання Акту повернення Обладнання Орендодавцю згідно з п.5.1 (наданих послуг), яким засвідчують кількість днів Договору.

Орендна плата підлягає Індексації згідно офіційному індексу інфляції гривні, оголошеного Державним Комітетом Статистики України. Застосування індексації орендної плати є виключним правом, а не обов'язком Орендодавця. Індексація може застосовуватись виключно після отримання Орендарем повідомлення Орендодавця, яке останній направляє на адресу Орендаря засобами поштового зв'язку (цінний лист) або кур'єром, або особисто під підпис за 5 (п'ять) робочих днів. (п.6.3 Договору)

Відповідно до п.6.6 Договору якщо інше не погоджено Сторонами у відповідному Протоколі, Орендар вносить орендну плату в наступному порядку: орендна плата до кінця повного періоду (якщо таким періодом є доба), або першого періоду (якщо таким періодом є тиждень або місяць), або іншого періоду розрахунків вноситься попередньо: після підписання цього Договору, але в будь - якому випадку до фактичного отримання обладнання в оренду; за другий та кожний наступний період розрахунків, орендна плата вноситься попередньо: в строк, не пізніше ніж за 2 робочих днів до початку такого періоду розрахунків.

Згідно з п.6.9 Договору орендна плата вноситься Орендарем в безготівковій формі на рахунок Орендодавця на підставі та в розмірі згідно умов Договору і відповідного Протоколу до нього. Виставлення та направлення Орендодавцем рахунку та Акту виконаних робіт (наданих послуг) на будь-які послуги, що були надані в межах даного Договору для підписання Орендарю, здійснюється виключно для упорядкування бухгалтерського обліку Сторін Договору.

Пунктом 9.2 Договору передбачено, що за прострочення виконання будь - яких грошових зобов'язань Сторона, яка допустила таке прострочення, зобов'язана сплатити іншій стороні пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла під час такого прострочення, від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення виконання грошових зобов'язань.

Договір набирає чинності з моменту підписання та скріплення печатками Сторін та діє до 14.10.2016р. включно. Умови цього Договору зберігають силу протягом усього строку дії цього Договору, а в частині грошових зобов'язань Орендаря щодо сплати орендної плати та всіх інших зобов'язань по даному Договору - до повного виконання зобов'язань. Якщо за 30 (тридцять) календарних днів до дати закінчення строку дії даного Договору, вказаної в п. 15.1 Договору, жодна із Сторін не висловить наміру його розірвати, направивши відповідне письмове повідомлення про це іншій Стороні, Договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік на тих самих умовах. (п.п.15.1, 15.2 Договору)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору оренди обладнання №71112К від 15.10.2015 року Орендодавець передав, а Орендар в свою чергу прийняв в тимчасове оплатне користування обладнання, що підтверджується Актом прийому - передачі №161015-002К від 16.10.2015 року. (а.с.20)

Крім того, на виконання умов Договору оренди обладнання №71112К від 15.10.2015 року між Сторонами були підписані Акти здачі - прийняття робіт (надання послуг) №311015-084К від 31.10.2015 року на суму 3 648 грн. 00 коп., №301115-088К від 30.11.2015 року на суму 6 840 грн. 00 коп., №031215-017К від 03.12.2015 року на суму 684 грн. 00 коп., а загалом на суму в розмірі 11 172 грн. 00 коп. (а.с.24-26), а Відповідачем в свою чергу були сплачені грошові кошти у загальному розмірі 6 368 грн. 00 коп., що підтверджується випискою по рахунку Позивача за період 15.10.2015 р. - 20.06.2018 р. (а.с.29)

На виконання умов Договору оренди обладнання №71112К від 15.10.2015 року Орендар повернув, а Орендодавець в свою чергу з тимчасового оплатного користування обладнання, що підтверджується Актом повернення №031215-012К від 03.12.2015 року. (а.с.23)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідач неналежним чином виконує свої зобов'язання щодо своєчасної та повної оплати орендних платежів. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов'язань у останнього утворилась заборгованість по орендній платі у розмірі 4 804 грн. 00 коп. та експедиційні послуги у розмірі 650 грн. 00 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Приватного підприємства «АРІС-ІНВЕСТ» 3% річних у розмірі 376 грн. 29 коп., інфляційні у розмірі 1 773 грн. 49 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТРЕНТ» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору оренди обладнання №71112К від 15.10.2015 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Як встановлено ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 5 ст. 762 Цивільного кодексу України визначено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Статтею 286 Господарського кодексу України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору оренди обладнання №71112К від 15.10.2015 року Орендодавець передав, а Орендар в свою чергу прийняв в тимчасове оплатне користування обладнання, що підтверджується Актом прийому - передачі №161015-002К від 16.10.2015 року, який оформлений належним чином та підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку. (а.с.20)

Крім того, на виконання умов Договору оренди обладнання №71112К від 15.10.2015 року між Сторонами були підписані Акти здачі - прийняття робіт (надання послуг) №311015-084К від 31.10.2015 року на суму 3 648 грн. 00 коп., №301115-088К від 30.11.2015 року на суму 6 840 грн. 00 коп., №031215-017К від 03.12.2015 року на суму 684 грн. 00 коп., а загалом на суму в розмірі 11 172 грн. 00 коп. (а.с.24-26), а Відповідачем в свою чергу були сплачені грошові кошти у загальному розмірі 6 368 грн. 00 коп., що підтверджується випискою по рахунку Позивача за період 15.10.2015 р. - 20.06.2018 р. (а.с.29)

На виконання умов Договору оренди обладнання №71112К від 15.10.2015 року Орендар повернув, а Орендодавець в свою чергу з тимчасового оплатного користування обладнання, що підтверджується Актом повернення №031215-012К від 03.12.2015 року. (а.с.23)

Таким чином, заборгованість по орендній платі Приватного підприємства «АРІС-ІНВЕСТ» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ФОРТРЕНТ» за Договором оренди обладнання №71112К від 15.10.2015 року становить 4 804 грн. 00 коп.

Однак, Суд звертає увагу на те, що до матеріалів справи не було додано належних та допустимих доказів відповідно до статей 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ФОРТРЕНТ» по орендній платі у розмірі 4 804 грн. 00 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату по орендній платі в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по орендній платі у розмірі 4 804 грн. 00 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також Позивач просив суд стягнути з Відповідача заборгованість по експлуатаційним послугам у розмірі 650 грн. 00 коп.

На підтвердження наданих послуг Позивачем було надано Акт здачі - прийняття робіт (надання послуг) №161015-012К від 16.10.2015 року на суму в розмірі 650 грн. 00 коп. (а.с.28), який оформлений належним чином та підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку, на підставі рахунку - фактури №161015-033К від 16.10.2015 року. (а.с.27)

Однак, Суд звертає увагу на те, що до матеріалів справи не було додано належних та допустимих доказів відповідно до статей 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ФОРТРЕНТ» за надані експлуатаційні послуги у розмірі 650 грн. 00 коп., а тому вказані вимоги також підлягають задоволенню.

При зверненні до суду Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь 3% річних за загальний період прострочки з 12.11.2015 р. по 21.06.2018 р. у розмірі 376 грн. 29 коп. та інфляційні у розмірі 1 773 грн. 49 коп.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитору зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 року).

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за період прострочки Відповідачем сплати орендної плати за загальний період прострочки з 12.11.2015 р. по 21.06.2018 р. у розмірі 376 грн. 29 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв'язку з невірним розрахунком Позивача та до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягають 3% річних за загальний період прострочки з 12.11.2015 р. по 21.06.2018 р. у розмірі 375 грн. 90 коп.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 року)

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних, як збільшення суми основного боргу в період прострочки виконання боржником його грошового зобов'язання в зв'язку з девальвацією грошової одиниці України, за загальний період прострочки з 12.11.2015 р. по 21.06.2018 р. у розмірі 1 773 грн. 49 коп., що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, з Приватного підприємства «АРІС-ІНВЕСТ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТРЕНТ» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 5 454 грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 375 грн. 90 коп., інфляційні у розмірі 1 773 грн. 49 коп.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТРЕНТ» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства «АРІС-ІНВЕСТ» (02152, м.Київ, ВУЛИЦЯ АМВРОСІЯ БУЧМИ, будинок 5, офіс 409, Ідентифікаційний код юридичної особи 33345578) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТРЕНТ» (08140, Київська обл., Києво-Святошинський район, село Білогородка, ВУЛИЦЯ БОГАТИРСЬКА, будинок 2-А, Ідентифікаційний код юридичної особи 32664239) заборгованість у розмірі 5 454 (п'ять тисяч чотириста п'ятдесят чотири) грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 375 (триста сімдесят п'ять) грн. 90 (дев'яносто) коп., інфляційні у розмірі 1 773 (одна тисяча сімсот сімдесят три) грн. 49 (сорок дев'ять) коп. та судовий збір у розмірі 1 761 (одна тисяча сімсот шістдесят одна) коп. 91 (дев'яносто одна) коп.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 27 липня 2018 року.

Суддя О.В. Чинчин