ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2018 р. Справа № 911/212/18

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., при секретарі судового засідання Литовці А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «НФМ Агро»

до фермерського господарства «Ніна»

про стягнення заборгованості за договором поставки

та за зустрічним позовом фермерського господарства «Ніна»

до товариства з обмеженою відповідальністю «НФМ Агро»

про розірвання договору та стягнення збитків

позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом): Німак Є.Ю. - предст. за дов. від 05.06.2018 № 05/06-2018;

відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом): Марків Н.В. - предст. за дог. про надання юридичної допомоги від 15.05.2017; Новоселецький П.П. - предст. за дов. від 02.04.2018.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «НФМ Агро» (далі - позивач, ТОВ «НФМ Агро») до фермерського господарства «Ніна» (далі - відповідач, ФГ «Ніна», господарство) про стягнення 2 779 903,01 грн., з яких: 2 668 625,01 грн. основного боргу, 100 969,07 грн. пені та 10 308,93 грн. 3% річних.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на порушення ФГ «Ніна» умов укладеного між ними Договору № Н-043 Т-17 поставки сільськогосподарської техніки від 21.06.2017 в частині повної та своєчасної сплати грошових коштів за поставлений товар.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.02.2018 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05.03.2018.

01.03.2018 через канцелярію суду ФГ «Ніна» подано відзив на позов, в якому проти позову заперечує, посилаючись на те, що внаслідок поставки ТОВ «НФМ Агро» неякісної техніки ФГ «Ніна» понесло збитки у вигляді втрати великої частини врожаю.

У зв'язку з цим, одночасно з відзивом, ФГ «Ніна» подано зустрічну позовну заяву про розірвання Договору № Н-043 Т-17 поставки сільськогосподарської техніки від 21.06.2017 на підставі статті 652 Цивільного кодексу України, у зв'язку з істотною зміною обставин, та стягнення понесених збитків у розмірі 1 579 830,00 грн.

В підготовчому засіданні 05.03.2018 судом оголошено перерву до 26.03.2018.

Ухвалою суду від 15.03.2018 прийнято зустрічний позов для спільного розгляду з первісним.

23.03.2018 через канцелярію суду від ФГ «Ніна» надійшла заява за вих. № 39 від 23.03.2018 про зміну підстави зустрічного позову та збільшення позовних вимог, відповідно до якої підставу для розірвання договору обґрунтовує нормою пункту 1 частини другої статті 678 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), якою передбачено право покупця за своїм вибором відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми у разі істотного порушення вимог щодо якості товару.

Таким чином ФГ «Ніна» просить розірвати Договір № Н-043 Т-17 поставки сільськогосподарської техніки від 21.06.2017, стягнути з ТОВ «НФМ Агро» на користь ФГ «Ніна» 3 832 050,00 грн., сплачених на виконання Договору № Н-043 Т-17 від 21.06.2017, а також 1 579 830,00 грн. збитків.

За приписами статті 46 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання. до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Враховуючи викладене, а також подання такої заяви позивачем за зустрічним позовом у встановлений господарським процесуальним законодавством строк - суд вважає за необхідне прийняти заяву ФГ «Ніна» до розгляду, а відтак розглядає спір за зустрічним позовом в межах заяви вих. № 39 від 23.03.2018 про зміну підстави зустрічного позову та збільшення позовних вимог.

26.03.2018 через канцелярію суду від ТОВ «НФМ Агро» надійшла заява вих. №23/03-2018 від 23.03.2018 про збільшення позовних вимог, згідно з якою позивач за первісним позовом здійснив донарахування пені та 3% річних та заявив додатково до стягнення інфляційні втрати.

Відповідно до прохальної частини заяви № 23/03-2018 від 23.03.2018 ТОВ «НФМ Агро» просить стягнути з ФГ «Ніна» 2 668 625,01 грн. основного боргу, 221 020,64 грн. пені, 21 275,89 грн. 3% річних та 64 407,26 грн. інфляційних втрат.

Як вже зазначалось, пунктом 2 частини другої статті 46 ГПК України передбачено право позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення.

Аналогічна правова позиція відображена в п. 3.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Враховуючи викладене, суд зазначає, що заява вих. № 23/03-2018 від 23.03.2018 про збільшення позовних вимог розцінюється судом як заява про збільшення розміру позовних вимог та зміну предмета позову.

Дослідивши заяву ТОВ «НФМ Агро» за вих. № 23/03-2018 від 23.03.2018 про збільшення позовних вимог, суд дійшов висновку, що дана заява не суперечить вимогам статті 46 ГПК України, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне прийняти її до розгляду, а відтак спір за первісним позовом у даній справі вирішується виходячи з нової ціни позову - 2 975 328,80 грн.

26.03.2018 через канцелярію суду ТОВ «НФМ Агро» подано відповідь на відзив, в якому останній зазначає, що доводи ФГ «Ніна» щодо поставки неякісної техніки спростовуються тим, що факту поставки не відбулось і акт приймання-передачі між сторонами не укладався, у зв'язку з відсутністю 100% оплати за товар.

Крім того, ТОВ «НФМ Агро» зазначає, що ним передавалась сільськогосподарська техніка, яка є предметом спірного договору, однак така передача здійснювалась не за Договором № Н-043 Т-17 поставки сільськогосподарської техніки від 21.06.2017, а за Договором зберігання № Н-015 ОП-17 від 20.06.2017 на відповідальне зберігання без права використання.

Також ТОВ «НФМ Агро» вважає безпідставним посилання ФГ «Ніна» на своє право відмовитись від договору і вимагати сплаченої за товар грошової суми, з огляду на те, що передання товару за спірним договором не відбулось.

26.03.2018 ТОВ «НФМ Агро» подано відзив на зустрічну позовну заяву, згідно якого зустрічний позов заперечується в повному обсязі.

В підготовчому засіданні 26.03.2018 оголошено перерву до 02.04.2018.

29.03.2018 через канцелярію суду ТОВ «НФМ Агро» подано відзив за вих. №28/03-2018 від 28.03.2018 на заяву про зміну підстави зустрічного позову та збільшення позовних вимог, в якій позивач за первісним позовом наголошує на тому, що не передавав відповідачу за первісним позовом у власність товар, натомість спірний товар перебуває у ФГ «Ніна» на зберіганні. Крім того, ТОВ «НФМ Агро» твердить, що наведені позивачем за зустрічною позовною заявою недоліки виникли після передачі техніки на зберігання і в результаті самовільного використання її ФГ «Ніна».

30.03.2018 через канцелярію суду ФГ «Ніна» подано відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив. У відповіді на відзив та запереченнях ФГ «Ніна» зазначає, що безпідставним є посилання ТОВ «НФМ Агро» на Договір зберігання № Н-015 ОП-17 від 20.06.2017, оскільки між сторонами існували правовідносини поставки сільськогосподарської техніки, а не зберігання. ФГ «Ніна» наголошує на тому, що договір зберігання взагалі не виконувався, зокрема відповідач за первісним позовом стверджує, що договір зберігання йому було надано позивачем за первісним позовом для підписання з метою приховування факту поставки за Договором поставки сільськогосподарської техніки, який фактично був укладений 21.06.2017. Отже, даний правочин, на думку відповідача за первісним позовом, є удаваним, а сільськогосподарська техніка, що була передана на його нібито виконання, в дійсності передавалася на виконання Договору поставки, реальність виконання якого сторони визнають.

02.04.2018 через канцелярію суду ТОВ «НФМ Агро» подало заяву про застосування строків позовної давності до зустрічного позову, вважаючи, що ФГ «Ніна» звернулось до суду з зустрічним позовом з пропуском шестимісячного строку, в межах якого передбачено право позивача пред'явити позов, що випливає з поставки товарів неналежної якості.

На підставі ухвали суду від 02.04.2018 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та в підготовчому засіданні оголошено перерву до 23.04.2018.

20.04.2018, через канцелярію суду ФГ «Ніна» подано відповідь на відзив проти заяви про зміну підстави зустрічного позову та збільшення позовних вимог і заперечення проти заяви про застосування строків позовної давності. На думку ФГ «Ніна», ТОВ «НФМ Агро» невірно обраховує строк позовної давності з 01.08.2017, оскільки саме з листа останнього за № 145 від 31.10.2017 про продовження гарантійних зобов'язань, відповідачу за первісним позовом стало відомо, що ТОВ «НФМ Агро» визнало факт того, що комбайн та жниварка мають істотні недоліки, а отже строк позовної давності, на думку ФГ «Ніна», слід обраховувати саме з 31.10.2017 - з моменту коли йому стало відомо про порушення свого права.

23.04.2018 через канцелярію суд ТОВ «НФМ Агро» подано заперечення на відповідь на відзив.

23.04.2018 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 07.05.2018.

04.05.2018 через канцелярію суду ФГ «Ніна» подано письмові пояснення по справі, які судом залучено до матеріалів справи.

В підготовчому засіданні 07.05.2018 суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття підготовчого провадження, внаслідок чого постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 25.05.2018.

У зв'язку з неможливістю вирішення спору по суті в судових засіданнях 25.05.2018 та 08.06.2018, судом оголошувались перерви, про що представники сторін повідомлялись під розписку.

Суд, заслухавши вступне слово представників учасників справи, з'ясувавши обставини, на які посилаються сторони, дослідив в порядку статей 209-210 ГПК України докази у справі.

Після закінчення з'ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд перейшов до судових дебатів.

Відповідно до частини першої статті 233 ГПК України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та об'єктивного розгляду спору по суті, у судовому засіданні 25.06.2018 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються первісний та зустрічний позови, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

21.06.2017 між ТОВ «НФМ Агро» (постачальник) та ФГ «Ніна» (покупець) укладено Договір № Н-043 Т-17 поставки сільськогосподарської техніки (далі - Договір), за умовами п. 1.1. якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця сільськогосподарську техніку (далі по тексту - товар) згідно з умовами оплати, які викладені в п. 2.3. та Графіку внесення платежів, зазначеному в Додатку № 2.

В Додатку № 1 до Договору сторони погодили найменування товару, його кількість, базову ціну товару в гривнях та її еквівалент в іноземній валюті, строк передачі товару покупцю та базис поставки.

Предметом Договору згідно Додатку № 1 до Договору є новий комбайн Case ІН 6140, в комплекті з новою жниваркою зерновою Case ІН 3020, flex, 25ft.

Пунктом 2.1. Договору визначено, що базова Ціна товару вказана в Додатку №1. Графік внесення платежів вказаний в Додатку №2. Сторони встановлюють ціну товару в гривнях, а також встановлюють грошовий еквівалент в іноземній валюті - USD (надалі - еквівалент).

Згідно з п. 2.2. Договору на момент підписання Договору вартість ТОВАРУ становить 6 254 387,50 гривень (Шість мільйонів двісті п'ятдесят чотири тисячі триста вісімдесят сім грн. 50 коп.), в т.ч. ПДВ 20% - 1 042 397,92 гривень. Грошовий еквівалент в іноземній валюті становить 238 169,39 доларів США (Двісті тридцять вісім тисяч сто шістдесят дев'ять доларів США 39 центів). Сторони домовились, що розміри курсу продажу долара США на УМВБ, які застосовуються при визначенні грошового еквіваленту за цим Договором, визначаються на підставі даних оприлюднених на Українському фінансовому сервері (http://minfin.com.ua).

Пунктом 2.3. Договору сторони встановили, що протягом терміну дії Договору, грошові зобов'язання покупця існують і підлягають сплаті в гривнях, згідно Графіку внесення платежів, зазначеному в Додатку № 2, що є невід'ємною частиною даного Договору.

2.3.1. Перший платіж у розмірі 25,47% від загальної вартості товару здійснюється покупцем в строк до 06 липня 2017 року.

2.3.2. Другий платіж у розмірі 35,69% від загальної вартості товару здійснюється покупцем в строк до 24 липня 2017 року.

2.3.3. Третій платіж у розмірі у розмірі 38,84% від загальної вартості товару здійснюється покупцем в строк до 15 грудня 2017 року.

У п. 2.4. Договору визначено, що покупець здійснює оплату за цим Договором на підставі рахунків постачальника, які ним виписані з урахуванням вищенаведених умов (п.п. 2.3.1. - 2.3.3.) в національній валюті України - гривні. Сторони даного Договору домовилися, що сума другого та третього платежу відповідно до п.п. 2.3.2.-2.3.3. підлягає індексації (коригуванню) на коефіцієнт, який визначається шляхом ділення курсу на момент закриття торгів, колонка продажу (Ask) долару США на міжбанківському валютному ринку в день, що передує дню платежу, на курс на момент закриття торгів, колонка продажу (Ask) долару США на міжбанківському валютному ринку в день, який передує дню підписання цього Договору, що становить 26,0450 гривень за один долар США. Сторони погодили визначати курс на момент закриття торгів колонка продажу (Ask) долару США на міжбанківському валютному ринку на підставі даних порталу «Мінфін» (http://minfin.com.ua).

На підставі наведених вище положень Договору 06.07.2017 покупцем було здійснено перший платіж в розмірі 1 631 400,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 802 від 06.07.2017.

24.07.2017 покупець здійснив другий платіж в сумі 2 200 650,00 грн. (платіжне доручення № 891 від 24.07.2017).

Всього покупець сплатив на виконання Договору 3 832 050,00 грн., тобто 61,16% від вартості Товару.

Згідно пп. 2.3.3. Договору встановлено, що покупець мав здійснити третій платіж у розмірі 38,84% від загальної вартості товару в строк до 15.12.2017.

15.12.2017 листом за вих. № 164 постачальником направлено на адресу покупця рахунок № СФ-51489 від 15.12.2017 на сплату кінцевої заборгованості покупцем за Договором на загальну суму 2 540 050,00грн.

Лист ТОВ «НФМ Агро» за вих. № 164 від 15.12.2017 та рахунок № СФ-51489 від 15.12.2017 ФГ «Ніна» отримано 20.12.2017, на підтвердження чого ТОВ «НФМ Агро» надано витяг з веб-сайту Укрпошти про відстеження поштових відправлень, однак, як стверджує позивач за первісним позовом, заборгованість за Товар відповідач за первісним позовом не сплатив.

21.12.2017 ТОВ «НФМ Агро» повторно звернулось до ФГ «Ніна» з вимогою за вих. № 167 про сплату заборгованості за Договором в сумі суму 2 540 050,00 грн. Вимогу за вих. № 167 від 21.12.2017 про сплату заборгованості вручено ФГ «Ніна» 29.12.2017, що підтверджується інформацією з веб-сайту Укрпошти про відстеження поштових відправлень.

Як стверджує позивач за первісним позовом, всупереч зазначеним вище вимогам ФГ «Ніна» заборгованість за Договором не оплатило, у зв'язку з чим ТОВ «НФМ Агро» 24.01.2018 втретє направило Вимогу за вих. № 04 про сплату заборгованості на суму 2 753 246,95 грн., з яких: 2 668 625,01 грн. - сума основного боргу та 84 621,94 грн. - сума нарахувань 3% річних та інфляційних втрат.

У зв'язку з тим, що покупець не виконав обов'язок, передбачений пп. 2.3.3. Договору, оплату за товар не здійснив і станом на 01.02.2018, ТОВ «НФМ Агро» було змушене звернутись з даним позовом до суду.

Відповідач за первісним позовом, заперечуючи проти первісного позову, зазначає, що в процесі експлуатації отриманої від ТОВ «НФМ Агро» сільськогосподарської техніки виявлено неполадки в роботі комбайну та жниварки.

Відповідно до п. 9.1. Договору постачальник забезпечує гарантійне обслуговування поставленої сільськогосподарської техніки згідно стандартних умов виробника та системи сервісу постачальника.

Гарантія передбачається в тому випадку, якщо товар експлуатується сертифікованими спеціалістами покупця (для самохідної техніки) відповідно до вимог інструкції з експлуатації виробника, за умови використання оригінальних запасних частин та мастильних матеріалів, рекомендованих виробником, та якщо ремонтні роботи виконуються спеціалістами постачальника (п. 9.2. Договору).

Пунктом 9.3. Договору передбачено, що гарантійний сервіс, що здійснюється за рахунок постачальника передбачає:

- передпродажне обслуговування (зборка, комплектація, накладка);

- навчання персоналу особливостям експлуатації товару (з отримання сертифікату);

- здійснення пуску товару в виробничих умовах покупця;

- усунення несправностей (проведення ремонту), що виникли з вини заводу-виробника;

- поставку і заміну запасних частин, що вийшли з ладу з вини заводу-виробника.

Гарантійні зобов'язання постачальника на товар діють протягом 12 місяців з дати пуску товару та підписання Акту введення в експлуатацію (п. 9.4. Договору).

ФГ «Ніна» додано до матеріалів справи рапорти від 07.07.2017 про прийняття в експлуатацію комбайну Case ІН 6140 та жниварки зернової Case ІН 3020, flex, 25ft (т. І а.с. 120-121).

Працівник ФГ «Ніна» ОСОБА_4 пройшов навчальний курс по експлуатації та технічному обслуговуванню сільськогосподарської техніки Case ІН, що підтверджується наявним в матеріалах справи сертифікатом від 05.07.2017 (т. І а.с. 122).

Як стверджує відповідач за первісним позовом, після введення зазначених комбайну та жниварки в експлуатацію, почали проявлятися недоліки в роботі техніки, у зв'язку з чим працівниками сервісної служби ФГ «Ніна» складено ряд звітів роботи сервісних інженерів, а саме:

- 01.08.2017 гарантійному ремонту підлягав комбайн Case ІН 6140;

- 02.08.2017 гарантійному ремонту підлягав комбайн Case ІН 6140;

- 11.09.2017 гарантійному ремонту підлягала жниварка зернова Case ІН 3020, flex, 25;

- 03.10.2017 гарантійному ремонту підлягав комбайн Case ІН 6140;

- 12.10.2017 гарантійному ремонту підлягав комбайн Case ІН 6140;

- 02.11.2017 гарантійному ремонту підлягав комбайн Case ІН 6140;

- 02.11.2017 гарантійному ремонту підлягав комбайн Case ІН 6140.

Копії наведених вище звітів ФГ «Ніна» надано до матеріалів справи.

Про виявлені несправності техніки ФГ «Ніна» повідомляло ТОВ «НФМ Агро» письмово.

Судом встановлено, що листом за вих. № 67 від 10.08.2017, адресованим ТОВ «НФМ Агро», ФГ «Ніна» описало характер поломок та просило прийняти міри по заміні жатки на нову, оскільки експлуатація даної була неможлива.

Листом за вих. № 95 від 06.10.2017 ФГ «Ніна» повідомило ТОВ «НФМ Агро» про нову несправність, терміново просило усунути недоліки та попередило про те, що ФГ «Ніна» буде змушене розраховувати завдані збитки.

У відповідь на листи ФГ «Ніна» за вих. №№ 65 та 95 ТОВ «НФМ Агро» листом за вих. № 145 від 31.10.2017 запропонувало продовжити гарантію на додаткові 6 місяців шляхом укладення Додаткової угоди до Договору № Н-043 Т-17, а для комбайна на початок зернозбиральної кампанії 2018 року було запропоновано представити сервісну службу разом з представниками компанії Кейс Україна для налаштування комбайну Case ІН 6140. Разом з листом № 145 від 31.10.2017 ФГ «Ніна» отримало примірник Додаткової угоди № 1 від 30.10.2017, підписаної з боку ТОВ «НФМ Агро», щодо продовження гарантійних зобов'язань постачальника за Договором № Н-043 Т-17.

Не погодившись з пропозицією ТОВ «НФМ Агро» укласти зазначену додаткову угоду до Договору, ФГ «Ніна» звернулось до ТОВ «НФМ Агро» з претензією за вих. №108 від 22.11.2017 про компенсацію збитків, в якій пропонувало наступне: відшкодувати ФГ «Ніна» вартість втраченого врожаю із заміною неякісної техніки та продовженням гарантійного обслуговування або підписати додаткову угоду до Договору про відстрочення зобов'язання ФГ «Ніна» по оплаті вартості поставленого товару до 15.12.2018 з компенсацією втраченого врожаю.

В матеріалах справи міститься відповідь ТОВ «НФМ Агро» на претензію ФГ «Ніна» за вих. № 108 від 22.11.2017, а саме лист за вих. № 168 від 21.12.2017, в якому ТОВ «НФМ Агро» посилається на відсутність акту про приховані недоліки товару, у зв'язку з чим вважає вимоги про компенсацію збитків безпідставними.

15.01.2018 ФГ «Ніна» направило на адресу ТОВ «НФМ Агро» лист за вих. № 4 у відповідь на вимогу позивача за первісним позовом про сплату заборгованості за вих. № 167 від 21.12.2017, в якому зазначено, що пропозиція ТОВ «НФМ Агро» продовження терміну гарантії свідчить про визнання останнім незадовільної якості поставленої техніки. Крім того відповідач за первісним позовом повідомляв позивача за первісним позовом про готовність здійснити повернення неякісної техніки (відповідно до п. 7.2. Договору) за умови повернення покупцеві передоплати (відповідно до п. 8.3. Договору), яка була проведена згідно з пп.пп. 2.3.1. та 2.3.2. Договору.

В подальшому ФГ «Ніна», у відповідь на згадану вище Вимогу ТОВ «НФМ Агро» за вих. № 04 від 24.01.2018 про сплату заборгованості, листом за вих. № 12 від 07.02.2018 повідомило позивача за первісним позовом про бажання повернути техніку після отримання на свій розрахунковий рахунок передоплати, здійсненої в розмірі 3 997 168,06 грн. В якості доказів направлення листа за вих. № 12 від 07.02.2018 у відповідь на вимогу № 04 від 24.01.2018 до матеріалів справи долучено належним чином засвідчені копії фіскального чеку та опису вкладення у лист (т. І а.с. 236).

Як стверджує відповідач за первісним позовом, відповідь на вказаний лист ТОВ «НФМ Агро» не надано.

Посилаючись на викладені обставини, відповідач за первісним позовом вважає безпідставними позовні вимоги за первісним позовом та стверджує про відсутність підстав для оплати товару.

Разом з первісним позовом судом розглядається зустрічна позовна заява ФГ «Ніна», з урахуванням заяви за вих. № 39 від 23.03.2018 про зміну підстави зустрічного позову та збільшення позовних вимог, до ТОВ «НФМ Агро» про розірвання Договору № Н-043 Т-17 поставки сільськогосподарської техніки від 21.06.2017, стягнення з ТОВ «НФМ Агро» на користь ФГ «Ніна» 3 832 050,00 грн., сплачених на виконання Договору № Н-043 Т-17 від 21.06.2017, а також 1 579 830,00 грн. збитків.

В обґрунтування зустрічного позову ФГ «Ніна» посилається на те, що ТОВ «НФМ Агро» поставило господарству техніку неналежної якості, внаслідок експлуатації якої ФГ «Ніна» завдано збитків, які виразились у втраті частини врожаю.

Таким чином ФГ «Ніна» просить суд розірвати спірний Договір, у зв'язку з порушенням ТОВ «НФМ Агро» істотної умови Договору щодо якості товару, та повернути кошти, сплачені ФГ «Ніна» на виконання Договору № Н-043 Т-17. Крім того, позивач за зустрічним позовом вважає, що ТОВ «НФМ Агро» має відшкодувати ФГ «Ніна» понесені збитки в розмірі 1 579 830,00 грн., які складаються з 979 830,00 грн. у вигляді упущеної вигоди та 600 000,00 грн. реально понесених збитків.

Як вже зазначалось, ФГ «Ніна» направляло на адресу ТОВ «НФМ Агро» претензію про компенсацію збитків за вих. № 108 від 22.11.2017, в якій, зокрема повідомило про втрати зерна та соломи, яких зазнало господарство в перший рік роботи комбайну.

06.10.2017 комісією у складі: голови ФГ «Ніна» Дергачова І.В., головного спеціаліста сектору агропромислового розвитку Обухівської РДА Христевича П.Г., незалежного агронома-консультанта Корсун В.А., агронома-консультанта центрального регіону компанії ТОВ «Агро Експерт» Сушко М.О., заступника директора ФГ «Ніна» Новожицього Р.Г. складено Акт про визначення збитків про те, що комісією оглянуто ділянки полів загальною площею 380 га після збирання ранніх зернових культур (пшениця, ячмінь, овес) комбайном Case ІН 6140, внаслідок чого встановлено факт повсемісних повторних густих сходів вівсі, ячменю та пшениці. За висновками комісії, причиною даного явища стало висипання зерна з-під комбайна під час збирання врожаю. Як вказано в зазначеному Акті, втрати зерна, підраховані після збирання зернових, після дискування склали в середньому 6,73 ц/га на площі 380 га, при допустимих втратах - 0,9-1,0 ц/га (т. І а.с. 157).

При цьому, як стверджує ФГ «Ніна», господарством було укладено договір №16/2017 від 21.07.2017 з ПП «Агро-Транс Індустрія» на продаж пшениці (т. І а.с. 167). У Додатку № 1 до Договору сторони погодили, що вартість 1 тонни пшениці становитиме 4 500,00 грн. (т. І а.с. 169).

Згідно договору купівлі-продажу № 10/08 від 10.08.2017, укладеного між ФГ «Ніна» (продавець) та ПП «Хутір» (покупець), господарство мало передати у власність покупця товар - ячмінь урожаю 2017 року (т. І а.с. 165). Вартість товару сторони погодили в розмірі 4 500,00 грн. за 1 тонну (пп. 2.2.1., п. 2.3. Договору № 10/08).

Копії зазначених договорів на продаж пшениці та ячменю ФГ «Ніна» долучено до зустрічного позову.

З урахуванням вказаних цін на пшеницю та ячмінь ФГ «Ніна» розраховано вартість збитків від втрат зерна, що відповідно до Довідки від 09.10.2017, підписаної головою та головним бухгалтером ФГ «Ніна», становить 979 830,00 грн. (т. І а.с. 158).

Тобто, як зазначив позивач за зустрічним позовом, це грошові кошти, які ФГ «Ніна» могло б отримати якби сільськогосподарська техніка, яка є предметом спірного Договору, працювала якісно та урожай був би зібраний належним чином і в подальшому реалізований покупцям господарства.

Крім того, як зазначає ФГ «Ніна», у зв'язку з несправністю спірної техніки, господарство зібрало недостатню кількість соломи, яка необхідна для формування кормової бази для годівлі належної господарству худоби. У зв'язку з цим ФГ «Ніна» було змушене додатково її придбавати згідно договору № 26/02 від 26.02.2018 (т. І а.с. 170). Всього ФГ «Ніна» придбано соломи на загальну суму 600 000,00 грн., на підтвердження чого до матеріалів справи надано копію платіжного доручення № 217 від 27.02.2018 (т. І а.с. 171).

Заперечуючи проти зустрічного позову, ТОВ «НФМ Агро» зазначило, що спірний товар за Договором № Н-043 Т-17 ФГ «Ніна» не передавався, у зв'язку з відсутністю 100% оплати за товар та підписаного акту приймання-передачі сільськогосподарської техніки у власність ФГ «Ніна». Натомість, як стверджує відповідач за зустрічним позовом, передача майна була здійснена в рамках Договору зберігання № Н-015 ОП-17 від 20.06.2017. Відповідач за зустрічним позовом вважає безпідставними вимоги за зустрічним позовом, оскільки, за твердженнями ТОВ «НФМ Агро», ФГ «Ніна» взагалі не мало права використовувати спірну сільськогосподарську техніку, яка була передана останньому на зберігання без права користування.

В свою чергу, ФГ «Ніна» стверджує, що умовою укладення між сторонами Договору № Н-043 Т-17 було підписання Договору зберігання № Н-015 ОП-17, проте головною метою взаємовідносин між сторонами була поставка сільськогосподарської техніки. ФГ «Ніна» наголошує на тому, що зберігання будь-чого не відноситься до видів діяльності господарства, а сільськогосподарська техніка необхідна ФГ «Ніна» для використання у своїй діяльності - вирощування зернових культур.

При вирішенні спору суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарські зобов'язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

У статті 193 ГК України зазначається, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «НФМ Агро» та ФГ «Ніна» було укладено два господарських договори, які різняться правовою природою.

Сторонами в матеріали справи надано Договір № Н-043 Т-17 поставки сільськогосподарської техніки від 21.06.2017 та Договір зберігання № Н-015 ОП-17 від 20.06.2017.

Так, судом встановлено, що 20.06.2017 між ТОВ «НФМ Агро» (поклажодавець) та ФГ «Ніна» (зберігач) укладено Договір зберігання № Н-015 ОП-17 (далі - Договір зберігання), згідно п. 1.1. якого поклажодавець передає, а зберігач приймає на відповідальне зберігання вказане в специфікації майно, а саме: комбайн Case ІН 6140, новий; жниварку зернову Case ІН 3020, flex, 25ft, нову.

Відповідно до пп. 4.1.1. Договору зберігання поклажодавець зобов'язаний передати зберігачеві майно на зберігання не пізніше, ніж через 10-ть календарних днів після набрання чинності цим договором.

Оплата за зберігання складає 10,00 грн. (десять грн. 00 коп.) з ПДВ за кожен місяць зберігання майна. Оплата за зберігання здійснюється в безготівковій формі на поточний рахунок зберігача щомісячно не пізніше 5 числа наступного місяця після поточного місяця зберігання, на підставі виставлених рахунків (п.п. 5.1., 5.2. Договору зберігання).

Пунктом 9.1. Договору зберігання визначено, що цей договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 15.12.17 року.

Згідно акту № 1 від 20.06.2017 приймання передачі майна на відповідальне зберігання поклажодавець передав, а зберігач прийняв на відповідальне зберігання жниварку зернову Case ІН 3020, flex, 25ft, нову.

07.07.2017 поклажодавець передав, а зберігач прийняв на відповідальне зберігання комбайн Case ІН 6140, новий, що підтверджується актом № 2 приймання-передачі майна на відповідальне зберігання.

Таким чином, ТОВ «НФМ Агро» було передано ФГ «Ніна» сільськогосподарську техніку, яка є предметом спірного у справі Договору № Н-043 Т-17.

ТОВ «НФМ Агро» до матеріалів справи подано копію платіжного доручення №218 від 06.02.2018 про оплату 75,34 грн. згідно Договору зберігання № Н-015 ОП-17 від 20.06.2017 (т. ІІ а.с. 151).

З приводу вказаної оплати ФГ «Ніна» заперечувало та надало до справи копію платіжного доручення № 184 від 16.02.2018 (т. ІІ а.с. 163) про повернення помилково зарахованих коштів по платіжному дорученню № 218 від 06.02.2018.

ФГ «Ніна» наголошує на тому, що Договір зберігання сторонами взагалі не виконувався, зокрема ФГ «Ніна» не виставляло рахунків, як то передбачено п. 5.2. Договору зберігання, в свою чергу ТОВ «НФМ Агро» не здійснювало щомісячні платежі у відповідності до п. 5.1. Договору. У зв'язку з цим, ФГ «Ніна» вважає, що Договір зберігання є удаваним.

Згідно з роз'ясненнями, що викладені в п. 25 постанови пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» за удаваним правочином (стаття 235 ЦК України) сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 ЦК має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин.

Беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази та пропозиції позивача за первісним позовом про продовження гарантійних зобов'язань за Договором № Н-043 Т-17, ТОВ «НФМ Агро» було відомо про використання ФГ «Ніна» спірної техніки з жовтня 2017 року. Обізнаність позивача за первісним позовом використання ФГ «Ніна» техніки саме в рамках Договору № Н-043 Т-17 від 21.06.2017 підтверджується змістом листів ТОВ «НФМ Агро» за вих. № 145 від 31.10.2017 (т. І а.с. 211) та № 168 від 21.12.2017 (т. І а.с. 223), в яких відсутні будь-які посилання на порушення умов Договору зберігання, натомість викладені пропозиції щодо зміни умов гарантійного обслуговування та заклик до належної експлуатації техніки.

Згідно з частиною другою статті 235 ЦК України, якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд дійшов висновку, що правовідносини, що склались між сторонами не свідчать про виконання ними умов Договору зберігання, натомість між сторонами фактично встановились правовідносини щодо поставки товару на підставі Договору № Н-043 Т-17 від 21.06.2017.

Згідно з приписами статті 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами статті 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису.

Правові наслідки передання товару неналежної якості визначені статті 678 ЦК України, яка їх розмежовує в залежності від стану порушення вимог щодо якості. Недоліки, які не можна усунути, ця норма кваліфікує як істотне порушення щодо якості товару. В даному випадку суд вважає, що має місце саме неможливість усунення недоліків щодо якості, оскільки придбання техніки як товару мало на меті задоволення потреб господарства у період, який вже минув. Одним із правових наслідків такого істотного порушення є право покупця відмовитись від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми (п. 1 ч. 2 ст. 678 ЦК України).

Таким чином, враховуючи те, що ні закон, ні Договір не покладають на відповідача обов'язок оплати неякісного товару, а, в разі його оплати, закон надає можливість покупцю вимагати повернення сплаченої суми, суд приходить до висновку про відсутність у ФГ «Ніна» обов`язку здійснювати оплату за сільськогосподарську техніку, що є предметом Договору, як таку, що не відповідає якості.

Як вже зазначалось, відповідно до частини першої статті 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Цивільне законодавство встановлює, що товар, який продавець передає покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу (ч. 1 ст. 675 ЦК України).

Частинами першою, другою статті 678 ЦК України передбачено, що покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Статтею 688 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

В матеріалах справи містяться листи, якими ФГ «Ніна» повідомляло ТОВ «НФМ Агро» про несправності в роботі спірної техніки та вимагало замінити товар або усунути несправності у відповідь на що ТОВ «НФМ Агро», як вже зазначалось, пропонувало продовжити термін гарантійних зобов'язань та направити працівників сервісної служби ТОВ «НФМ Агро» для налаштування комбайну Case ІН 6140, що розцінено судом як те, що відповідач за зустрічним позовом фактично визнавав неналежну якість роботи сільськогосподарської техніки, яка є предметом спірного Договору.

Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Матеріалами справи встановлено, що на комбайні Case ІН 6140, який використовувався ФГ «Ніна», постійно відбувались поломки комбайну, які унеможливлювали нормальну роботу вказаної техніки, внаслідок чого ФГ «Ніна» було позбавлене можливості отримати заплановане. Тобто, має місце істотне порушення умов договору стороною договору, внаслідок якого друга сторона значною мірою позбавлена того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Враховуючи викладене, спірний Договір підлягає розірванню, а кошти сплачені ФГ «Ніна» на виконання цього Договору підлягають поверненню шляхом стягнення їх з ТОВ «НФМ Агро».

Оцінюючи вимоги ФГ «Ніна» про стягнення збитків в розмірі 1 579 830,00 грн. внаслідок втрати частини врожаю, суд зазначає наступне.

Згідно приписами частини першої статті 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Зазначене цілком кореспондується зі статтею 22 ЦК України, згідно з пунктом 2 частини другої якої збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Отже, поняття «збитки» включає в себе так звану упущену вигоду, під якою розуміються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. В даному випадку мова йдеться не про реальні втрати особи, які вона зробила або зробить, а про ті доходи, які вона недоотримає внаслідок порушення її цивільного права.

Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором (ч. 2 ст. 623 ЦК України).

Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані.

З указаних норм законодавства України випливає, що особа, яка має на меті відшкодувати збитки у вигляді упущеної (втраченої) вигоди, повинна довести, що вона гарантовано отримала б відповідну вигоду у разі, якщо б її право не було порушено іншою особою, тобто у разі належного виконання зобов'язання відповідачем.

Слід зазначити, що неодержаний прибуток (неотриманий доход, упущена вигода) - це розрахункова величина втрати очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб'єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив би правопорушення.

Так, на підтвердження неотримання прибутку (упущена вигода) ФГ «Ніна» було надано суду копії укладених з іншими підприємствами договорів, за якими, як стверджує позивач за зустрічним позовом, він міг би реалізувати товар на загальну суму в розмірі 979 830,00 грн.

Таким чином, дані збитки відносяться до упущеної вигоди за положеннями пункту 2 частини другої статті 22 ЦК України.

Щодо збитків, які виявились у необхідності додаткового придбання господарством соломи на суму 600 000,00 грн., суд зазначає наступне.

Пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України визначено також, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (ч. 1 ст. 218 ГК України), тобто, настання господарсько-правової відповідальності, передбаченої статтею 224 ГК України, пов'язане з наявністю складу правопорушення, що включає в себе: збитки, протиправність поведінки особи, яка заподіяла збитки, причинний зв'язок між ними, вину.

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1 ст. 22, ст. 611, ч. 1 ст. 623 ЦК України).

Матеріалами справи підтверджується, що на підставі договору купівлі-продажу №26/02 від 26.02.2018 та згідно платіжного доручення № 217 від 27.02.2018 ФГ «Ніна» придбано соломи на загальну суму 600 000,00 грн., тобто, це витрати, які господарство було вимушене понести у зв'язку з неналежним виконанням ТОВ «НФМ Агро» зобов'язань за Договором № Н-043 Т-17 в частині поставки сільськогосподарської техніки належної якості.

Відповідачем за зустрічним позовом не спростовано, що додаткові витрати ФГ «Ніна» у загальному розмірі 600 000,00 грн. були здійснені через неналежне виконання ТОВ «НФМ Агро» своїх договірних зобов'язань.

В даному випадку прослідковується причинно-наслідковий зв'язок між переданням ТОВ «НФМ Агро» сільськогосподарської техніки неналежної якості та понесеними ФГ «Ніна» збитками внаслідок експлуатації спірної техніки.

Таким чином, збитки у вигляді упущеної вигоди в розмірі 979 830,00 грн. та реально понесені збитки в сумі 600 000,00 грн., що разом складає 1 579 830,00 грн., підлягають відшкодуванню позивачеві за зустрічним позовом відповідачем за зустрічним позовом.

Згідно із положенням статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Обставини, на які посилається позивач за зустрічним позовом в обґрунтування заявлених вимог, підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем за зустрічним позовом, відтак зустрічний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Одночасно суд не приймає до уваги доводи відповідача за зустрічним позовом щодо спливу строку позовної давності, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу;

Статтею 257 ЦК України унормовано, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позови, що випливають з поставки товарів неналежної якості, можуть бути пред'явлені протягом шести місяців з дня встановлення покупцем у належному порядку недоліків поставлених йому товарів (ч. 8 ст. 269 ГК України).

Так, ТОВ «НФМ Агро» вважає, що строк позовної давності слід обраховувати з 01.08.2017 - з дати, коли ФГ «Ніна» нібито виявило недоліки спірної сільськогосподарської техніки.

Втім, суд не погоджується з такими твердженнями ТОВ «НФМ Агро», оскільки стосовно наявності недоліків поставленої господарству техніки ФГ «Ніна» в належному порядку встановило з листа ТОВ «НФМ Агро» за вих. № 145 від 31.10.2017 про продовження гарантійних зобов'язань, в якому ТОВ «НФМ Агро» визнало факт того, що комбайн та жниварка мають істотні недоліки.

Таким чином, в даному випадку, строк позовної давності слід обраховувати саме з 31.10.2017, а отже шестимісячний строк, в межах якого ФГ «Ніна» мало право звернутись з даним позовом до суду, сплинув 30.04.2018.

Як вбачається з матеріалів справи, ФГ «Ніна» звернулось з зустрічним позовом до суду 01.03.2018 про що свідчить вхідний штамп канцелярії суду на титульному аркуші зустрічного позову (т. І а.с. 83), відтак ФГ «Ніна» строк позовної давності, встановлений ч. 8 ст. 269 ГК України, не пропущено.

За таких обставин, суд відмовляє ТОВ «НФМ Агро» в задоволенні заяви про застосування строків позовної давності.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні первісного позову у повному обсязі та задоволення у повному обсязі зустрічної позовної заяви.

Судовий збір, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на ТОВ «НФМ Агро».

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. В задоволенні первісного позову відмовити.

2. Зустрічний позов задовольнити повністю.

3. Розірвати Договір № Н-043 Т-17 поставки сільськогосподарської техніки, укладений 21.06.2017 між товариством з обмеженою відповідальністю «НФМ Агро» (51200, Дніпропетровська обл., м. Новомосковськ, вул. Зіни Бєлої, буд. 156, кв. 8, кімната 5, ) та фермерським господарством «Ніна» (08742, Київська обл., Обухівський р-н, с. Жуківці, вул. Київська, будинок 2, ).

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «НФМ Агро» (51200, Дніпропетровська обл., м. Новомосковськ, вул. Зіни Бєлої, буд. 156, кв. 8, кімната 5, ) на користь фермерського господарства «Ніна» (08742, Київська обл., Обухівський р-н, с. Жуківці, вул. Київська, будинок 2, ) 3 832 050 (три мільйони вісімсот тридцять дві тисячі п'ятдесят) грн. 00 коп., сплачених на виконання Договору № Н-043 Т-17 поставки сільськогосподарської техніки від 21.06.2017; 1 579 830 (один мільйон п'ятсот сімдесят дев'ять тисяч вісімсот тридцять) грн. 00 коп. збитків та 82 940,20 (вісімдесят дві тисячі дев'ятсот сорок) грн. 20 коп. судового збору.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне рішення складено 27.07.2018.

Суддя О.В. Щоткін