ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
СУДОВИЙ НАКАЗ
02.07.2018 Справа № 908/1209/18
Суддя господарського суду Запорізької області Азізбекян Т.А. (якій за результатами автоматизованого перерозподілу визначено видати судовий наказ у цій справі з датою набрання законної сили), розглянувши заяву КП «Водоканал» від 14.06.2018 за вих. №7136 про видачу судового наказу
про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації №5262/4 від 04.01.2011р. у розмірі 55 922,02 грн.
25.06.2018 р. до господарського суду Запорізької області звернулось Комунальне підприємство «Водоканал» із заявою від 14.06.2018 р. за вих. №7136 про видачу судового наказу щодо стягнення з Комунального підприємства «Матвіївський сількомунгосп» заборгованості за договором про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації №5262/4 від 04.01.2011 р. у розмірі 55 922,02 грн.
Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2018 р. вказану заяву передано на розгляд судді Проскурякова К.В.
Згідно зі статтею 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.
В обґрунтування заяви КП «Водоканал» посилається на неналежне виконання Комунальним підприємством «Матвіївський сількомунгосп» умов договору про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації №5262/4 від 04.01.2011 р. щодо несвоєчасної оплати за отримані послуги на суму 55 922,02 грн.
Як вбачається з вказаної заяви та доданих до неї документів, на підтвердження наявності господарських правовідносин між сторонами, заявником надано суду договір про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації №5262/4 від 04.01.2011 р., отже спір стосується грошової вимоги та заявлена до стягнення з боржника сума заборгованості у розмірі 55 922,02 грн. не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (176 200,00 грн.). На підтвердження наявності заборгованості стягувачем також надано Додаткові угоди до вказаного договору, Акт-рахунок №5262/4 від 30.11.2017 р. на суму 37 845,12 грн., Акт №5262/4 від 30.11.2017 р., Акт-рахунок №5262/4 від 28.02.2018 р. на суму 53 152,32 грн., Акт №5262/4 від 28.02.2018 р., Акт-рахунок №5262/4 від 31.03.2018 р. на суму 47 661,12 грн., Акт №5262/4 від 31.03.2018 р., Акт-рахунок №5262/4 від 30.04.2018 р. на суму 47 361,60 грн., Акт №5262/4 від 30.04.2018 р., Реєстр заборгованості відповідно до актів звіряння від 12.12.2017 р., Спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 14.12.2017 р., платіжні доручення щодо часткової сплати заборгованості боржником.
Відповідно до ч. 4 ст. 152 ГПК України суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Крім того, ні у заяві, ні в додатках до неї не міститься клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, а отже суд приходить до висновку про можливість розгляду вказаної заяви в порядку наказного провадження.
Розглянувши вказану заяву, судом не виявлено підстав передбачених ст. 152 Господарського процесуального кодексу України для відмови у видачі судового наказу.
На підставі ст.ст. 11, 526, 628, 629 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 173, 174, 193 Господарського кодексу України, суд дійшов висновку, що заява КП «Водоканал» від 14.06.2018 р. за вих. №7136 про видачу судового наказу підлягає задоволенню щодо стягнення з Комунального підприємства «Матвіївський сількомунгосп» заборгованості за договором про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації №5262/4 від 04.01.2011 р. у розмірі 55 922,02 грн.
Керуючись ст.ст. 147, 148, 154, 155 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
2. Копію судового наказу та копію заяви КП «Водоканал» від 14.06.2018 р. за вих. №7136 про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами надіслати Комунальному підприємству «Матвіївський сількомунгосп» (боржнику).
3. Оригінал судового наказу після набрання ним законної сили надіслати стягувачу.
Дата набрання судовим наказом законної сили: "26" липня 2018.
Строк пред'явлення судового наказу до виконання: по "26" липня 2021.
Дата видачі судового наказу стягувачу: "02" серпня 2018.
Суддя Т.А. Азізбекян
Суд роз'яснює, що згідно із приписами п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України, під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 157 ГПК України, боржник має право протягом 15 днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд в письмовій формі.
Згідно із ч. 1 ст. 159 ГПК України, у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом 5 днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Відповідно до статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.