ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"01" серпня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/1028/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О. А., при секретарі судового засідання Заболотній Я. О., розглянувши матеріали справи № 916/1028/18

за позовом Приватне акціонерне товариство „Страхова група „ТАС (03062, м. Київ, пр-т Перемоги, 65, код - 30115243)

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Автотрансгруп (65110, АДРЕСА_1, код - 33506286)

про стягнення 10369,50 грн.

з підстав визначених ст. 38.1.1 (п.п. Г) Закону України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів

Представники:

від позивача: не зявився;

від відповідача: ОСОБА_2 директор

СУТЬ СПОРУ: 31.05.2018 року Приватне акціонерне товариство „Страхова група „ТАС (далі позивач) звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Автотрансгруп (далі відповідач) про стягнення 10369,50 грн. суми сплаченого страхового відшкодування, з підстав визначених ст. 38.1.1 (п.п. Г) Закону України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

01.06.2018 року суд відкрив провадження по справі, ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позов, із урахуванням вимог ст.165 ГПК України в строк, встановлений ч.1 ст.251 ГПК України пятнадцять днів з дня вручення ухвали суду про відкриття провадження по справі. Копія Ухвали була надіслана відповідачу за юридичною адресою, згідно витягу з ЄДР та повернулась до суду з відміткою „за закінченням терміну зберігання. Тому, за приписами ч. 7 ст. 120 ГПК України Відповідач вважається повідомленим належним чином про відкриття провадження по справі, при цьому суд враховує, що 19.07.2018 року представник відповідача ознайомився з матеріалами справи про що зроблено відповідний запис.

Представник відповідача під час розгляду справи заперечив проти задоволення позову.

Під час розгляду справи оголошувалась перерва у судовому засіданні до 01.08.2018 року о 10:00.

На підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України у звязку із ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд вважає, що заявлені в прохальний частині позивачем до стягнення 13704,23 грн. є опискою, оскільки за текстом позовної заяви та наданим доказами мова йде саме про суму 10369,50 грн.

В С Т А Н О В И В :

10.10.2014 року о 21.20 год. на а/д Київ-Чоп 150 м сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «DAF», номерний знак ВН 0935 ET, який знаходився керуванням ОСОБА_3 (Винуватець) що належить ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Автотрансгруп» (Відповідач по справі) та «Hyundai», номерний знак НОМЕР_1, який знаходився у володінні ОСОБА_4 (Потерпілий).

Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль Потерпілого отримав механічні пошкодження згідно Відомостей про дорожньо-транспортну пригоду та ОСОБА_2 огляду ТЗ (дефектної відомості) від 14.10.2014 року.

На момент ДТП між Відповідачем (Страхувальник) та Позивачем (Стаховик) був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 28.08.2014 року № АІ/6580722, за яким Позивач застрахував цивільну відповідальність Відповідача перед третіми особами, при використанні транспортного засобу «DAF», номерний знак ВН 0935 ET.

На підставі Страхового акту та розрахунку страхового (на основі Рахунку СТО, АВР № XЦ-ZN01564 від 18.12.2014 р.) відшкодування, відповідно до норм ст. 27 Закону України «Про страхування», Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 10 369 (десять тисяч триста шістдесят девять) грн. 50 коп., що підтверджує платіжне доручення № 58796 від 29.07.2015 року із відповідною відомістю на виплату страхового відшкодування.

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.11.2014р. по справі № 495/8000/14-п ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди внаслідок порушення Правил дорожнього руху України.

Під час скоєння вказаного ДТП, Винуватець, перебував у трудових відносинах з Відповідачем, а саме, працевлаштований водієм у ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «АВТОТРАНСГРУП», що не заперечується відповідачем у справі.

Згідно ч. 1, 2, 5 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

У відповідності до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»№6 від 27.03.У2 відповідальність юридичної особи настає у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода заподіяна нею у звязку з виконанням трудових (службових) обовязків, незалежно від того, постійно, сезонним, тимчасовим за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації.

Як зазначалось вище, Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.11.2014 року по справі № 495/8000/14-п визнано винним ОСОБА_3 у скоєні адміністративного правопорушення. Так, судом встановлено, що 10.10.2014 року о 21.20 год. на а/д Київ-Чоп 150 м ОСОБА_3 керував транспортним засобом «DAF» (номерний знак ВН 0935 ET) у якого під час руху відслоїлась шина, внаслідок чого сталась дорожньо транспортна пригода.

Як було зазначено, на момент ДТП між Відповідачем (Страхувальник) та Позивачем (Стаховик) був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 28.08.2014 року № АІ/6580722, за яким Позивач застрахував цивільну відповідальність Відповідача перед третіми особами, при використанні транспортного засобу «DAF», номерний знак ВН 0935 ET. На підставі Страхового акту та розрахунку страхового відшкодування, відповідно до норм ст. 27 Закону України «Про страхування», Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 10 369,50 грн.

Згідно Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ст. 38.1.1 (п.п. Г) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

В даному випадку, із вказаних вище норм закону вбачається, що відшкодування шкоди страховій компанії і порядку регресу здійснюється володільцем транспортного засобу, а саме Відповідачем.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Автотрансгруп (65110, АДРЕСА_1, код - 33506286) на користь Приватного акціонерного товариства „Страхова група „ТАС (03062, м. Київ, пр-т Перемоги, 65, код - 30115243): 10369 гривень 50 коп. суми сплаченого страхового відшкодування та 1762 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.241 ГПК України

та може бути оскаржено в порядку ст..ст.256-259 ГПК України.

Повне рішення складено 03 серпня 2018 р.

Суддя О.А. Демешин