КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2018 р. Справа№ 10/5026/995/2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Ткаченка Б.О.

Пантелієнка В.О.

за участю секретаря судового засідання Чміль Я.Є.

та представників учасників провадження у даній справі у відповідності до протоколу судового засідання від 24.07.2018

розглянувши апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Килимистого Сергія Миколайовича

на ухвалу господарського суду Черкаської області від 24.05.2018

у справі № 10/5026/995/2012 (суддя Гура І.І.)

за позовною заявою фізичної особи-підприємця Килимистого Сергія Миколайовича

до державного підприємства "Рубін"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - приватне підприємство "САНТ"

про визнання права власності на нерухоме майно

у справі за заявою управління Пенсійного фонду України в м. Умані та Уманському районі Черкаської області

до державного підприємства "Рубін"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 24.05.2018 у справі № 10/5026/995/2012 відмовлено у задоволенні клопотання ПП "Сант" про зупинення провадження; відмовлено повністю у задоволенні позову фізичної особи-підприємця Килимистого Сергія Миколайовича до державного підприємства "Рубін", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - приватне підприємство "САНТ" про визнання права власності на нерухоме майно.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, фізична особа-підприємець Килимистий Сергій Миколайович звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду Черкаської області від 24.05.2018 у справі № 10/5026/995/2012 ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовну заяву фізичної особи-підприємця Килимистого Сергія Миколайовича до державного підприємства "Рубін" про визнання права власності на нерухоме майно, яким: визнати за Килимистим Сергієм Миколайовичем право власності на цілісний майновий комплекс, який складається з будівель та споруд, що знаходяться за адресою: вул. Єреванська, 57, м. Умань, Черкаська область, та до складу якого входить:

1. незавершена будівництвом нежитлова будівля (літ. Б1) - 120 кв.м.;

2. сторожка (літ.Б2) - 2,5 кв.м.;

3. нежитлова будівля (літ.Б3) - 15,9 кв.м.;

4. нежитлова будівля (літ.Б5) - 6,1 кв.м.;;

5. нежитлова будівля з входами (літ. Л1, л, л1) - 266 кв.м.;

6. погріб (літ.Б4) - 11,7 кв.м.;;

7. погріб (літ.Л2) - 55,9 кв.м.;

8. будівля для скважини (літ.I 1) - 5, 2 кв.м.;

9. прибудова (літ. б) - 1,7 кв.м.;

10. трансформаторна підстанція (літ. Й3) - 52,8 кв.м.;

11. гараж (літ. П3) - 48 кв.м.;

12. огорожа № 1, 10, 11;

13. ворота № 3, 6, 9, 12;

14. хвіртка № 7;

15. сховище № 13;

16. командний пункт (№14);

17. резервуар для чистої води (№ 17,18)

18. резервуар для води (пожежний резервуар) № 15;

19. очисна споруда (№16);

20. замощення XXXX, XXXXI, XXXXII;

та покласти судові витрати на відповідача.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2018 у даній справі відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Килимистого Сергія Миколайовича на ухвалу господарського суду Черкаської області від 24.05.2018 у справі № 10/5026/995/2012 та призначено розгляд апеляційної скарги на 11.07.2018.

06.07.2018 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від ПП «Сант» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд залишити ухвалу господарського суду Черкаської області від 24.05.2018 у справі № 10/5026/995/2012 без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.07.2018 розгляд апеляційної скарги фізичної особи-підприємця Килимистого Сергія Миколайовича на ухвалу господарського суду Черкаської області від 24.05.2018 у справі № 10/5026/995/2012 відкладено на 24.07.2018.

У зв'язку з перебуванням судді Остапенко О.М. у відпустці, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного господарського суду від 20.07.2018, сформовано склад колегії суддів для здійснення розгляду апеляційної скарги у справі № 10/5026/995/2012 у наступному складі: головуючий суддя: Доманська М.Л., судді: Ткаченко Б.О., Пантелієнко В.О. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2018 вказану апеляційну скаргу прийнято до свого провадження у новому складі суду.

23.07.2018 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від апелянта надійшла заява, в якій останній просить суд розглядати справу за його відсутності.

У судовому засіданні 24.07.2018 представники ПП «Сант», Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква, ДК «Укроборонпром» заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили суд залишити оскаржувану ухвалу без змін, апеляційну скаргу - без задоволення. Представник Фонду державного майна України поклався на розсуд суду.

Інші учасники судового процесу у судове засідання не з'явились, хоча були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

Стаття 43 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Частиною 11 статті 270 ГПК України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Судова колегія, обговоривши на місці вказані обставини, вважає за можливе продовжити розгляд апеляційної скарги за відсутності представника апелянта та інших учасників провадження у справі, які не з'явилися у судове засідання, за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Конституцією України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Також, Конституція України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, ГПК України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 255 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В даному випадку, відповідно до приписів розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі по тексту - Закон), застосовуються норми Закону в редакції, що діє з 19.01.2013.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону провадження у справах про банкрутство регулюється Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Частиною 8 статті 20 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду міста Києва від 04.07.2012 порушено провадження у справі про банкрутство державного підприємства "Рубін".

Постановою господарського суду Черкаської області від 12.02.2015 боржника визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Смілянця Сергія Миколайовича.

11.12.2017 до суду першої інстанції надійшла в межах справи про банкрутство державного підприємства "Рубін" позовна заява фізичної особи-підприємця Килимистого Сергія Миколайовича до державного підприємства "Рубін" про визнання права власності на нерухоме майно, у якій він просить суд визнати за ним, Килимистим Сергієм Миколайовичем (реєстраційний номер облікової картки платника податків ), право власності на цілісний майновий комплекс, який складається з будівель та споруд, що знаходяться за адресою: вул. Європейська, 57, м. Умань, Черкаська область, до складу якого входять:

1. незавершена будівництвом нежитлова будівля (літ. Б1) - 120 кв.м.;

2. сторожка (літ.Б2) - 2,5 кв.м.;

3. нежитлова будівля (літ.Б3) - 15,9 кв.м.;

4. нежитлова будівля (літ.Б5) - 6,1 кв.м.;;

5. нежитлова будівля з входами (літ. Л1, л, л1) - 266 кв.м.;

6. погріб (літ.Б4) - 11,7 кв.м.;;

7. погріб (літ.Л2) - 55,9 кв.м.;

8. будівля для скважини (літ.I 1) - 5, 2 кв.м.;

9. прибудова (літ. б) - 1,7 кв.м.;

10. трансформаторна підстанція (літ. Й3) - 52,8 кв.м.;

11. гараж (літ. П3) - 48 кв.м.;

12. огорожа № 1, 10, 11;

13. ворота № 3, 6, 9, 12;

14. хвіртка № 7;

15. сховище № 13;

16. командний пункт (№14);

17. резервуар для чистої води (№ 17,18)

18. резервуар для води (пожежний резервуар) № 15;

19. очисна споруда (№16);

20. замощення XXXX, XXXXI, XXXXII.

19.12.2017 до суду від ПП "САНТ" надійшла заява про вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. Заява мотивована тим, що рішення у спорі може вплинути на права та законні інтереси ПП "САНТ" як власника 21/2000 частки комплексу нежитлових будівель та споруд, який розташований за адресою: м. Умань, вул. Леніна, 57, а також користувача майном ДП "Рубін" за договором № 1 від 01.06.2013.

Ухвалою суду першої інстанції від 20.02.2018 задоволено заяву приватного підприємства "САНТ", залучено приватне підприємство "САНТ" до участі у справі за позовом фізичної особи-підприємця Килимистого Сергія Миколайовича до державного підприємства "Рубін" про визнання права власності на нерухоме майно третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, відкладено підготовче засідання на 05.03.2018.

05.03.2018 до суду першої інстанції від ПП "САНТ" надійшли:

1) відзив на позовну заяву Килимистого С.М., в якому заявник просить відмовити у задоволенні позову Килимистого С.М. до ДП "Рубін", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ПП "САНТ", про визнання права власності на цілісний майновий комплекс;

2) клопотання про зупинення провадження у справі, в якому заявник просить на підставі ст. 227 ГПК України зупинити провадження у справі за позовною заявою Килимистого С.М. до ДП "Рубін", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ПП "САНТ", про визнання права власності на нерухоме майно до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовною заявою приватного підприємства "САНТ" до відповідачів: 1. державного підприємства "Рубін" в особі арбітражного керуючого - ліквідатора ДП "Рубін" Смілянця Сергія Миколайовича; 2. фізичної особи-підприємця Килимистого Сергія Миколайовича; 3. КООП "Юрспецслужба" про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна боржника, проведеного 05.12.2016, та договору купівлі-продажу майна від 05.12.2016 у справі за заявою управління Пенсійного фонду України в м. Умані та Уманському районі Черкаської області до державного підприємства "Рубін" про визнання банкрутом.

Оскаржуваною ухвалою суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання ПП "Сант" про зупинення провадження; відмовлено повністю у задоволенні позову фізичної особи-підприємця Килимистого Сергія Миколайовича до державного підприємства "Рубін", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - приватне підприємство "САНТ" про визнання права власності на нерухоме майно.

З даним судовим рішенням апелянт не погодився.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшов висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції винесена з повним дослідженням матеріалів справи та є такою, що відповідає вимогам законодавства, з наступних підстав.

В обґрунтування позову Килимистий С.М. зазначає, що згідно з протоколом проведення відкритих торгів (аукціону) від 05.12.2016 він став їх переможцем та придбав зазначений вище цілісний майновий комплекс у власність. Відповідно до цього протоколу ціна лоту №00081 складала 4280518,73 грн. 09.12.2016 Килимистий С.М., як покупець, та ДП "Рубін", як продавець, уклали договір купівлі - продажу цілісного майнового комплексу. На виконання даного договору 23.12.2016 Килимистий С.М. та ДП "Рубін" в особі його ліквідатора Смілянця С.М. склали акт про передавання права власності на нерухоме майно, за яким ДП "Рубін" передало, а Килимистий С.М. прийняв право власності на нежитлові приміщення і споруди ДП "Рубін", які були перераховані в укладеному між сторонами договорі купівлі - продажу. 25.10.2017 Килимистий С.М. звернувся з листом до приватного нотаріуса Уманського міського нотаріального округу Животовської Н.Г. з метою отримання свідоцтва про право власності та державної реєстрації нерухомого майна. Проте нотаріус відмовила у видачі свідоцтва у зв'язку з відсутністю у Килимистого С.М. правовстановлюючих документів про належність вище вказаного майна попередньому власнику - ДП "Рубін". Тому позивач звернувся до суду з позовом до боржника у справі ДП "Рубін" про визнання за ним права власності на придбане ним нерухоме майно.

Згідно з протоколом проведення відкритих торгів (аукціону) від 05.12.2016 Килимистий С.М. став їх переможцем та придбав у власність цілісний майновий комплекс, зазначений у позовній заяві. Відповідно до цього протоколу ціна лоту №00081 складала 4280518,73 грн.

09.12.2016 Килимистий С.М., як покупець, та ДП "Рубін", як продавець, уклали договір купівлі - продажу цілісного майнового комплексу. На виконання даного договору 23.12.2016 Килимистий С.М. та ДП "Рубін" в особі його ліквідатора Смілянця С.М. склали акт про передавання права власності на нерухоме майно, за яким ДП "Рубін" передало, а Килимистий С.М. прийняв право власності на нежитлові приміщення і споруди ДП "Рубін", які були перераховані в укладеному між сторонами договорі купівлі - продажу.

25.10.2017 Килимистий С.М. звернувся з листом до приватного нотаріуса Уманського міського нотаріального округу Животовської Н.Г. з метою отримання свідоцтва про право власності та державної реєстрації нерухомого майна. За доводами позивача нотаріус відмовила у видачі свідоцтва у зв'язку з відсутністю у Килимистого С.М. правовстановлюючих документів про належність вище вказаного майна попередньому власнику - ДП "Рубін".

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Предмет позову кореспондує зі способами захисту права. Під способами захисту права слід розуміти заходи, прямо передбачені законом з метою припинення оспорювання або порушення суб'єктивних цивільних прав та усунення наслідків такого порушення. Судом першої інстанції було вірно встановлено, що предметом позову у справі є вимога фізичної особи-підприємця Килимистого Сергія Миколайовича до державного підприємства "Рубін" про визнання права власності на нерухоме майно. Підставою позову визначено, що приватний нотаріус Уманського міського нотаріального округу Животовська Н.Г. відмовила позивачу - Килимистому С.М., який звернувся до неї листом до з метою отримання свідоцтва про право власності та державної реєстрації нерухомого майна, у видачі свідоцтва у зв'язку з відсутністю у Килимистого С.М. правовстановлюючих документів про належність вище вказаного майна попередньому власнику - ДП "Рубін".

Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України.

Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання. Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений статтею 16 Цивільного кодексу України.

Відповідно до приписів вказаної статті кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Дана норма кореспондує з приписами статті 20 Господарського кодексу України, якими унормовано, що права та законні інтереси суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності права; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання; визнання недійсними господарських угод; відновлення становища; припинення дій; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних і оперативно-господарських санкцій; установлення, зміни та припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом. Передбачені законом способи захисту порушеного права або охоронюваного законом інтересу спрямовані на відновлення прав та інтересів позивачів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просить визнати право власності на нерухоме майно. Проте у позовній заяві позивач не зазначає та не подає суду доказів стосовно того, яке його право щодо оформлення документів на куплене у відповідача майно порушив чи оспорює саме відповідач.

З огляду на викладене, визначений позивачем предмет позову не відповідає можливим способам захисту прав та інтересів, встановлених господарським і цивільним законодавством, оскільки така вимога до відповідача - ДП "Рубін" фактично не є спором про наявність чи відсутність цивільного права та не може бути предметом спору, оскільки не призведе до поновлення його порушеного права чи інтересу. Отже, обраний позивачем спосіб захисту своїх прав шляхом пред`явлення вимоги про визнання права власності на нерухоме майно саме до ДП "Рубін" не відповідає приписам статті 20 Господарського кодексу України та статті 16 Цивільного кодексу України, про що було вірно зазначено судом першої інстанції. ДП "Рубін" не оспорює в даному випадку право власності позивача на відповідне майно, та не порушує цього права, виходячи із змісту позову та поданих до суду доказів у даній справі.

З огляду на викладене вище, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовної заяви фізичної особи-підприємця Килимистого Сергія Миколайовича до державного підприємства "Рубін" про визнання права власності на нерухоме майно.

Що стосується клопотання ПП "Сант" про зупинення провадження у справі за позовною заявою фізичної особи-підприємця Килимистого Сергія Миколайовича до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі за заявою ПП "Сант" про визнання аукціону недійсним, то судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у його задоволенні, з огляду на наступне.

Оскільки відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Цим Законом передбачені підстави для зупинення судом провадження у справах про банкрутство - ч. 4 ст. 90, ч. 3 ст. 91 (банкрутство фізичної особи) та ч.1 ст. 128 (визнання іноземної процедури банкрутства). Інші підстави для зупинення провадення у справі про банкрутство в Законі відсутні.

У відповідності до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи, наведені апелянтом в апеляційній скарзі, колегією суддів відхиляються, оскільки не спростовують обставин, що на підставі належних та допустимих доказів встановлені судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги фізичної особи-підприємця Килимистого Сергія Миколайовича, зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції від 24.05.2018 у даній справі. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування оскаржуваної ухвали у даній справі, судовою колегією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 269, 270, 271, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Килимистого Сергія Миколайовича залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Черкаської області від 24.05.2018 у справі № 10/5026/995/2012 - без змін.

2. Матеріали справи № 10/5026/995/2012 направити до господарського суду Черкаської області.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови підписаний 27.07.2018.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді Б.О. Ткаченко

В.О. Пантелієнко