ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/945/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвій Л.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, м.Харків
до ТОВ "Технологія Груп", м. Харків 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Еквіп авто", м. Харків
про стягнення 272 597,60 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, довіреність № 305-1 від 02.01.18р.;

відповідача - ОСОБА_2, довіреність № б/н від 10.05.18р.;

3-ї особи - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Харківське державне авіаційне виробниче підприємство, м. Харків звернулось до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з ТОВ "Технологія Груп", м. Харків суму попередньої оплати товару в розмірі 202800,00 грн. за договором поставки №329 від 29.11.17р., пеню в сумі 41391,60 грн., штраф в розмірі 7% від вартості товару в сумі 28406,00 грн. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 16.04.18р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; встановлено про розгляд за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на "14" травня 2018 р. о(об) 12:00.

Ухвалою суду від 14.05.18р. відкладено підготовче засідання на 29.05.18р. о 10:00 год.

29.05.18р. представник відповідача надав відзив на позовну заяву в якому заперечує проти позовних вимог та вказує, що відповідач станом на 29.05.18р. може виконати умови договору або повернути кошти, у зв`язку з чим просить суд затвердити мирову угоду та закрити провадження по справі. Відповідач вказав, що після укладення договору з Харківським державним авіаційним виробничим підприємством, ТОВ «Технологія Груп» 30 листопада 2017 р. було укладено договір № 013011/17 на поставку продукції з металопрокату з ТОВ «ЕКВІП АВТО», . 01 грудня 2017 року між ТОВ «Технологія Груп» та ТОВ «ЕКВІП АВТО» було підписано додаток № 1 Специфікація до договору № 013011/17 на загальну суму товару - 718 522, 56 грн. (сімсот вісімнадцять тисяч пятсот двадцять дві грн. 56 коп.). Серед іншого, до специфікації було включено товар Круг 20ХГСНМ ф 85 - 5 тон (500 кг) та Круг 20ХГСНМ ф 34 - 1 тонна (1000 кг). Цей товар є предметом специфікації за договором № 329 між ТОВ «Технологія Груп» та Харківським державним авіаційним виробничим підприємством. 15 грудня 2017 року ТОВ «Технологія Груп» здійснило предоплату на рахунок ТОВ «ЕКВІП АВТО» за товар (металопрокат) у розмірі 150 000 грн. За умовами договору (п. 3.2.) строки поставки товару складають 15 календарних днів з моменту отримання авансового платежу від Покупця. Станом на 31.12.2017 року ТОВ «ЕКВІП АВТО» не виконало свої зобовязання щодо поставки товару. У відповідь на претензії, ТОВ «Технологія Груп» було повідомлено, що у звязку з пересортницею при відвантаженні металопрокату, допущеної ТОВ «БСК» (власник митного терміналу де проводилася погрузка і митне оформлення) прутки зі сталі 20ХГСНМ, які повинні були бути відвантажені і оформлені на адресу ТОВ «Технологія Груп» були відвантажені і оформлені в митному відношенні на АТ «Гянджінського машинобудівний завод». В даний момент азербайджанською стороною здійснюється повернення на адресу відправника вантажу помилково відвантаженого металопрокату. Станом на 28 травня 2018 року ТОВ «ЕКВІП АВТО» виконало свої зобовязання і здійснило поставку товару, тому ТОВ «Технологія Груп» може виконати зобовязання за договором поставки № 329 від 29 листопада 2017 року або повернути ХДАВП грошові кошти.

З урахуванням вищевикладеного, відповідач заперечує проти стягнення коштів в примусовому порядку за позовом Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, та пропонує з метою врегулювання спору укладення мирової угоди, проект якої додав до відзиву. Окрім того, позивач заперечує проти пені та штрафних санкцій, оскільки на невиконання зобовязань вплинули обставини, які не залежали від волі ТОВ «Технологія Груп».

Ухвалою суду від 29.05.18р. визнано причини пропуску строку на подання відзиву на позов, який був встановлений ухвалою суду від 16.04.18р. про відкриття провадження у справі - поважними. За заявою представника відповідача залучено до участі у справі в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ «ЕКВІП АВТО». Продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів по 14.07.18р. Відкладено підготовче засідання на 18.06.18р. о 14:00 год.

Ухвалою суду від 18.06.18р. закрито підготовче провадження у справі № 922/945/18 та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 16 липня 2018 року об 14:00 год.

У зв'язку з хворобою судді Шарко Л.В., керуючись рішенням зборів суддів господарського суду Харківської області № 6-1/2016 від 28 березня 2016 року, повідомлено сторін про перенесення судового засідання у справі № 922/945/18 за позовом Харківське державне авіаційне виробниче підприємство, м. Харків до ТОВ "Технологія Груп", м. Харків про стягнення коштів, призначеного ухвалою суду від 18 червня 2018 року, з 16 липня 2018 року на 25 липня 2018 року о(б) 09:45 .

Представник позивача в судовому засіданні 25.07.18р. позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 25.07.18р. проти задоволення позовних вимог заперечував, пропонував укласти мирову угоду.

Враховуючи те, що норми Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

Між Харківським державним авіаційним виробничим підприємством («Позивач») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Технологія Груп» («Відповідач») було укладено Договір поставки № 329 від 29 листопада 2017 року (надалі - Договір).

Предметом Договору відповідно до п. 1.1 є поставка Відповідачем у власність Позивача металопрокату (надалі - Товар), а Позивач зобовязується прийняти і оплатити цей Товар. Найменування, асортимент, кількість, ціна якого зазначена у специфікації на Товар а саме: 20ХГСНМ коло діаметром 85 та 20ХГСНМ коло діаметром 34.

Сума договору складає 405 600,00 грн. з урахування ПДВ.

Умови поставки визначено п. 3.1, а саме товар поставляється узгодженими партіями на умовах DDP, склад покупця, вул. Сумська, 134, м. Харків, при цьому строк поставки визначений специфікацією з 29.11.2017 року по 31.12.2017 року.

Пунктом 4.1 Договору визначено умови розрахунків, а саме Позивач проводить розрахунки шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Відповідача на умовах 50% передплати вартості партії Товару, оплата протягом 15 днів після поставки та проходження вхідного контролю на підприємстві. Датою платежу по цьому договору є дата зарахування грошових коштів на рахунок відповідача.

Як свідчать фактичні обставини, на виконання умов Договору платіжним дорученням №58 від 01.12.2017 Позивачем проведено передоплату у розмірі 50 % вартості партії у сумі 202 800,00 гри., що підтверджується платіжним дорученням.

Проте Відповідач у встановлений Договором строк Товар не поставив.

Внаслідок зазначених обставин Позивачем було порушено договірні зобовязання з поставки комплектів гусеничних стрічок перед Державним підприємством «Житомирський бронетанковий завод».

Свідченням цих обставин є направлення 22.01.2018 року Державним підприємством «Житомирський бронетанковий завод» на адресу Позивача претензії за вих. № 01-11/144 від

17.01.2018 року щодо сплати штрафних санкцій за порушення строку поставки, розмір яких станом на 15.01.2018 року складає 22 644,79 грн.

Відповідно до п. 9.1 Договору всі спори і розбіжності, які можуть виникнути під час діі цього Договору, вирішуються шляхом переговорів.

25.01.2018 року Позивачем до Відповідача через електронну пошту було виставлено Претензію по договору № 329 від 29.11.2017 року щодо забезпечення поставки Товару, сплати пені у розмірі 10 140,00 грн. за порушення строків поставки та збитки у розмірі 22 644,79 грн., понесені Позивачем за договором № 456-099 від 24.10.2017 року.

На адресу Позивача надійшла відповідь на претензію від Відповідача з вих. № 012738- 17 від 26.01.2018 року, в якій було зазначено, що на даний момент склалася така ситуація по відвантаженню Товару згідно до Договору, що у звязку з пересортицею при відвантаженні металопрокату, допущенної ТОВ «БСК» (власник митного терміналу де проводилася погрузла і митне оформлення) прутки зі сталі 20ХГСНМ, які повинні були бути відвантаженні і оформлені на експорт були відвантажені та оформлені в митному відношенні не на адресу Позивача, а на адресу АТ «Гянджінський машинобудівний завод» (Азербайджан). Та з урахуванням строків на повернення і митне оформлення, Товар може бути відвантажено на адресу Позивача не раніше 20.02.2018 року.

Листом за вих. № 301/401 від 28.03.2018 року Позивач повідомив Відповідача про односторонню відмову від Договору поставки № 329 від 29 листопада 2017 року в повному обсязі та повернення передоплати в сумі 202 800,00 грн. та штрафних санкцій.

Однак, з 20.02.2018 року по дату подачі позову Товар не було доставлено до Позивача, не були сплачені нараховані штрафні санкції за договором, що і стало підставою для звернення позивача до з відповідною позовною заявою.

Надаючи правову кваліфікацію доказам які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобовязання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

У відповідності із ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт господарювання (зобовязана сторона, у тому числі боржник)зобовязаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого субєкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязків.

Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.7 ст.179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Станом на момент розгляду справи, відповідач не сплатив 202800,00 грн. заборгованості та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу.

У своєму відзиві відповідач вказав, що прострочення поставки товару відбулось не звини відповідача, оскільки, після укладення договору з Харківським державним авіаційним виробничим підприємством, ТОВ «Технологія Груп» 30 листопада 2017 р. було укладено договір № 013011/17 на поставку продукції з металопрокату з ТОВ «ЕКВІП АВТО», до специфікації якого було включено товар Круг 20ХГСНМ ф 85 - 5 тон (500 кг) та Круг 20ХГСНМ ф 34 - 1 тонна 1000 кг), який є предметом специфікації за договором № 329 між сторонами по справі.

Однак, прострочення поставки товару третьою собою відповідачу не спростовує прострочення поставки товару відповідачем за договором укладеним з позивачем.

Таким чином, посилання відповідача на відсутність його вини щодо несвоєчасного виконання умов договору перед позивачем є необгрунтованим.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з положеннями ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Враховуючи, що відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, статей 193, 198 Господарського кодексу України, зобовязання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно вимогам закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач не надав суду жодного документу, який би підтверджував сплату заборгованості за договором у сумі 202800,00 грн., суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 202800,00 грн. заборгованості, правомірні та обґрунтовані, такі, що не спростовані відповідачем, тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 статті 548 Цивільного кодексу України, виконання зобовязання (основного зобовязання) забезпечується, якщо це встановлено законом або договором.

Згідно статям 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобовязання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення.

Пунктом 7.3 Договору сторони передбачили відповідальність за порушення строків поставки, так у разі несвоєчасного виконання зобовязання за цим договором, Відповідач сплачує Позивачу пеню у розмірі 0,1% вартості товару, щодо поставки якого допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Кількість днів прострочення поставки товару складає 102 дня, а саме з 01.01.2018 по 11.04.2018р.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконане.

Позивачем обґрунтовано нараховано відповідачу пеню на суму заборгованості у розмірі 41391,60 грн., розрахунок пені перевірено судом з урахуванням вимог діючого законодавства та не заперечується відповідачем.

Наведені законодавчі приписи та установлені фактичні дані, зокрема й щодо вини в невиконанні взятих на себе зобовязань по сплаті грошових коштів у строк, встановлений договором, дають підстави для висновку суду про стягнення на користь позивача пені у сумі 41391,60 грн. та штрафних санкцій за порушення понад 30 днів строку поставки станом на 11.04.2018 року складає 28 406,00 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 129 ГПК України. Судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином судові витрати покладаються на відповідача в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 526, 612, 623-625, 631 п.4, 629, 759, 762, 782, 797 Цивільного кодексу України; ст.ст. 224, 225 Господарського кодексу України; ст.ст. 1, 2, 4, 5, 12, 13, 14, 15, 73, 74, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256, 257, 259 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Технологія Груп" (61023, АДРЕСА_1, Код ) на користь Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (61023, м. Харків, вул. Сумська, 134, Код ) суму попередньої оплати товару в розмірі 202 800,00 грн. за Договором поставки № 329 від 29.11.2017, пеню в сумі 41 391,60 грн., штраф в розмірі 7% від вартості товару в сумі 28 406,00 грн., судовий збір в сумі 4 282,11 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 31.07.18р.

Суддя ОСОБА_3