КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2018 р. Справа№ 910/3825/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Дідиченко М.А.

Кропивної Л.В.

за участю секретаря судового засідання Бовсунівської Л.О.,

представників сторін:

від позивача не з'явився

від відповідача Багнич О.А.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча"

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2018 (повний текст складено 06.06.2018) по справі №910/3825/18 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча"

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 714 029,65 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 714029,65 грн - штрафу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що відповідачем протягом січня 2018 року здійснено перевезення вантажів, одержувачем яких є позивач, з порушенням визначених Правилами обчислення термінів доставки вантажу (затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р.), в зв'язку з чим позивачем нараховано відповідачу штраф в розмірі 714 029,65 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.05.2018 по справі №910/3825/18 позов задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" 50000,00 грн - штраф та 10710,45 грн витрат по сплаті судового збору.

В задоволенні іншої частини позову - відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з того, що позивач невірно визначає тарифну відстань виключно від станції переадресування, в зв'язку з чим встановлений термін доставки вантажу за накладними №№ 40087843, 40087876, 40087884, 40087892, 40100471, 40109498 не порушено. Проте, з інших залізничних накладних, доданих до позовної заяви, вантаж доставлено на адресу позивача із простроченням, в зв'язку з чим позивачем обґрунтовано нараховані штрафні санкції. В той же час, суд враховував обставини справи та прийшов до висновку про необхідність зменшити розмір штрафних санкцій (штрафу), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача до 50000,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2018 скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що місцевим господарським судом безпідставно прийнято до уваги докази позивача, оскільки останні подані з пропуском строку встановленого в ухвалі суду про відкриття провадження по справі та необґрунтовано зменшено розмір неустойки на 95%.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.07.2018 відкрито апеляційне провадження по справі №910/3825/18 та призначено до розгляду 06.08.2018.

В судове засідання 06.08.2018 з'явився представник відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов'язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

При цьому, положеннями вказаної статті передбачено право, а не обов'язок суду відкласти апеляційний розгляд справи.

Статтями 269, 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційна інстанція переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до ст. 307, 313 Господарського кодексу України, положення яких кореспондуються із положеннями ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до пункту 2 статті 908 ЦК України, пункту 5 статті 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються транспортними кодексами, транспортними уставами та іншими нормативно-правовими актами і правилами.

Згідно зі ст. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі - Статут залізниць України), останній визначає обов'язки, права та відповідальність залізниць, підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Відповідно до ст. 41 Статуту залізниць України, залізниці зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (далі - Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Відповідно до підпункту 1.1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів (статті 41, 116 Статуту залізниць України) у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок. Згідно з п. 2.4. Правил обчислення термінів доставки вантажів, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Згідно з п. 2.4. наведених Правил терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1 збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (п. 2.9. Правил).

Відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Згідно з п. 8 Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або не загального користування.

Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця", в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (відповідач) до станцій призначення Донецької залізниці здійснено перевезення вантажів, одержувачем яких є ПРАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (позивач) згідно залізничних накладних у січні 2018 року.

Місцевим господарським судом встановлено, що залізничні накладні №40087843, 40087876, 40087884, 40087892, 40100471, 40109498 оформлені за маршрутом Чорноморськ-Порт-експорт - Кам'янське. Тарифна відстань складає 645 км. За наказами про переадресування від 29.12.2018 вантаж з ст.Кам'янське переадресовано на ст.Маріуполь-сортувальний за новою тарифною відстанню 439 км., що підтверджується відповідними відмітками в накладних.

Відповідно до п.2.4 Правил обчислення термінів доставки вантажу термін доставки збільшується на одну добу у випадку переадресування вантажів. Крім того, фактична відстань перевезення за маршрутом Чорноморськ-Порт-експорт - Маріуполь-сортувальний склала 1084 км. Нормативний строк доставки вантажу за зазначеною відстанню та з урахуванням переадресування складає 8 діб (6 діб за відстань + 1 доба на операції пов'язанні з відправленням, прибуттям вантажу + 1 доба за переадресування).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позивач невірно визначає тарифну відстань виключно від станції переадресування. Відтак, встановлений термін доставки вантажу за накладними №№ 40087843, 40087876, 40087884, 40087892, 40100471, 40109498 не порушено.

В той же час, по решті залізничних накладних, доданих до позовної заяви, вантаж доставлено на адресу позивача із простроченням, що відповідно до ст.116 Статуту та п.1.1. Правил є підставою для застосування до перевізника відповідальності у вигляді штрафу.

Так, позивач нарахував відповідачу штраф за несвоєчасну доставку вантажу в розмірі 714029,65 грн.

Відповідач факт прострочення термінів доставки не заперечує. Проте, звертає увагу на обґрунтованість заяви про зменшення розміру штрафу до 5%.

Суд першої інстанції використав своє право на зменшення суми штрафу до 50000,00 грн, з урахуванням обставин, що зумовили прострочення доставки вантажу та не залежали від волі відповідача.

ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (як вантажоодержувача) обслуговує Регіональна філія "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця", яка знаходиться за адресою: 84404, Донецька обл., м. Лиман, вул. Привокзальна, 22.

Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей. Відповідно до ст. 1 Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VІІ "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" (далі - Закон № 1669) період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014. Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України Президентом України наразі не видавався.

Згідно з частиною 3 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" наведеного Закону, закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином Закон № 1669 є спеціальним законом у спірних правовідносинах, а тому його застосування не ставиться у залежність від внесення відповідних змін до Статуту залізниць України.

Крім того, Закон № 1669-VІІ прийнято у часі пізніше, ніж Статут залізниць України.

Пунктом 5 ст. 11 Закону № 1669-VІІ передбачено обов'язок Кабінету Міністрів України, у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону, затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" у період з 14.04.2014 до її закінчення. Остаточний перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, буде затверджено у десятиденний строк з дня закінчення антитерористичної операції (абз. 3 п. 5 ст. 11 Закону № 1669-VІІ). Кабінетом Міністрів України 02.12.2015 прийнято розпорядження № 1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України". Згідно з додатками до розпоряджень Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р та № 1053-р від 30.10.2014, до зазначених населених пунктів належать м. Лиман, м. Маріуполь та інші.

В зв'язку з вищевикладеним, єдиним залізничним сполученням з м.Маріуполь є ділянка залізниці між ст. Волноваха та ст. Камиш Зоря. Зазначена ділянка має одну не електрифіковану колію, яка до початку проведення АТО була допоміжною та резервною ланкою транспортного сполучення з м. Маріуполь. Враховуючи, що в м. Маріуполь, крім позивача, знаходяться чимало великих підприємств (ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь", ДП "Маріупольський торгівельний морський порт", ПрАТ "Азовмаш" та інші), обсяги перевезень вантажів значно перевищують пропускну здатність ділянки між ст. Волноваха та ст. Камиш Зоря.

Крім того, з моменту набрання чинності Тимчасовим порядком здійснення контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей було ускладнено перевезення вантажів з непідконтрольної українській владі території на адресу позивача. Так, для здійснення перевезення було встановлено необхідність отримання дозволу на перевезення, перевірку вантажів підрозділами ДФСУ та інших правоохоронних органів, та визначено окремі пункти перетину лінії зіткнення (КПВВ на залізниці). Наслідком цього стали затримки вантажів на КПВВ та спрямування вантажопотоків не за найкоротшою тарифною відстанню, а в об'їзд.

Відповідач зазначає, що порушення термінів доставки вантажу мали місце з поважних та незалежних від перевізника причин.

Також, проведення АТО та бойові дії у межах Донецької та Луганської областей суттєво вплинули на фінансове становище регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця".

Згідно зі ст. 233 ГК України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо (п. 3.17.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.11.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Таким чином, чинне законодавство України передбачає певні обставини, але не виключно, за наявності яких суд може зменшити розмір штрафу, що підлягає стягненню за порушення зобов'язання.

Враховуючи доводи, наведені відповідачем в обґрунтування заяви про зменшення розміру штрафу, колегія вважає винятковими обставинами, з якими пов'язано прострочення терміну доставки вантажів, оскільки нормативи доставки розраховані виходячи з пропускної можливості транспортної залізничної мережі України, використання якої відповідачем у значній частині Донецької та Луганської областей з осені 2014 року припинено, що, в свою чергу, робить об'єктивною неможливість забезпечення дотримання терміну доставки.

В той же час, колегія суддів звертає увагу, що приймаючи товар до перевезення позивач був обізнаний з обставинами, що могли вплинути на затримку перевезення.

Крім того, колегія суддів не погоджується з посиланням місцевого господарського суду на звіт про фінансові результати відповідача за 2017 рік, оскільки обставини збиткової діяльності певної регіональної філії, що не є юридичною особою, по відношенню до якої застосовуються передбачені діючим законодавством заходи відповідальності за допущені порушення взятих зобов'язань, обов'язковість дотримання яких ґрунтується на приписах ст.629 Цивільного кодексу України, не зумовлюють обов'язковості зменшення розміру стягуваних штрафних санкцій, враховуючи, що проведення АТО лише частково зачіпає діяльність Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», як юридичної особи.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги матеріальні інтереси обох сторін, колегія суддів прийшла до висновку про зменшення розміру штрафних санкцій (штрафу), які заявлено позивачем до стягнення, на 50%.

Посилання апелянта, що відповідачем не дотримано строк на подання відзиву та клопотання про зменшення розміру штрафу, колегією суддів визнано безпідставними з огляду на наступне.

Статтею 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, якими, зокрема, є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 15 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Згідно зі ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз'яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач подав відзив на позовну заяву 22.05.2018, в той час як ухвалою суду першої інстанції встановлено строк для подання відзиву до 08.05.2018.

В той же час, відповідачем подано клопотання про поновлення строку для подання відзиву, в якому останній зазначає, про великих обсяг накладних, на підставі яких нараховано штраф та які необхідно було перевірити.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що місцевим господарським судом обґрунтовано прийнято до уваги відзив та заяву про зменшення розміру штрафу, з метою надання можливості реалізувати свої права, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до п. 2 ч 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Враховуючи вищевикладене Господарським судом міста Києва надано вірну правову оцінку обставинам справи та правовідносинам між сторонами, зроблено вірний висновок про обґрунтованість та правомірність заявлених позовних вимог.

Згідно з положеннями ст. ст. 282 ГПК України у випадку зміни судового рішення апеляційним господарським судом здійснюється новий розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 129, 253-254, 269, п.2 ч.1 ст. 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2018 по справі №910/3825/18 задовльнити частково.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2018 по справі №910/3825/18 змінити. Резолютивну частину рішення викласти в наступній редакції:

«Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська Залізниця" (03680, м.Київ, вул.Тверьска, будинок 5, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (87504, Донецька обл., місто Маріуполь, вул.Левченка, будинок 1, ) 357000 (триста п'ятдесят сім тисяч) грн - штрафу та 10710 (десять тисяч сімсот десять) грн 45 коп - витрати по сплаті судового збору.

В задоволенні іншої частини позову - відмовити.»

3.Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.

4.Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська Залізниця" (03680, м.Київ, вул.Тверьска, будинок 5, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (87504, Донецька обл., місто Маріуполь, вул.Левченка, будинок 1, ) 8032 (вісім тисяч тридцять дві) грн 50 коп - витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

5.Матеріали справи №910/3825/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08.08.2018.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді М.А. Дідиченко

Л.В. Кропивна