РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.07.2018Справа № 910/6373/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., секретар судового засідання Мамонтова О.О., дослідивши матеріали господарської справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Техноекотрейдінг»

до відповідача публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 1 890 174,95 грн.,

Представники:

від позивача Зарицький А.Д. (за дов.)

від відповідача не прибули

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Техноекотрейдінг» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 1 890 174,95 грн., з яких: 1 572 000,00 грн. боргу, 257 965,20 грн. інфляційних, 60 209,75 грн. 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо повноти та своєчасності оплати поставленого позивачем товару за договором № ПЗ/НХ-161518/НЮ від 30.12.2016.

Суд своєю ухвалою від 24.05.2018, на підставі ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, залишив позовну заяву без руху.

01.06.2018 суд відкрив провадження у справі, постановив розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження.

Відповідач відзив на позов не подав, прибуття представника в судове засідання не забезпечив.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі ст. 165 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

30.12.2016 товариство з обмеженою відповідальністю «Техноекотрейдінг» (постачальник) та публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (покупець) уклали договір поставки № ПЗ/НХ-161518/НЮ, відповідно до п. 1.1 якого, постачальник зобов'язується у 2016 році поставити і передати у власність покупцю певну продукцію, далі товар, відповідно до специфікації № 1, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити цей товар на умовах цього Договору.

Товар повинен бути поставлений не пізніше 20 робочих днів від дня отримання постачальником заявки покупця (розділ 5 Договору).

Пунктом 5.3 Договору передбачено, що товар постачається за рахунок та транспортом постачальника на склад покупця на умовах DDP (Київський головний матеріальний склад: Київська обл., Броварський р-н, ст. Бобрик, с. Шевченкове, вул. Польова, 5 або інший підрозділ покупця вказаний у заявці), у відповідності до Офіційних правил тлумачення торгівельних термінів - ІНКОТЕРМС (у ред. 2010 p.).

Відповідно до п. 5.8 Договору, уповноважений представник виробничого підрозділу покупця (вантажоодержувача товару, вказаного в п. 5.3 Договору) при прийнятті товару зобов'язаний звірити відповідність кількості і асортименту товару, вказаному в рахунку-фактурі і видатковій накладній, розписатися за отримання товару та видати представнику постачальника довіреність на отримання даної партії товару.

Розділом 4 Договору встановлено порядок здійснення оплати. Так розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюється у безготівковій формі, покупець здійснює оплату поставленого товару, на підставі виставлених рахунків, протягом 20 банківських днів з дня отримання товару. Днем отримання товару вважається день підписання сторонами або їх уповноваженими представниками видаткової накладної.

30.12.2016 позивач відвантажив два гідравлічні аварійно-рятувальні комплекти, що підтверджується видатковою накладною № 216 від 30.12.2016 на суму 1 572 000,00 грн., актом прийому-передачі та товарно-транспортною накладною № Р216 від 30.12.2016.

Виходячи з умов Договору, відповідач повинен здійснити оплату до 30.01.2017 включно.

Станом на день розгляду справи в суді відповідач не сплатив позивачеві 1 572 000,00 грн.

Згідно з приписами статей 526 Цивільного кодексу України та 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем в сумі 1 572 000,00 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов'язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, до стягнення з відповідача підлягає 60 209,75 грн. 3% річних та 257 965,20 грн. інфляційних.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов'язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 202, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Техноекотрейдінг» до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 1 890 174,95 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Лисенка, 6, м. Київ, 01601, код 40081221) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Техноекотрейдінг» (вул. Лісозахисна, 11, корпус Б, офіс 12, м. Київ, 04114, код 39215196) 1 572 000,00 грн. боргу, 257 965,20 грн. інфляційних, 60 209,75 грн. 3% річних, 28 352,62 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України».

Повний текст рішення складено 25.07.2018.

Суддя С. А. Ковтун