номер провадження справи 18/36/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.07.2018 справа № 908/711/18

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Носівець В.В.,

При секретарі судового засідання Чубар М.В.,

розглянувши матеріали заяви від 13.07.2018 № б/н фізичної особи-підприємця Премеленного Антона Ігоровича про розстрочку виконання судового рішення від 29.05.2018 у справі № 908/711/18

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" (02088, м. Київ, вул. Харчука Євгенія, буд. 42, поштова адреса: 69009, м. Запоріжжя, поштове відділення № 9, а/с ТОВ "Баядера Логістик")

до відповідача фізичної особи-підприємця Премеленного Антона Ігоровича (69065, АДРЕСА_1)

про стягнення 46182,77 грн.,

учасники справи:

від позивача: Рудюк В.О., довіреність № б/н від 01.07.2018

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Премеленний Антон Ігорович звернувся до господарського суду Запорізької області з заявою, в якій просить розстрочити виконання судового рішення від 29.05.2018 у справі № 908/711/18, а саме заборгованість у загальному розмірі 47267,74 грн. строком на дев'ять місяців зі сплатою рівними частинами щомісячно.

На підставі пункту 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.07.2018 заяву про розстрочку виконання судового рішення передано раніше визначеному у справі головуючому судді Носівець В.В.

Ухвалою суду від 16.07.2018 заяву прийнято до розгляду та призначено на 23.07.2018.

Відповідач (заявник) процесуальним правом на участь представника в судовому засіданні не скористався, про причини неявки суду не повідомив.

Представник позивача у судовому засіданні проти розстрочення виконання судового рішення заперечив. В письмових поясненнях позивач наголошує, що заявником не доведено неможливість виконання рішення суду, відповідних доказів відповідачем не надано, а недостатність коштів не може вважатися винятковим випадком для розстрочення виконання судового рішення. Просить у задоволенні заяви відмовити.

У відповідності до вимог ст. 42 ГПК України учасники справи зобов'язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; з'являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов'язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом.

Зважаючи на обмежений статтею 331 ГПК України 10-ти денний строк розгляду заяви про розстрочку виконання рішення, та приймаючи до уваги, що про час та місце слухання заяви у даній справі відповідач повідомлений належним чином, заява розглядається за відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 23.07.2018 р. судом проголошено ухвалу.

Розглянувши заяву фізичної особи-підприємця Премеленного Антона Ігоровича про розстрочку виконання судового рішення від 29.05.2018 у справі № 908/711/18 проаналізувавши матеріали та обставини справи, суд не знаходить підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 29.05.2018 у справі № 908/711/18 позов задоволено частково. Стягнуто з фізичної особи-підприємця Премеленного Антона Ігоровича на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" 27445,54 грн. основного боргу, 5163,22 грн. пені, 1921,18 грн. штрафу, 7043,83 грн. 20% річних, 3956,85 грн. інфляційних втрат та 1737,12 грн. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

На виконання судового рішення 04.07.2018 видано наказ.

Відповідно до ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Системний аналіз чинного законодавства свідчить, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини.

Обґрунтовуючи заяву про надання розстрочки виконання судового наказу, боржник посилається на скрутне фінансове становище та неможливість виконання судового наказу без поетапного погашення заборгованості. При цьому вказує, що діяльність відповідача на сьогоднішній день здійснюється частково, доходи є мінімальними. На підтвердження наведеного до заяви надано довідку про доходи та витрати на 2018 рік, підписану самим відповідачем.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Суд зазначає, що наведені відповідачем доводи не є доказом наявності виняткових обставин, достатніх та необхідних для розстрочки виконання судового наказу в розумінні ст.ст. 73, 74, 76, 77, 331 ГПК України та не доводять неможливість виконання наказу суду у даній справі.

Заявник, в порушення ст.ст. 74, 77 ГПК України, не надав належних доказів в підтвердження своїх доводів. Заявник не надав документів, які підтверджують тяжке фінансове становище, документально не підтвердив неприбутковість підприємницької діяльності, не надав документального обґрунтування наявності тих виняткових обставин, які роблять неможливим одночасне і повне виконання рішення суду у даній справі у встановлений строк. Долучена до матеріалів заяви довідка про доходи та витрати на 2018 рік, є внутрішнім документом ФОП Премеленого А.І. і не свідчить про його неприбутковість. Інших доказів наявності винятковості обставин, які могли б бути підставою для розстрочення судового рішення, божником не надано.

Нестабільний фінансовий стан боржника не може бути підставою для звільнення його від обов'язку належного виконання зобов'язань перед позивачем та не робить неможливим виконання рішення суду. Тому посилання заявника на важкий фінансовий стан (доказів на підтвердження наявності якого не надано), суд не сприймає у якості достатньої підстави для розстрочки виконання судового рішення.

При цьому, судом враховується, що при вирішенні заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення, потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 331 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. Тобто, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але також необхідно враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Також слід зазначити, що, з огляду на наявність світової фінансової кризи, всі підприємства знаходяться у рівних умовах. ФОП Премелений А.І., як суб'єкт підприємницької діяльності, здійснює свою діяльність самостійно, ініціативно, на власний ризик, тож негативний результат його господарської діяльності сам по собі не може бути підставою для звільнення його від виконання взятих на себе зобов'язань.

До того ж, кожна із сторін договору приймає на себе відповідні ризики можливого погіршення економічної ситуації та фінансового становища свого підприємства, підприємств своїх контрагентів та країни в цілому. Учасник договору не повинен відповідати за прорахунки суб'єкта підприємницької діяльності, з яким він уклав договір.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Законом України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Отже, викладені та повідомлені суду боржником обставини, за змістом ст. 331 ГПК України, не є підставою для розстрочки виконання судового рішення. Боржником не доведено належними доказами наявність виключних обставин, які дають підстави для застосування розстрочки виконання рішення суду.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заява ФОП Премеленого А.І. про надання розстрочки виконання рішення господарського суду Запорізької області від 29.05.2018 у справі № 908/711/18 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

керуючись ст.ст. 160, 233, 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ФОП фізичної особи-підприємця Премеленного Антона Ігоровича про надання розстрочки виконання рішення господарського суду Запорізької області від 29.05.2018 у справі № 908/711/18 відмовити.

Ухвалу проголошено в судовому засіданні 23.07.2018.

У зв'язку із знаходженням судді-доповідача у справі Носівець В.В. з 30 липня по 01 серпня 2018 року у відрядженні, повний текст ухвали складено і підписано 02.08.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя В.В. Носівець