РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.07.2018Справа № 910/5678/18
За позовом Приватного акціонерного товариства " ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ "

До Публічного акціонерного товариства " Українська залізниця "

Про стягнення 26170,80 грн.

Суддя Пінчук В.І.

Секретар судового засідання Дімітрова Ю.Ю.

Представники сторін:

Від позивача Аверіна В.Є. - предст.

Від відповідача Комісарова А.В. - предст.

Рішення прийняте 12.07.2018 р., оскільки у судовому засіданні 14.06.2018 р. оголошувалась перерва.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - приватне акціонерне товариство " ДТЕК Павлоградвугілля " звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача - публічного акціонерного товариства " Українська залізниця " 26170,80 грн. вартості нестачі вантажу.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 10.05.2018 р. відкрите провадження у справі № 910/5678/18, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначення розгляду зазначеної справи на 14.06.2018 р.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог позивача заперечує та просить суд у задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що позивачем невірно розрахована загальна вартість нестачі з урахуванням 1% норми природної втрати ( від маси вантажу у вагоні ), оскільки в розрахунку, який міститься у позовній заяві зазначена вартість 1 тн. вантажу з ПДВ у вагоні № 61123469 - 2459,62 грн., а в довідці від 23.06.2017 р. № 1/3102 зазначена вартість 1 тн. вантажу з ПДВ у вказаному вагоні 1258,68 грн.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд -

В С Т А Н О В И В:

На адресу товариства з обмеженою відповідальністю " Курахівська ЦЗФ " були відправлені вагони № 53607321 та № 61123469 з вугіллям власності приватного акціонерного товариства " ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ ".

Під час слідування залізницею було проведено перевірку стану вантажу та виявлена нестача, про що були складені комерційні акти № 482004/214 та № 482004/180

Статтею 920 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами ( статутами ).

Відповідно до ст. 12 Закону України " Про залізничний транспорт " залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Згідно ст. 23 вказаного Закону перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин. Аналогічна норма викладена і в частині 1 ст. 314 ГК України.

Згідно статті 110 Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Відповідно до ст. 113 Статуту залізниць України за незбереження прийнятого до перевезення вантажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата нестача чи пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць для засвідчення невідповідності маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах складається комерційний акт. ( ст. 129 Статуту )

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно ст. 115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно п. 27 Правил видачі вантажів (затверджені Наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 року) вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

Відповідно до даних залізничної накладної, вантажем, що перевозилось у спірному вагоні було вугілля кам'яне, яке відноситься до класу мінерального палива відповідно до " ГОСТ 17070-87 Угли. Термины и определения ", а також до української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності " УКТЗЕД ".

Згідно вказаних Правил, норма природної втрати для мінерального палива становить 1% маси, зазначеної в перевізних документах.

Пунктом 114 ( п.п. а ) Статуту залізниць передбачено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Згідно розрахунку позивача вартість недостачі у вагоні №53607321 з урахуванням ПДВ становить: 9560,99 грн. з урахуванням природних втрат, а також виходячи із вартості 1 тн. вантажу з ПДВ 1104,04 грн.

Згідно розрахунку позивача вартість недостачі у вагоні № 61123469 з урахуванням ПДВ становить: 16609,82 грн. з урахуванням природних втрат, а також виходячи із вартості 1 тн. вантажу з ПДВ 2459,62 грн.

Разом з тим, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню лише частково, а саме в розмірі 18060,85 грн., оскільки позивачем невірно розрахована загальна вартість нестачі з урахуванням 1% норми природної втрати ( від маси вантажу у вагоні ).

Згідно розрахунку, який міститься у позовній заяві вказана вартість 1 тн. вантажу з ПДВ у вагоні № 61123469 - 2459,62 грн., а в довідці від 23.06.2017 р. № 1/3102 вказана вартість 1 тн. вантажу з ПДВ у вказаному вагоні становить 1258,68 грн.

Таким чином, вартість нестачі у вагоні № 61123469 становить 8499,86 грн. ( 6,753 х 1258,68 грн. )

Загальна вартість нестачі вантажу у вагонах №53607321 та № 61123469 становить 18060,85 грн.

Відповідно до статті 314 ГК України, перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

Частиною 1 ст. 110 Статуту залізниць України передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі, згідно з правилами іншому підприємству. У відповідності до ст. 113 Статуту залізниць України за незбереження ( втрату, нестачу, псування і пошкодження ) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність в розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Всупереч вимогам ст. 74 ГПК України та ст. 314 Господарського кодексу України відповідач не надав суду належних доказів того, що нестача отриманого для перевезення вантажу сталася не з його вини.

Відповідно до ст. 129 ГПК України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст.129, 232, 233, ст.ст. 236 - 238, ст. 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства " Українська залізниця " ( 03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, код 40075815 ) на користь приватного акціонерного товариства " ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ " ( 51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, 76, код 00178353 ) 18060 ( вісімнадцять тисяч шістдесят ) грн. 85 коп. вартості нестачі вантажу, 1215 ( одну тисячу двісті п'ятнадцять ) грн. 92 коп. судового збору.

Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанці у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

дата підписання повного тексту рішення 01.08.2018 р.

Суддя В.І.Пінчук