ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2018 р. м. Київ Справа № 911/2358/16

Господарський суд Київської області в складі колегії суддів: головуючий суддя Христенко О.О., судді Антонова В.М., Мальована Л.Я.

за участю секретаря Гарбуз Л.В.

розглянувши справу № 911/2358/16

за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави

до 1. Бучанської міської ради, м. Буча,

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт ЛТД», м. Буча,

3. Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив

«Кампа-Парк», м. Буча

про визнання недійсним рішень, договорів оренди та суборенди земельної

ділянки

за участю представників:

прокурор (позивач): Батюк І.В. - посвідчення № 042854 від 15.04.2016;

від відповідача 1: Бєляков М.С. - довіреність № 04-09/609 від 04.07.2017;

від відповідача 2: Яценко В.В. - довіреність від 29.03.2018;

від відповідача 3: Захаревська Н.П. - довіреність № 01/18-с від 26.01.2018;

вільні слухачі: Алдохін В.В., Лещенко В.В., Кореньок Г.І., Смаль Н.В., Лізунова А.Г.,

Руденко Д.О., Цюня В.О.;

представники преси: Добровольська А. - посвідчення № 45, Ляховець Б. - посвідчення № 33

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява вих. № 05/3-155вих16 від 19.07.2016 (вх. № суду 2441/16 від 26.07.2016) Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави (надалі - позивач) до Бучанської міської ради (надалі - відповідач 1), Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт ЛТД» (надалі - відповідач 2), Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Кампа-Парк» (надалі - відповідач 3) про визнання недійсним рішень, договорів оренди та суборенди земельної ділянки.

Так, прокурор просить визнати недійсними: рішення Бучанської міської ради «Про затвердження ТОВ «Комфорт ЛТД» технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки загальною площею 2,6855 га, надання в оренду землі» від 30.07.2015 № 2374-74-VI;

рішення Бучанської міської ради «Про надання ТОВ «Комфорт ЛТД» згоди на передачу земельної ділянки площею 2,0112 га в суборенду ОК «ЖБК «Кампа-Парк» від 01.09.2015 № 2430-76-VI;

договір оренди земельної ділянки площею 2,0112 га з кадастровим номером :01:040:0116 від 10.08.2015, укладений між Бучанською міською радою та ТОВ «Комфорт ЛТД»;

договір суборенди земельної ділянки площею 2,0112 га з кадастровим номером :01:040:0116 від 16.09.2015, укладений між ТОВ «Комфорт ЛТД» та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Кампа-Парк».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що земельна ділянка, яка була передана відповідачем 1 в оренду та суборенду відповідачам 2 та 3 належить до земель лісового фонду Бучанської лісової дачі; вилучати земельні ділянки державної власності лісогосподарського призначення для не лісогосподарських потреб має право виключно Кабінет Міністрів України; при наданні спірної земельної ділянки в оренду та суборенду погодження Кабінету Міністрів України не надавалось. Оскаржуване рішення Бучанської міської ради від 30.07.2015 № 2374-74-VI, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки загальною площею 2,6855 га на земельні ділянки площею 0,6743 га з кадастровим номером :01:040:0115 та площею 2,0112 га з кадастровим номером :01:040:0116 та передачу земельних ділянок в оренду для будівництва та обслуговування спортивного тенісного клубу та житлової забудови за адресою: м. Буча, вул. Лісова, 1-А та 1-Б, є незаконним і прийнятим Бучанською міською радою з перевищенням повноважень, оскільки вказана земельна ділянка, на думку прокурора, на момент виділення належала до земель лісогосподарського призначення і не могла бути передана у користування для будівництва.

У своєму позові прокурор посилається на обставини, встановлені рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 17.10.2014, залишеним без змін ухвалами апеляційного суду Київської області від 06.02.2015 та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.07.2015 у справі № 367/4187/14-ц, як на факти, що не потребують додаткового доведення стосовно незаконності віднесення органом місцевого самоврядування регіону земель лісогосподарського призначення до земель житлової та громадської забудови.

В позовній заяві прокурор зазначає, що відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи іншій суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Прокурор зазначає, що відповідно до Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» та Указу Президента України «Про Державну інспекцію сільського господарства України» центральним органом виконавчої влади, який здійснює державний контроль за використанням та охороною державних земель лісового призначення є Державна інспекція сільського господарства України, яка позбавлена права звернення з позовами до суду.

Тому прокурор вважає, що в даному випадку є підстава для захисту інтересів держави прокуратурою шляхом пред'явлення даного позову, в якому прокурор є позивачем.

Ухвалою суду від 29.07.2016 повернуто позовну заяву прокурору без розгляду, у зв'язку із невірним визначенням прокурором органу, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення функцій у правовідносинах, пов'язаних із захистом інтересів держави щодо захисту державних земель лісового призначення.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.09.2016 ухвалу господарського суду Київської області від 29.07.2016 у справі № 911/2358/16 скасовано, а матеріали справи № 911/2358/16 передано на розгляд до господарського суду Київської області.

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.09.2016 порушено провадження у справі № 911/2358/16.

Через канцелярію суду (вх. № 23867/16 від 18.11.2016) відповідач 1 надав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві, а саме, що земельні ділянки, які є предметом спору у даній справі, належать до земель житлової та громадської забудови міста Буча, а тому на момент прийняття спірного рішення Бучанська міська рада діяла в межах, наданих їй повноважень.

В судовому засіданні 18.11.2016 представник відповідача 2 надав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві, а саме, що спірні земельні ділянки належать до земель громадської та житлової забудови, власником яких є Бучанська міська рада; відповідач 2 не погоджується з преюдиціальним характером рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17.10.2014 у справі № 367/4187/14-ц, оскільки відповідач 2 не був стороною процесу при розгляді вказаної справи; земельну ділянку площею 2,6855 га в оренду для будівництва тенісного клубу та готельного комплексу в м. Буча по вул. Лісовій відповідач 2 отримав ще рішенням Бучанської міської ради від 25.10.2007 № 462-20-V, в подальшому вказана земельна ділянка була поділена на дві земельні ділянки; відповідно до Закону України «Про державно-правовий експеримент розвитку місцевого самоврядування в місті Ірпені, селищах Буча, Ворзель, Гостомель, Коцюбинське Київської області» проводився державно-правовий експеримент розвитку місцевого самоврядування в Ірпінському регіоні та для його реалізації було сформовано території населених пунктів, які входили до його складу, в тому числі прийнято рішення про віднесення земель, які обслуговував Бучанський лісгосп до комунальної власності.

В судовому засіданні 18.11.2016 відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка діяла на дату судового засідання) оголошувалась перерва до 28.11.2016 о 10 год. 00 хв.

В судовому засіданні 28.11.2016 представник відповідача 1 надав додаткові письмові пояснення на позовну заяву, в яких просить суд відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 09.12.2016 на підставі ст. 4-6 ГПК України (в редакції, яка діяла на дату судового засідання 09.12.2016) призначено колегіальний розгляд справи № 911/2358/16.

Згідно протоколу автоматизованого визначення складу колегії суддів та ухвали від 16.12.2016 справу № 911/2358/16 прийнято до розгляду колегією суддів у складі: головуючий суддя Христенко О.О., судді Антонова В.М., Мальована Л.Я.

Через канцелярію суду (вх. № 689/17 від 16.01.2017) відповідач 1 надав додаткові письмові пояснення по справі та клопотання про призначення земельно-технічної експертизи.

В судовому засіданні 16.01.2017 відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка діяла на дату судового засідання) оголошувалась перерва до 03.02.2017 об 11 год. 00 хв.

Через канцелярію суду (вх. № 2561/17 від 03.02.2017) прокурор надав письмові пояснення по справі.

З метою усунення суперечностей між поданими прокурором та відповідачами 1 та 2 доказами щодо належності чи неналежності спірних земельних ділянок до земель лісогосподарського призначення, для усунення яких необхідні спеціальні знання кваліфікованого експерта в галузі проведення земельно-технічних експертиз, з метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, ухвалою суду від 03.02.2017 було призначено судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

На вирішення експертизи судом винесено питання: «Чи знаходились земельні ділянки, кадастровий номер :01:040:0115, площею 0,6743 га. та кадастровий номер :01:040:0116, площею 2,0112 га, що розташовані на території міста Буча Київської області, станом на момент їх відведення в межах (у складі) земель лісогосподарського призначення?».

Ухвалою суду від 03.02.2017 провадження у справі зупинено на час проведення судової експертизи.

Ухвалою суду увід 17.05.2017 на виконання клопотання судового експерта уточнено питання, поставлене на вирішення судового експерта, зокрема, вказавши: чи знаходились земельні ділянки, кадастровий номер :01:040:0115, площею 0,6743 га та кадастровий номер :01:040:0116, площею 2,0112 га, що розташовані на території міста Буча Київської області, станом на час розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, площею 2,6855 га, терміном на 10 років, для будівництва та обслуговування спортивного тенісного клубу та готельного комплексу в м. Буча по вул. Лісова, який в подальшому був затверджений рішенням Бучанської міської ради № 462-20-V від 25.10.2007 року та час розробки технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки загальною площею 2,6855 га, з кадастровим номером :01:040:0049, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування спортивного тенісного клубу та житлової забудови, на дві земельні ділянки, а саме: земельні ділянки, площею 0,6743 га та 2,0112 га, з кадастровими номерами :01:040:0115 та :01:040:0116, в межах (у складі) земель лісогосподарського призначення?».

Під час проведення судової експертизи судовий експерт неодноразово звертався до суду із клопотаннями про отримання необхідних документів. Для розгляду клопотань експерта суд поновлював провадження у справі та призначав судові засідання. Учасники справи на виконання клопотань судового експерта надавали докази, які залучені до матеріалів справи.

Через канцелярію суду (вх. № 107/17 від 03.07.2017) прокурор надав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 2,0112 га кадастровий номер :01:040:0116 та заборони вирубки дерев та будівельних робіт на вказаній земельній ділянці.

Ухвалою суду від 18.08.2017 задоволено заяву прокурора про забезпечення позову, накладено арешт на земельну ділянку площею 2,0112 га кадастровий номер :01:040:0116, що розташована у м. Буча, вул. Лісова, 1-А, та заборонено відповідачам 2 та 3 проводити вирубку дерев та будівельні роботи на вказаній земельній ділянці.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2017 ухвалу господарського суду Київської області від 18.08.2017 у справі № 911/2358/16 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.11.2017 постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2017 та ухвалу господарського суду Київської області від 18.08.2017 у справі № 911/2358/16 залишено без змін.

Ухвалою суду від 29.11.2017 відмовлено ТОВ «Комфорт ЛТД» (відповідач 2) в задоволенні скарги на дії Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області при виконанні ухвали господарського суду Київської області від 18.08.2017 у справі № 911/2358/16.

Ухвалою суду від 07.03.2018, у зв'язку з поверненням з експертної установи матеріалів справи з висновком експерта від 21.02.2018 № 5700/17-41/11694/17-41, провадження у справі поновлено, відповідно до Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України в новій редакції, що набрала чинності 15.12.2017, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження, призначено підготовче засідання на 02.04.2018.

В судовому засіданні 02.04.2018 відповідач 1 надав клопотання про долучення до матеріалів справи доказів.

Через канцелярію суду (вх. № 6819/18 від 06.04.2018) відповідач 2 надав відзив на позовну заяву в порядку ст. 165 ГПК України (в редакції яка діє з 15.12.2017), в якому проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві, а саме, що за відсутності чітких координат (поворотних точок) меж земельної ділянки Бучанської лісової дачі неможливо встановити дійсні межі цієї земельної ділянки та її співвідношення із спірними земельними ділянками. Рішенням Київської обласної ради «Про встановлення меж окремих населених пунктів Київської області» від 22.10.2004 було затверджено межі населеного пункту селища Буча, до яких увійшли спірні земельні ділянки. У 2010 році межі міста Буча було встановлено в натурі (на місцевості) та закріплено відповідними межовими знаками.

Через канцелярію суду (вх. № 7394/18 від 16.04.2018) відповідач 3 надав відзив на позовну заяву в порядку ст. 165 ГПК України (в редакції яка діє з 15.12.2017), в якому проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві.

Через канцелярію суду (вх. № 7502/18 від 16.04.2018) відповідач 1 надав клопотання про долучення до матеріалів справи доказів.

Ухвалою суду від 02.05.2018 закрито підготовче провадження у справі № 911/2358/18 та призначено справу до розгляду по суті на 30.05.2018.

В судовому засіданні 30.05.2018 суд заслухав вступне слово прокурора, відповідачів 1, 2 та 3 з викладенням змісту та підстав своїх вимог і заперечень щодо предмета позову, а також відповіді на усні запитання, поставлені один одному представниками учасників справи.

У зв'язку з неможливістю вирішення спору по суті в судовому засіданні 30.05.2018, відповідно до ст. 216 ГПК України судом оголошено перерву до 13.06.2018.

Через канцелярію суду (вх. № 10865/18 від 08.06.2018) відповідач 1 надав додаткові письмові пояснення по справі з додатками, які суд залишає без розгляду, як такі, які без поважних причин не були подані в підготовчому засіданні.

В судовому засіданні 13.06.2018 суд продовжив розгляд справи по суті, а саме судом були з'ясовані обставини, на які учасники посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, досліджено докази, подані суду учасниками справи, після чого суд відповідно до ст. 216 ГПК України оголосив перерву в судовому засіданні до 03.07.2018, про що представників учасників справи повідомлено під розписку.

03.07.2018 суд продовжив судовий розгляд справи по суті, в судовому засіданні відбулися судові дебати.

В судових засіданнях прокурор підтримував позовні вимоги викладені в позовній заяві, та просив суд задовольнити позов повністю з підстав, викладених у позовній заяві та у письмових поясненнях.

В судових засіданнях представник відповідача 1 проти позову заперечував та просив суд в позові відмовити повністю з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та у письмових поясненнях.

В судових засіданнях представник відповідача 2 проти позову заперечував та просив суд в позові відмовити повністю з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та у письмових поясненнях.

В судових засіданнях представник відповідача 3 проти позову заперечував та просив суд в позові відмовити повністю з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та у письмових поясненнях.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГПК України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та об'єктивного розгляду спору по суті, в судовому засіданні 03.07.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Рішенням Бучанської міської ради «Про затвердження матеріалів погодження місця розташування земельної ділянки та дозвіл на виконання проекту відведення земельної ділянки» від 28.12.2006 № 502-13-V затверджено ТОВ «Комфорт ЛТД» матеріали погодження місця розташування земельної ділянки площею 2,98 га в селищі Буча по вул. Лісова, надано дозвіл ТОВ «Комфорт ЛТД» на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,98 га в користування на умовах оренди для будівництва спортивного тенісного клубу та готельного комплексу в селищі Буча по вул. Лісова.

Рішенням Бучанської міської ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання в оренду ТОВ «Комфорт ЛТД» для будівництва та обслуговування спортивного тенісного клубу та готельного комплексу в м. Буча по вул. Лісова» від 25.10.2007 № 462-20-V затверджено ТОВ «Комфорт ЛТД» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею 2,6855 га, терміном на 10 років, для будівництва та обслуговування спортивного тенісного клубу та готельного комплексу в м. Буча по вул. Лісова; надано ТОВ «Комфорт ЛТД» земельну ділянку загальною площею 2,6855 га в користування на умовах оренди терміном на 10 років, для будівництва та обслуговування спортивного тенісного клубу та готельного комплексу в м. Буча по вул. Лісова.

Рішенням Бучанської міської ради «Про розгляд звернення товариства з обмеженою відповідальністю Комфорт ЛТД» від 30.07.2015 № 2374-74-VІ затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки загальною площею 2,6855 га кадастровий номер :01:040:0049 для будівництва та обслуговування спортивного тенісного клубу та житлової забудови - орендар ТОВ «Комфорт ЛТД» на дві земельні ділянки, а саме на земельну ділянку площею 0,6743 га кадастровий номер :01:040:0115 по вул. Лісова, 1-Б та земельну ділянку площею 2,0112 га кадастровий номер :01:040:0116 по вул. Лісова, 1-А в м. Буча. Припинено дію договору оренди земельної ділянки, який зареєстрований в Ірпінському міському відділі Київської обласної філії центру державного земельного кадастру 19.03.2008 за № 18. Внесено зміни до п. 2 рішення Бучанської міської ради від 25.10.2007 № 462-20-V, виклавши його в наступній редакції: надати ТОВ «Комфорт ЛТД» в оренду терміном на 5 років земельну ділянку площею 0,6743 га кадастровий номер :01:040:0115, вул. Лісова, 1-Б та земельну ділянку площею 2,0112 га кадастровий номер :01:040:0116, вул. Лісова, 1-А, вид використання для будівництва та обслуговування спортивного тенісного клубу та житлової забудови, цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку; категорія земель: землі житлової та громадської забудови. Погоджено ТОВ «Комфорт ЛТД» передачу в суборенду Обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Кампа» земельних ділянок площею 0,6743 га по вул. Лісова, 1-Б та площею 2,0112 га по вул. Лісова, 1-А.

Рішенням Бучанської міської ради «Про розгляд звернення ТОВ Комфорт ЛТД» та ОК «ЖБК «Кампа-Парк» від 01.09.2015 № 2430-76-VІ погоджено ТОВ «Комфорт ЛТД» передачу земельної ділянки площею 2,0112 га кадастровий номер :01:040:0116 по вул. Лісова, 1-А (без зміни цільового призначення) в суборенду Обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Кампа-Парк».

10 серпня 2015 року на підставі вказаного рішення відповідача 1 від 30.07.2015 № 2374-74-VІ між Бучанською міською радою («орендодавець») та ТОВ «Комфорт ЛТД» («орендар») укладено Договір оренди земельної ділянки (далі - Договір оренди) згідно п.п. 1.1, 1.2 якого Бучанська міська рада передає, а ТОВ «Комфорт ЛТД» приймає у платне строкове користування земельну ділянку, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Буча, для господарського використання. Земельна ділянка розташована за адресою: м. Буча, вулиця Лісова, 1-А, площею 20 112 кв. м., кадастровий номер земельної ділянки :01:040:0116.

В п. 2.1 Договору оренди зазначено, що земельна ділянка, яка передається, за своїм цільовим призначенням відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови.

Пунктом 2.2 Договору оренди сторонами погоджено, що земельна ділянка передається в оренду для будівництва та обслуговування спортивного тенісного клубу та житлової забудови.

Відповідно до п. 3.1 Договору оренди даний договір укладається на п'ять років та набирає чинності з дати його державної реєстрації.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про реєстрацію іншого речового права право оренди зазначеної земельної ділянки зареєстровано за відповідачем 2.

16 вересня 2015 року на підставі вказаного рішення відповідача 1 від 01.09.2015 № 2430-76-VІ від ТОВ «Комфорт ЛТД» («орендар») та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Кампа-Парк» («суборендар») укладено Договір суборенди земельної ділянки (далі - Договір суборенди) згідно п.п. 1.1, 1.2 якого ТОВ «Комфорт ЛТД» передає, а ОК «ЖБК «Кампа-Парк» приймає у платне строкове користування земельну ділянку, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Буча, та перебуває в оренді у ТОВ «Комфорт ЛТД» на підставі Договору оренди земельної ділянки від 10.08.2015, для господарського використання. Земельна ділянка розташована за адресою: м. Буча, вулиця Лісова, 1-А, площею 20 112 кв. м., кадастровий номер земельної ділянки :01:040:0116.

В п. 2.1 Договору суборенди зазначено, що земельна ділянка, яка передається в суборенду, за своїм цільовим призначенням відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови.

Пунктом 2.2 Договору суборенди сторонами погоджено, що земельна ділянка передається в суборенду для будівництва та обслуговування спортивного тенісного клубу та житлової забудови.

Відповідно до п. 3.1 Договору суборенди даний договір укладається на п'ять років та набирає чинності з дати його державної реєстрації.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про реєстрацію іншого речового права право суборенди зазначеної земельної ділянки зареєстровано за відповідачем 3.

За твердженнями прокурора, згідно даних лісовпорядкування 1988 року спірна земельна ділянка відноситься до земель лісогосподарського призначення Бучанської лісової дачі та розташована в кварталі 1 виділах 7, 8 та 13, що підтверджується фрагментом з публічної кадастрової карти України з нанесеними межами, зокрема, спірної земельної ділянки та 1 кварталу Бучанської лісової дачі, наданого Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об'єднанням (ВО «Укрдержліспроект») до листа вих. № 281 від 11.04.2016.

Прокурор посилається на п. 5 розділу VІІІ «Прикінцеві положення» Лісового кодексу, яким встановлено, що до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Комунальне господарство «Бучанське лісогосподарське підприємство» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій 17.07.1997. Згідно довідки № 839/2001 від 19.02.2001 Київського обласного управління статистики організаційно-правова форма Бучанського лісогосподарського підприємства - комунальне підприємство, форма власності - комунальна власність.

Наказом Управління житлово-комунального господарства Київської обласної державної адміністрації від 03.01.2002 № 4 Бучанське лісогосподарське підприємство реорганізовано в Бучанську лісогосподарську установу. Згідно довідки № 782/2002 від 21.02.2002 Київського обласного управління статистики організаційно-правова форма Бучанської лісогосподарської установи - установа, форма власності - комунальна власність.

Ірпінський міський відділ земельних ресурсів Київської області Київського обласного головного управління земельних ресурсів у листі вих. № П-138 від 31.08.2004 зазначив, що Бучанська лісогосподарська установа не має документів на право користування жодною земельною ділянкою в межах Бучанської селищної ради.

Державне лісове агентство лісових ресурсів Укроаїни у листі вих. № 02-19/2326-16 від 18.04.2016 зазначило, що на території Бучанської міської ради відсутні підприємства, установи або організації, що належать до сфери управління Держлісагентства.

Тобто, Бучанська лісогосподарська установа не є державним лісогосподарським підприємством, документи, які посвідчують її права на раніше надані земельні ділянки відсутні, тому посилання прокурора на матеріали лісовпорядкування як на правовстановлюючі документи, спростовуються вищевикладеним.

Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерного дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу. Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентується галузевими нормативними документами. Зокрема, за змістом п 1.1 Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Держлісгоспом СРСР 11.12.1986, планшети лісовпорядкування відносяться до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, а частина друга зазначеної Інструкції присвячена процедурі їх виготовлення.

На підтвердження зазначених у позовній заяві доводів прокурорм до суду не було надано планово-картографічні матеріали лісовпорядкування 1 кварталу, а саме планшет лісовпорядкування.

Прокурор посилається на лист Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об'єднання «Укрдержліспроект», що спірні земельні ділянки, які передані відповідачем 1 відповідачу 2 в оренду та відповідачу 3 в суборенду, належали до земель Бучанської лісової дачі та знаходяться у кварталі 1, на фрагмент з публічної кадастрової карти, який додано до листа Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об'єднання «Укрдержліспроект», однак суд не може прийняти до уваги дані документи, оскільки із даних документів не вбачається, яким чином даний факт було встановлено, які саме земельні ділянки із якими кадастровими номерами накладаються на вказаний 1 квартал із зізначенням його кадастрових номерів та яким саме чином.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06.09.2012 № 5245-VI, який набрав чинності з 01.01.2013, Кабінету Міністрів України було доручено протягом року з дня опублікування цього Закону забезпечити оформлення органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями права постійного користування земельними ділянками, які використовують земельні ділянки державної власності без документів, що посвідчують право користування ними. Зазначений у Законі строк сплив у жовтні 2013 року.

Окрім того, належність спірної земельної ділянки до земель лісогосподарського призначення, на переконання прокурора, підтверджується висновками судів у справі № 367/4187/14-ц за позовом заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Комунального підприємства «Бучанське управління житлово-комунального господарства Бучанської міської ради» до Бучанської міської ради, ОСОБА_13, за участю третіх осіб - фізичних осіб про скасування рішень ради та витребування земельних ділянок.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 17.10.2014 у справі № 367/4187/14-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 06.02.2015, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.07.2015 та постановою Верховного суду України від 16.12.2015, в тому числі визнано недійсним рішення Бучанської міської ради «Про віднесення земель Бучанської селищної ради, які обслуговує Бучанська лісогосподарська установа Київського обласного житлово-комунального управління до земель житлової та громадської забудови» від 25.06.2002 № 71/1-4-ХХIV.

Таким чином прокурор вважає, що Бучанська міська рада при прийнятті рішення щодо відведення в оренду земельної ділянки вийшла за межі визначених законом повноважень, оскільки вирішення питання вилучення земель лісового фонду державної власності та зміна їх цільового призначення не належало до компетенції Бучанської міської ради.

Згідно ч.ч. 4, 5 та 7 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов'язковою для господарського суду.

Відповідачі 2 та 3 не були учасниками справи № 367/4187/14-ц, оспорюють факт, що територія площею 890 га відноситься до земель лісового фонду і знаходиться за межами міста Буча.

В свою чергу відповідачі, заперечуючи проти позову, зазначають, що, позиція прокуратури ґрунтується на суперечливих висновках, зроблених в рішенні Ірпінського міського суду Київської області від 17.10.2014 у справі № 367/4187/14-ц, оскільки, на думку відповідачів, в мотивувальних частинах цих судових рішень відсутнє будь-яке посилання на конкретну площу земель, які можуть відноситись до земель лісового фонду, і що спірна земельна ділянка, яка є предметом розгляду у даній справі, накладається із земельною ділянкою, про яку йде мова у зазначеному вище рішенні.

Відповідачі ставлять під сумнів чинність матеріалів лісовпорядкування 1988-1989 років Бучанської лісової дачі, на які посилається прокурор, з огляду на те, що згідно інформації Державного агентства лісових ресурсів, викладеної у листі від 30.01.2017 вих. № 02-19/460-17, Держлісагентством не затверджувалися матеріали лісовпорядкування Бучанської лісової дачі 1988-1989 років та у Держлісагентстві відсутня інформація про затвердження цих матеріалів державними органами лісового господарства або іншими державними органами, які існували в період їх виготовлення.

Відповідно до інформації Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства, що міститься у листі від 02.09.20016 вих. № 04-19/1906, за період 2002-2016 у відповідності до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування 2014 року в межах населеного пункту Буча Київської області розташовані землі лісогосподарського призначення площею 42,6 га ДП «Клавдієвський лісгосп».

У листі вих. № 04-35/633 від 01.04.2016 Київське обласне та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства зазначило, що вкриті лісовою рослинністю землі в межах міста Бучі не належать до земель лісогосподарського призначення та не обслуговувалися державними підприємствами, що належать до сфери діяльності Управління.

Крім того, відповідно до діючої містобудівної документації, а саме: Генерального плану міста Буча Київської області, затвердженого рішенням Бучанської міської ради від 17.03.2015 № 2124-67-VI та Плану зонування території м. Буча, затвердженого рішенням Бучанської міської ради від 30.04.2015 № 2171-69-VI, спірна земельна ділянка площею 2,6855 га за адресою: м. Буча, вул. Лісова, 1-а, яка передана в оренду відповідачу 2 та в суборенду відповідачу 3, розташована в межах міста Буча, належить до земель житлової та громадської забудови.

Таким чином, згідно затвердженої містобудівної документації, спірна земельна ділянка призначена саме для містобудівних потреб, а не є лісом І категорії, як зазначає прокурор.

Відповідно до ч. 3 ст. 83 Земельного кодексу України земельні ділянки державної власності, які передбачається використати для розміщення об'єктів, призначених для обслуговування потреб територіальної громади (комунальних підприємств, установ, організацій, громадських пасовищ, кладовищ, місць знешкодження та утилізації відходів, рекреаційних об'єктів тощо), а також земельні ділянки, які відповідно до затвердженої містобудівної документації передбачається включити у межі населених пунктів, за рішеннями органів виконавчої влади передаються у комунальну власність.

Згідно п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідну положення» Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06.09.2012 № 5245-VI, який набрав чинності з 01.01.2013, з дня набрання чинності цим Законом землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються: а) земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади; які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій; б) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього розділу.

Згідно ст. 1 Закону України "Про державно-правовий експеримент розвитку місцевого самоврядування в місті Ірпені, селищах Буча, Ворзель, Гостомель, Коцюбинське Київської області" від 05.04.2001 № 2352-III, Ірпінський регіон - територія, яка включає в себе місто обласного значення Ірпінь та селища Буча, Ворзель, Гостомель, Коцюбинське Київської області, що мають спільні особливості розвитку, єдину соціально-економічну інфраструктуру.

Об'єднання територіальних громад Ірпінського регіону - об'єднання територіальних громад міста Ірпінь, селищ Буча, Ворзель, Гостомель, Коцюбинське, які мають спільні історичні, культурні, соціально-економічні та інші особливості розвитку, єдиний адміністративний центр у місті Ірпені, з метою ефективного вирішення за взаємною згодою питань місцевого значення, що зачіпають інтереси цих територіальних громад.

Відповідно до ст. 4 вказаного Закону у своїй діяльності територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування, а також підприємства, установи, організації, що знаходяться в Ірпінському регіоні, під час проведення експерименту керуються Конституцією України та цим Законом. Закони та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

В матеріалах справи міститься низка документів на підтвердження проведення в Ірпінському регіоні державно-правового експерименту розвитку місцевого самоврядування.

Згідно ч. 3 ст. 13 вказаного Закону рішення міської, селищних рад, їх виконавчих комітетів, прийняті у межах компетенції, наданої їм законом, обов'язкові для виконання всіма органами, підприємствами, установами і організаціями, їх посадовими особами, а також громадянами відповідно на території міста і селищ. Рішення Ірпінської міської ради, її виконавчого комітету, що стосуються спільних інтересів територіальних громад Ірпінського регіону, прийняті в межах компетенції, наданої цим Законом, є обов'язковими для виконання на всій території регіону.

Рішенням Ірпінської міської ради «Про віднесення земель Ірпінського регіону, які обслуговує Бучанська лісогосподарська установа Київського обласного житлово-комунального управління, до земель житлової та громадської забудови» від 27.06.2002 № 49-3-ХХIV віднесено землі вкриті деревною рослинністю (крім наданих у власність чи користування) в межах Ірпінського регіону до земель житлової та громадської забудови і рахувати їх землями запасу, які обслуговуються Бучанською лісогосподарською установою. Деревну рослинність віднести до категорії зелених насаджень у межах населених пунктів регіону.

Перший заступник прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, КП «Бучанське управління житлово-комунального господарства Бучанської міської ради» звернувся до Ірпінського міського суду Київської області із позовом до Ірпінської міської ради Київської області, фізичних осіб про визнання недійсними рішення Ірпінської міської ради Київської області від 27.06.2002 № 49-3-XXIV «Про віднесення земель Ірпінського регіону, які обслуговує Бучанська лісогосподарська установа Київського обласного житлово-комунального управління до земель житлової та громадської забудови», державного акта на право власності на землю, витребування з чужого незаконного володіння та визнання права власності на земельну ділянку.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 30.08.2016 у справі № 367/762/15-ц, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 30.05.2018, у задоволенні позову першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету міністрів України, комунального підприємства «Бучанське управління житлово-комунального господарства Бучанської міської ради Київської області» до Ірпінської міської ради Київської області, фізичних осіб про визнання недійсними рішень, державних актів на право власності на землю, витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння та визнання права власності на земельні ділянки відмовлено.

Постановою Верховної Ради України «Про віднесення селища міського типу Буча Ірпінської міської ради Київської області до категорії міст обласного значення» від 09.02.2006, яка набрала чинності 01.01.2007, селище міського типу Буча Ірпінської міської ради Київської області віднесено до категорії міст обласного значення в межах існуючої площі без зміни зовнішніх меж.

При наданні висновків до містобудівної документації Київське обласне та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства у листі вих. № 04-22/2187 від 03.12.2014 зазначило, що на території Бучанської міської ради в межах населеного пункту розташовані землі лісогосподарського призначення, а саме ліси І і ІІ зон округів санітарної охорони лікувально-оздоровчих територій, загальною площею 42,6 га у кварталі 87 Кдавдієвського лісництва ДП «Клавдієвський лісгосп», на яких встановлено обмежений режим ведення лісового господарства і користування лісами.

Рішенням Київської обласної ради від 22.10.2004 № 219-17-IV «Про встановлення меж окремих населених пунктів Київської області» затверджено межі смт. Буча згідно з відповідними проектами землеустрою, встановлено межі смт. Буча в розмірі 2 658,1362 га на підставі проекту землеустрою щодо встановлення і зміни меж селища Буча, схваленого позитивним висновком державної землевпорядної експертизи. Згідно вказаного проекту територія 890 га входила до меж селища і відносилась до категорії земель житлової та громадської забудови. Зазначене рішення Київської обласної ради не визнавалось недійсним, не скасовувалось.

За інформацією Міськрайонного управління у Бородянському районі та м. Буча Головного управління Держгеокадастру у Київській області, викладеною у листі вих. № 01-5/18-17 від 06.03.2017, згідно даних Державного земельного кадастру в межах умовної площі 890 га (Бучанська лісова дача) землі лісогосподарського призначення не значаться.

Враховуючи наявність суперечностей між поданими прокуратурою та відповідачами доказами щодо належності чи неналежності спірних земельних ділянок, площею 0,6743 га та 2,0112 га до земель лісогосподарського призначення, суд з метою об'єктивного вирішення спору у даній справі, призначив судову земельно-технічну експертизу.

У наданому суду висновку № 5700/17-41/11694/17-41 від 21.02.2018 судовий експерт зазначив, що земельні ділянки кадастровий номер :01:040:0115 площею 0,6743 га та кадастровий номер :01:040:0116 площею 2,0112 га, що розташовані на території міста Буча Київської області, станом на час розробки технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки цільове призначення: для будівництва та обслуговування спортивного тенісного корту та житлової забудови ТОВ «Комфорт ЛТД», м. Буча вул. Лісова, 1-а, м. Буча вул. Лісова, 1-б, Київської області, за якою здійснено поділ земельної ділянки кадастровий номер :01:040:0049 площею 2,6855 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування спортивного тенісного клубу та житлової забудови, перебували у складі категорії земель житлової та громадської забудови, а не категорії земель лісогосподарського призначення.

За приписами ст. 98 Господарського процесуального кодексу України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

Частиною 1 ст. 91 ГПК України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування (ст. 76 ГПК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Зважаючи на те, що наданий експертом висновок є повним та обґрунтованим, містить відповідь на поставлене питання, яка необхідна для повного, всебічного та обґрунтованого розгляду справи, суд приймає до розгляду висновок експертизи як доказ в розумінні ст.ст. 76, 77, 91 ГПК України.

Доводи прокурора щодо неналежності та недопустимості як доказу, що не узгоджується з іншими матеріалами справи, висновку судової експертизи, суд відхиляє, оскільки вважає такий висновок обґрунтованим та таким, що не суперечить іншим матеріалам справи. Також суд зазначає, що прокурор не скористався своїми процесуальними правами та не заявляв будь-яких клопотань про призначення по даній справі повторної експертизи чи про виклик судового експерта до судового засідання з метою надання додаткових роз'яснень поданого ним висновку.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, колегія суддів вважає, що у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі з наступних підстав.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ст. 14 Конституції України, ст. 1 Земельного кодексу України).

За приписами ст. 2 ЗК України земельними відносинами є суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею, суб'єктами в яких виступають громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади, а об'єктами - землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Конституції України Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Оскільки земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, то незаконна передача у користування спірної земельної ділянки порушує інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною земель, ефективного використання земельних ресурсів.

В даному випадку, з викладених у позові обставин вбачається, що звернення прокурора спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання передачі в користування земельної ділянки, що відповідно до ст. 13 Конституції України є об'єктом права власності Українського народу та перебуває під особливою охороною держави, оскільки остання, на думку прокурора, була передана в користування відповідачам 2 та 3 з порушенням чинного законодавства. Дотримання у цій сфері суспільних відносин законодавства становить суспільний інтерес та безпосередньо належить до інтересів держави, тому захист такого інтересу відповідає функціям прокурора.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Статтею 26 вказаного Закону встановлено, що виключною компетенцією міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин (п. 34 ч. 1 ст. 26).

Згідно ст. 12 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент прийняття спірних рішень) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить в тому числі розпорядження земліми територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно ч. 1 ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Як встановлено висновком судової експертизи № 5700/17-41/11694/17-41 від 21.02.2018 земельні ділянки кадастровий номер :01:040:0115 площею 0,6743 га та кадастровий номер :01:040:0116 площею 2,0112 га, що розташовані на території міста Буча Київської області, станом на час розробки технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки цільове призначення: для будівництва та обслуговування спортивного тенісного корту та житлової забудови ТОВ «Комфорт ЛТД», м. Буча вул. Лісова, 1-а, м. Буча вул. Лісова, 1-б, Київської області, за якою здійснено поділ земельної ділянки кадастровий номер :01:040:0049 площею 2,6855 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування спортивного тенісного клубу та житлової забудови, перебували у складі категорії земель житлової та громадської забудови, а не категорії земель лісогосподарського призначення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, судом критично оцінюється твердження прокурора про те, що оспорювані рішення прийнято відповідачем 1 з перевищенням повноважень та з порушенням земельного і лісового законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, враховуючи наведені положення норм чинного законодавства України та приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи, відсутність кадастрових номерів земельної ділянки з поворотними точками меж земельної ділянки, яка належать до лісогосподарських земель Бучанської лісової дачі, невстановлення меж на місцевості, не доведеність накладення та приналежність спірних земельних ділянок до земельної ділянки лісового фонду, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання недійсним рішень Бучанської міської ради «Про затвердження ТОВ «Комфорт ЛТД» технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки загальною площею 2,6855 га, надання в оренду землі» від 30.07.2015 № 2374-74-VI та «Про надання ТОВ «Комфорт ЛТД» згоди на передачу земельної ділянки площею 2,0112 га в суборенду ОК «ЖБК «Кампа-Парк» від 01.09.2015 № 2430-76-VI задоволенню не підлягають.

Щодо вимог про визнання недійсними договору оренди земельної ділянки площею 2,0112 га з кадастровим номером :01:040:0116 від 10.08.2015, укладеного між Бучанською міською радою та ТОВ «Комфорт ЛТД» та договору суборенди земельної ділянки площею 2,0112 га з кадастровим номером :01:040:0116 від 16.09.2015, укладеного між ТОВ «Комфорт ЛТД» та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Кампа-Парк», судом береться до уваги, що останні є похідними від вимоги, в задоволенні якої судом відмовлено, як наслідок зазначені вимоги не підлягають задоволенню також.

Як зазначалось раніше ухвалою суду від 18.08.2017 задоволено заяву прокурора про забезпечення позову, накладено арешт на земельну ділянку площею 2,0112 га кадастровий номер :01:040:0116, що розташована у м. Буча, вул. Лісова, 1-А, та заборонено відповідачам 2 та 3проводити вирубку дерев та будівельні роботи на вказаній земельній ділянці.

Відповідно до ч.ч. 9 та 10 ст. 145 ГПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Судові витрати відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на прокурора.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення прокурора та представників відповідачів, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, керуючись ст.ст. 123, 129, 145, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. В задоволенні позову першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави до 1. Бучанської міської ради, 2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт ЛТД», 3. Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Кампа-Парк» про визнання недійсним рішень, договорів оренди та суборенди земельної ділянки відмовити.

2. Скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою господарського суду Київської області від 18.08.2017 у справі № 911/2358/16.

Згідно ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області (п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення підписаний 25.07.2018.

Головуючий суддя О.О. Христенко

суддя В.М.Антонова

суддя Л.Я.Мальована