УХВАЛА

м. Київ

30.07.2018Справа № 910/9860/18

Суддя Якименко М.М., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія "Герекс"

до Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві

про стягнення 3 622 798,74 грн. збитків

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія "Герекс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про стягнення 3 622 798,74 грн. збитків, завданих незаконними діями відповідача під час підготовки та проведення аукціону з продажу нерухомого майна в рамках виконавчого провадження 40615638.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" установлено у 2018 році прожитковий мінімум працездатних осіб на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі: з 1 січня 2018 року - 1762 гривні.

Таким чином, розмір судового збору (з 01.01.2018 року) за розгляд в господарському суді позовних заяв немайнового характеру 1 розмір прожитковий мінімуму для працездатних осіб, тобто 1762,00 грн., а за розгляд в господарському суді позовних заяв майнового характеру 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 762,00 грн. та не більше 616 700,00 грн.

Як вбачається зі змісту поданої позовної заяви № 24 від 24.07.2018 року, предметом даного позову є стягнення з відповідача 3 622 798,743 грн. збитків.

Тобто, звернувшись до суду 25.07.2018 року із позовом про стягнення 3 622 798,743 грн. збитків, з вимогами, що носять майновий характер, позивач мав сплатити з урахуванням заявлених вимог 54 341,98 грн. судового збору.

З поданої позивачем в якості доказів сплати судового збору квитанції № ПН170041С1 від 25.07.2017 року на суму 1762,00 грн. вбачається, що позивачем за подання до суду вказаної позовної заяви сплачено лише 1762,00 грн. судового збору, тобто недоплата становить 52579,98 грн.

Інших доказів сплати судового збору позивачем до позовної заяви не додано.

Враховуючи вищевикладене, суд не може прийняти квитанцію № ПН170041С1 від 25.07.2017 року на суму 1762,00 грн. як належний доказ, що підтверджує сплату позивачем судового збору у встановленому розмірі, в зв'язку з чим позивачу належить доплатити 52579,98 грн. судового збору.

Вимоги щодо форми та змісту позовної заяви закріплені у статті 162 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, згідно з п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти сторін.

Проте, всупереч вимогам господарського процесуального законодавства, в позовній заяві позивачем не зазначено офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, номерів засобів зв'язку позивача та відповідача, не зауважено, що такі відомості щодо учасників справи йому не відомі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов'язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

При цьому, вказані правові норми не ставлять обов'язок позивача направити відповідачу копії доданих до позовної заяви документів в залежність від того чи є у відповідача в наявності ці документи, а містять імперативну норму щодо обов'язковості надіслання сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Як встановлено судом, позивачем в якості доказів направлення на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів надано опис вкладення у цінний лист від 25.07.2018 року та накладна № 137 від 25.07.2018 року.

Зі змісту поданого опису вкладення вбачається, що позивачем було направлено на адресу відповідача позовну заяву та копію постанови КАГС від 19.06.2018 року, в той час як до суду надійшла позовна заява та додані документи, серед яких окрім копії постанови КАГС від 19.06.2018 року містяться витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо позивача та відповідача, копія договору про відступлення права вимоги № 2 від 26.02.2016 року.

Тобто доказів направлення на адресу відповідача копій всіх інших доданих до позовної заяви документів, як того вимагають положення ст. 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, позивачем не надано.

Суд звертає увагу, що одним із елементів поняття справедливого судового розгляду є принцип рівності сторін, який також включає принцип змагальності процесу, що полягає у наданні рівних процесуальних можливостей сторонам у захисті їхніх прав і законних інтересів.

За приписами ст. 7 ГПК України господарський суд зобов'язаний забезпечити процесуальну рівність сторін. При цьому суд повинен: не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою; однаково вимагати від сторін виконання їхніх процесуальних обов'язків; однаковим чином застосовувати до сторін заходи процесуальної відповідальності.

У п. 87 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" (Заява № 65518/01) від 06.09.2005 року викладено правову позицію, відповідно до якої принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (рішення у справі Ruiz-Mateos). Тобто, невід'ємним принципом права на змагальний судовий процес є надання кожній стороні в судовому провадженні можливості розглянути й оспорити будь-який доказ чи твердження, наведені з метою справити вплив на рішення суду.

Отже, виходячи зі змісту наявного у матеріалах позовної заяви опису вкладення у цінний лист суд позбавлений можливості дійти беззаперечного висновку про надсилання на адресу відповідача копій всіх доданих до позовної заяви документів, що, в свою чергу, порушує визначені законом засади змагальності, рівності учасників процесу перед законом і судом, а також позбавляє відповідача можливості своєчасно ознайомитись з відповідними позовними матеріалами, надати свої доводи і заперечення.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч. 3 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України у разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Як встановлено судом, в обґрунтування позовних вимог в позовній заяві позивач посилається на незаконні дії відповідача під час підготовки та проведення аукціону з продажу нерухомого майна в рамках виконавчого провадження 40615638.

Однак, в порушення приписів ст. 162, ч. 2 ст. 164 ГПК України позивачем не виконано зобов'язання додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме: до позовної заяви не додано документів на підтвердження викладених в позовній заяві обставин, зокрема, належним чином засвідчених копій документів виконавчого провадження № 40615638, винесених відповідачем в процесі його реалізації; належних та допустимих доказів знищення нерухомого майна, яке було предметом електронних торгів 23.04.2015 року.

В свою чергу повідомлення про неможливість надання відповідних доказів та/або клопотань про витребування останніх матеріали позовної заяви не містять.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

За наведених обставин, оскільки подана позивачем позовна заява не відповідає вимогам статті 164 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 162, 164, 172, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія "Герекс " без руху.

2. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія "Герекс " строк на усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія "Герекс " спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання до суду письмових доказів на підтвердження сплати судового збору в розмірі 52579,98 грн. ;

- подання до суду доказів на підтвердження відправлення відповідачу на адресу його місцезнаходження копій позовної заяви та всіх доданих до позовної заяви документів;

- подання до суду письмової заяви із зазначенням номеру засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти позивача та відповідача, чи обґрунтованими доводами про те, що такі відомості щодо учасників справи позивачу не відомі;

- подання до суду належним чином засвідчених копій документів виконавчого провадження № 40615638, винесених відповідачем в процесі його реалізації;

- подання до суду належних та допустимих доказів знищення нерухомого майна, яке було предметом електронних торгів 23.04.2015 року.

Надати суду докази направлення вказаних доказів відповідачу.

4. Ухвала набрала законної сили 30.07.2018 року та оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Якименко