РІШЕННЯ

02 серпня 2018 року Справа №913/231/18

Провадження №16/913/231/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецсталь-Груп", м.Кропивницький

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталь-Інвест", м.Лисичанськ Луганської області

про стягнення 1072362 грн 74 коп.

Суддя Шеліхіна Р.М.

Секретар судового засідання Бикова К.А.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1, представник за довіреністю від 12.03.2018 №160;

від відповідача: представник не прибув,

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення основного боргу у сумі 940799,98 грн за період з 02.10.2017 по 15.03.2018, пені у сумі 108833 грн за період з 02.10.2017 по 15.03.2018, 3% річних у сумі 8945,18 грн за період з 02.10.2017 по 15.03.2018 та інфляційних втрат у сумі 13784,58 за період з грудня 2017 року по березень 2018 року за договором поставки від 08.08.2017 №080817-1.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 22.05.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 04.06.2018. Судове засідання 04.06.2018 відбувалося в режимі відеоконференції.

Від відповідача 04.06.2018 через канцелярію суду надійшла заява від 30.05.2018 про відвід судді Шеліхіної Р.М. від розгляду даної справи з мотивів упередженості та необєктивності судді.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 04.06.2018 у звязку із висновком суду щодо необґрунтованості заявленого відводу, зупинено провадження у справі до розгляду питання про відвід судді Шеліхіної Р.М . іншим суддею.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Луганської області від 04.06.2018 №117-р призначено повторний автоматизований розподіл заяви з метою вирішення питання про відвід судді Шеліхіної Р.М. та заяву про відвід судді передано на розгляд судді Драгнєвіч О.В.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 05.06.2018 у задоволенні заяви про відвід судді Шеліхіної Р.М. відмовлено (суддя Драгнєвіч О.В.).

Ухвалою суду від 07.08.2018 провадження у справі поновлено та підготовче засідання призначене на 02.07.2018.

У судове засідання 02.07.2018 прибув повноважний представник позивача.

Від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив від 05.06.2018, яким відповідач заперечує проти задоволення позову у повному обсязі з огляду на наступне.

Відповідач зазначає, що у звязку з виявленими розбіжностями у тексті довіреностей на отримання ТМЦ та видаткових накладних, відповідач дійшов висновку про те, що йому поставлено позивачем товар, який він не замовляв у позивача. Відповідач вважає, що вимоги про сплату вказаного товару є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідач вказує, що відсутність в матеріалах справи специфікації до договору, перешкоджає зясуванню обставин справи.

Також, відповідач стверджує, що ненадання позивачем відповідачу рахунків на оплату, свідчить про відсутність обовязку відповідача по сплаті товару.

Крім того, відповідач заперечує проти правильності наданого позивачем розрахунку суми основного боргу, оскільки не взято до уваги часткову оплату за товар на суму-100000 грн, що відповідач підтверджує платіжним дорученням від 16.05.2018 №662 наданим до матеріалів справи. Проти розрахунку пені, інфляційних втрат та 3% річних відповідач також заперечує.

Від позивача через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив від 14.06.2018 №391, якою позивач заперечує проти доводів, наведених відповідачем у відзиві.

Позивач вказує, що товар отримував особисто директор підприємства ТОВ "Сталь-Інвест" - ОСОБА_2, на ім'я якого і були виписані довіреності на отримання ТМЦ, та заперечень щодо неналежних поставок товару протягом дії договору від відповідача не надходило.

Також позивач вказує, що відсутність претензій до поставленого товару підтверджується тим фактом, що відповідач повністю розрахувався за товар, поставлений за період з 11.08.2017 по 19.12.2017. Заборгованість у сумі 940799,98грн. за товар, який поставлений позивачем за період з 26.12.2017 по 13.02.2018, відповідач визнав повністю у листі від 23.03.2018 №23/03 (лист додано до матеріалів справи-а.с.148), яким останній просив і в подальшому вести співробітництво за договором, що є підставою даного позову.

Позивач також стверджує, що ним виставлялися рахунки на оплату, що вбачається з призначень платежу в платіжних дорученнях відповідача на часткову (періодичну) сплату товару.

Аргументи відповідача проти правильності розрахунку пені, 3% річних та інфляційних нарахувань позивач заперечує, оскільки вважає, що розрахунок, наданий ним до позову, відповідає умовам договору та чинному законодавству України.

Також позивач вказує, що оплата боргу у сумі 100000 грн відбулася після подання позову до суду 16.05.2018 (позов подано-08.05.2018).

В судовому засіданні 02.07.2018 позивач доповів суду, що вся партія відправленого товару була прийнята відповідачем на суму 3306599 грн без претензій і зауважень. Повернення товару не відбувалося.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 02.07.2018 підготовче провадження у справі закрито та суд перейшов до судового розгляду справи по суті і відклав розгляд справи на 16.07.18.

Від відповідача через канцелярію суду 02.07.18 о 17 год.04.хв після судового засідання надійшли такі документи: відзив від 22.06.18; о 17 год. 05 хв. надійшло клопотання від 22.06.2018 з вимогою зобовязати позивача надати суду копії рахунків на оплату товару, копії специфікацій та зобовязати здійснити перерахунок розміру боргу та штрафних санкцій з урахуванням поданих відповідачем заперечень у відзиві; о 17 год. 05 хв. надійшло ще клопотання від 22.06.18 про відкладення підготовчого засідання та визнання причини неявки відповідача поважними у звязку з відрядженням директора та юриста.

Від відповідача 12.07.2018 через канцелярію суду надійшли заперечення до відповіді на відзив, клопотання від 10.07.2018 з вимогою зобовязати позивача здійснити перерахунок розміру боргу та штрафних санкцій з урахуванням поданих відповідачем заперечень у відзиві.

На адресу суду 13.07.2018 надійшла заява ТОВ Сталь-Інвест (відповідача) від 10.07.2018 про відвід судді господарського суду Луганської області Шеліхіної Р.М. від розгляду даної справи з мотивів упередженості та необєктивності судді.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 16.07.2018 у звязку із висновком суду щодо необґрунтованості заявленого відводу, зупинено провадження у справі до розгляду питання про відвід судді Шеліхіної Р.М. іншим суддею.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Луганської області від 16.07.2018 №142-р призначено повторний автоматизований розподіл заяви з метою вирішення питання про відвід судді Шеліхіної Р.М. та заяву про відвід судді передано на розгляд судді Драгнєвіч О.В.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 18.07.2018 у задоволенні заяви про відвід судді Шеліхіної Р.М. відмовлено (суддя Драгнєвіч О.В.).

Ухвалою суду від 23.07.2018 провадження у справі поновлено та розгляд справи по суті призначено на 02.08.2018.

У судове засідання 02.08.2018 прибув повноважний представник позивача.

Від відповідача через канцелярію суду 26.07.2018 надійшли додаткові документи та клопотання про відкладення судового засідання та визнання причини неявки представника відповідача поважними у звязку з у звязку з відрядженням директора та юриста.

У звязку з тим, що у судовому засіданні 02.07.2018 суд розглядав справу по суті, то відзив від 22.06.18; клопотання від 22.06.2018 з вимогою зобовязати позивача надати суду копії рахунків на оплату товару, копії специфікацій та зобовязати здійснити перерахунок розміру боргу та штрафних санкцій з урахуванням поданих відповідачем заперечень у відзиві; клопотання від 22.06.18 про відкладення підготовчого засідання та визнання причини неявки відповідача поважними у звязку з відрядженням директора та юриста, клопотання від 26..07.18 про відкладення судового засідання та визнання причини неявки представника відповідача поважними у звязку з у звязку з відрядженням директора та юриста - долучені до матеріалів справи і залишені без розгляду на підставі вимог ч.2 ст.207 ГПК України, оскільки суд не визнав поважними причини щодо неможливості прибути у судове засідання протягом розгляду справи за період з 04.06.18.

Стосовно клопотання про витребування документів від позивача: залишаючи його без розгляду, суд врахував те, що позивачем самостійно надані витребувані відповідачем документи до справи.

Клопотання відповідача від 10.07.18 про зобовязання позивача здійснити перерахунок позовних вимог у звязку з частковою оплатою боргу під час розгляду справи в суді, отримане судом 12.07.18 і не вирішене в засіданні суду 16.07.18 у звязку з надходженням заяви про відвід судді, суд залишає без задоволення у звязку з тим, що процесуальним порядком розгляду господарських спорів врегульовано це питання: в частинні сплачених грошей відповідачем під час розгляду справи провадження у справі підлягає закриттю. Стосовно перерахунку позивачем вимог позову в іншій частині, то це є правом позивача і суд не може зобовязати вчиняти такі дії.

На адресу суду 26.07.18 надійшов лист від 21.07.18, в якому відповідач, в тому числі, вказав, що він сплатив 100000грн. і додав платіжне доручення від 20.07.18 №747 про оплату 100000грн. за феросплави згідно рахунку від 11.01.18 №10.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю Спецсталь-Груп (позивач-постачальник) та відповідачем у справі Товариством з обмеженою відповідальністю "Сталь-Інвест" (покупець) укладено договір поставки від 08.08.2017 №080817-1, на підставі якого постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар, детальний опис та характеристика, кількість і вартість якого вказані в специфікаціях, які є невідємними частинами даного договору (п.п. 1.1. договору).

Пунктом 2.1. договору сторони передбачили, що ціна товару вказується в специфікаціях до даного договору. Ціна вказується на умовах поставки DAP склад покупця м. Нікополь згідно ІКОТЕРМС 2010.

За умовами п.2.3.-2.4. договору, покупець здійснює оплату кожної партії товару на підставі рахунку, виставленого постачальником, не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з дати поставки. Датою повної оплати товару вважається дата зарахування повної суми грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Згідно п.5.1. договору передача товару здійснюється: за кількістю згідно товаросупроводжувальних документів, за якістю згідно документів, які посвідчують якість.

У п.8.1. сторони погодили, що у випадку порушення постачальником строків поставки, обумовлених п.3.1. даного договору для кожної партії товару згідно специфікації, постачальник сплачує штраф у розмірі 0,1 % від вартості товару, який підлягає поставці, за кожен день затримки. Штраф не може перевищувати вартість товару.

В разі прострочення оплати товару покупець виплачує постачальнику пеню в розмірі 0,1% від вартості товару за кожен день прострочки оплати товару. Сторони дійшли згоди, що пеня нараховується за весь період прострочення оплати без обмеження терміну.

За своєю правовою природою вказаний договір є договором поставки і відповідає вимогам правового інституту поставки (ст.ст.265-267 ГК України).

На виконання умов договору та специфікації від 08.08.2017 №1 до нього, позивач відвантажив відповідачу феромарганець, що підтверджується:

-рахунком на оплату від 08.08.2017 №432 на суму 336100грн. та видатковою накладною від 11.08.2017 №403 на суму 336100,01 грн (а.с.14,150), та ТТН від 11.08.17. №299 (а.с.16). Товар отримав директор ТОВ "Сталь-Інвест" за довіреністю форми №М-2 від 09.08.2017 №83 ОСОБА_2 (а.с.15);

-рахунком на оплату від 29.08.2017 №468 на суму 368700грн. та видатковою накладною від 30.08.2017 №432 на суму 368700,00 грн (а.с. 17, 151) та ТТН від 30.08.17. №299 (а.с.19).. Товар отримав директор ТОВ "Сталь-Інвест" за довіреністю форми №М-2 від 29.08.2017 №88 ОСОБА_2 (а.с.18);

-рахунком на оплату від 22.09.2018 №515 на суму 325000грн. та видатковою накладною від 25.09.2017 №478 на суму 325000,00 грн (а.с. 20, 152) та ТТН від 25.09.17 №345 (а.с.22). Товар отримав директор ТОВ "Сталь-Інвест" за довіреністю форми №М-2 від 25.09.2017 №95 ОСОБА_2 (а.с.21);

-рахунком на оплату від 04.10.2017 №540 на суму 438799, 99 грн та видатковими накладними від 05.10.2017 №500 на суму 267799,99 грн та від 12.10.2017 №511 на суму 171000,00 грн (а.с. 23,26, 153), двома ТТН від 05.10.18 №364, від 12.10.18 №373 (а.с.25,27). Товар отримав директор ТОВ "Сталь-Інвест" за довіреністю форми №М-2 від 04.10.2017 №98 ОСОБА_2 (а.с. 24);

-рахунком на оплату від 26.10.2017 №591 на суму 69800грн. та видатковою накладною від 26.10.2017 №543 на суму 96800,00 грн (а.с.28, 154), ТТН від 26.10.17 №398 (а.с.30). Товар отримав директор ТОВ "Сталь-Інвест" за довіреністю форми №М-2 від 26.10.2017 №108 ОСОБА_2 (а.с.29);

-рахунком на оплату від 30.10.2017 №598 на суму 193600грн. та видатковою накладною від 31.10.2017 №554 на суму 193600,00 грн (а.с. 31, 155), ТТН від 31.10.17 №408 (а.с.33). Товар отримав директор ТОВ "Сталь-Інвест" за довіреністю форми №М-2 від 01.11.2017 №109 ОСОБА_2 (а.с.32);

-рахунком на оплату від 08.11.2017 №620 на суму 230700грн. та видатковою накладною від 09.11.2017 №574 на суму 230700,00 грн (а.с.34, 156), ТТН від 09.11.17 №429. Товар отримав директор ТОВ "Сталь-Інвест" за довіреністю форми №М-2 від 01.11.2017 №109 ОСОБА_2 (а.с.32);

-рахунком на оплату від 11.12.2017 №688 на суму 190700грн. та видатковою накладною від 19.12.2017 №652 на суму 190700,00 грн (а.с. 36, 157), ТТН від 19.12.17 №481. Товар отримав директор ТОВ "Сталь-Інвест" за довіреністю форми №М-2 від 19.12.2017 №115 ОСОБА_2 (а.с.-37);

-рахунком на оплату від 26.12.2017 №723 на суму 220200грн. та видатковою накладною від 26.12.2017 №676 на суму 220200,00 грн (а.с. 39, 158), ТТН від 26.12.17 (а.с.41). Товар отримав директор ТОВ "Сталь-Інвест" за довіреністю форми №М-2 від 26.12.2017 №115/1 ОСОБА_2 (а.с.40);

-рахунком на оплату від 11.01.2018 №10 на суму 277600грн. та видатковою накладною від 13.01.2018 №12 на суму 277600,00 грн (а.с. 42, 159), ТТН від 13.01.18 №8. Товар отримав директор ТОВ "Сталь-Інвест" за довіреністю форми №М-2 від 12.01.2018 №3 ОСОБА_2 (а.с. 43);

-рахунком на оплату від 25.01.2018 №37 на суму 281600грн. та видатковою накладною від 25.01.2018 №32 на суму 281599,99 грн (а.с.45, 160), ТТН від 25.01.18 №22. Товар отримав директор ТОВ "Сталь-Інвест" за довіреністю форми №М-2 від 25.01.2018 №7 ОСОБА_2 (а.с. 46);

-рахунком на оплату від 06.02.2018 №59 на суму 281599,99грн. та видатковою накладною від 13.02.2018 №66 на суму 281599,99 грн (а.с. 48,161), ТТН від 13.02.18 №54. Товар отримав директор ТОВ "Сталь-Інвест" за довіреністю форми №М-2 від 13.02.2018 №11 ОСОБА_2 (а.с.49);

-рахунком на оплату від 02.04.2018 №180 на суму 65200грн. та видатковою накладною від 04.04.2018 №171 на суму 65200,00 грн (а.с.51, 162), ТТН від 04.04.18 №138. Товар отримав директор ТОВ "Сталь-Інвест" за довіреністю форми №М-2 від 04.04.2018 №20 ОСОБА_2 (а.с.52).

А всього позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 3306599 грн.

Відповідач відповідно до умов договору частково виконав свої зобовязання та по факту отримання товару перерахував на поточний рахунок позивача (постачальника) 2365800 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень за період з 09.08.2017 по 04.04.2018 (а.с.54-84).

Позивач, як кредитор, права якого порушені несвоєчасним виконанням відповідачем строків оплати товару, звернувся з даним позовом до суду, вказуючи про порушення відповідачем вимог закону і умов укладеного договору, і просить стягнути з відповідача суму несплаченого основного боргу - 940799,98 грн за період з 02.10.2017 по 15.03.2018, пені у сумі 108833 грн за період з 02.10.2017 по 15.03.2018, 3% річних у сумі 8945,18 грн за період з 02.10.2017 по 15.03.2018 та інфляційних втрат у сумі 13784,58 за період з грудня 2017 року по березень 2018 року.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали та обставини справи, вислухав представника позивача, оцінивши надані сторонами докази своїх вимог і заперечень до суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо і у сукупності без надання жодному доказу пріоритету або вищої сили, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Зобовязання між суб'єктами господарювання виникають з підстав закону або умов договору (ст.ст.173,193 ГК України).

В даному спорі правовідносини сторін врегульовані договором поставки від 08.08.2017 №080817-1, який є чинним і обовязковим для сторін під час його виконання.

Згідно з правилами ст.ст. 530,627,629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для сторін, що його уклали, і виникнення прав та обовязків у сторін відбувається на підставі умов укладеного договору. Договором, укладеним сторонами по справі, визначено порядок виконання відповідачем зобовязань по сплаті вартості поставленої продукції.

Договором поставки від 08.08.2017 №080817-1, укладеним між позивачем та відповідачем у справі, та специфікацією до нього (а.с. 149) встановлено, що покупець (відповідач) зобовязаний оплатити вартість поставленого товару протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати поставки продукції.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Позивач поставив відповідачу товар феромарганець ФМнД-78 та феросиліцій ФС-45 на суму 3306599 грн і позивач, як кредитор, належним чином в порядку ст.ст.73-79 ГПК України - довів суду факт поставки на вказану суму грошей і у вказаний період. Таким чином, постачальник товару виконав свої обовязки перед відповідачем у відповідності до умов договору та вимог закону.

Статтею 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідач частково виконав свої обовязки за договором по оплаті отриманого товару на суму 2365799,02грн. станом на 15.05.18, у звязку з чим позивач змушений був звернутись з даним позовом до суду з вимогою про стягнення 940799,98 грн. боргу, який існував на день звернення з позовом 15.05.18.

Після надіслання позивачем копії позовної заяви з доданими до неї документами на адресу відповідача 10.05.2018 (дата фіскального чеку про направлення копії позову відповідачу), відповідач сплатив частину боргу у сумі 100000 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 16.05.2018 №662 на суму 100000 грн, призначення платежу - "сплата за феросплави зг рах 723 від 26.12.17".

В процесі розгляду спору відповідач сплатив ще частину основної заборгованості, що підтверджується платіжними дорученнями:

-від 15.06.2018 №705 на суму 100000 грн, призначення платежу - "сплата за феросплави зг рах 10 від 11.01.18";

-від 20.07.2018 №747 на суму 100000 грн, призначення платежу - "сплата за феросплави зг рах 10 від 11.01.18".

Таким чином, до стягнення підлягає основна сума заборгованості 640799,98 грн. Провадження у справі в частині стягнення боргу у сумі 300000 грн слід закрити на підставі п.2 ч.1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у звязку з відсутністю предмету спору.

Заперечення відповідача щодо розбіжностей у назві товару у видаткових накладних та у довіреностях на отримання ТМЦ, щодо відсутності обовязку по сплаті товару спростовуються тим, що відповідач не предявляв позивачу претензій по асортименту, кількості та якості товару. Відповідач не повертав отриманий товар, а сплачував за нього грошові кошти (періодично). Правова позиція відповідача стосовно відносин сторін в рамках договору поставки викладена ним в листі від 23.03.2018 №23/03 (лист додано до матеріалів справи-а.с.148), яким відповідач визнав борг в сумі 940799,98грн. і просив і в подальшому вести співробітництво за договором, що є підставою даного позову.

Крім того, відповідач в процесі розгляду справи сплачував заборгованість за поставлений товар, загальна сума оплат 300000грн.

Докази повернення товару або зауваження щодо асортименту, якості та кількості товару з боку відповідача у матеріалах справи відсутні.

За таких підстав доводи відповідача не є слушними і спростовуються матеріалами справи.

Позов в частині заявленої до стягнення пені в у сумі 108833 грн за період з 02.10.2017 по 15.03.2018 слід задовольнити частково.

Позивач розрахував пеню з урахуванням п. 8.3. договору в розмірі 0,1% від вартості товару за кожен день прострочки оплати товару та враховуючи в розрахунок дні часткової оплати.

Відповідач у відзиві заперечує проти розрахунку пені, посилаючись на приписи ст.ст. 1,3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань".

Відповідно до приписів вказаного закону, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Суд виконав власний розрахунок пені відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" у розмірі подвійної облікової ставки НБУ та без врахування у період днів часткової оплати товару. Таким чином, до стягнення підлягає пеня у сумі 93254,11 грн. за період з 02.10.2017 по 15.03.2018.

Позовні вимоги в частині стягнення 3% річних також слід задовольнити частково у сумі 8203,22 грн за період з 02.10.2017 по 15.03.2018 на підставі правил ст.625 ЦК України без урахування дня фактичної оплати товару. Дані вимоги цілком відповідають приписам вказаної норми права - за несвоєчасне виконання грошового обовязку відповідач зобовязаний сплатити борг з урахуванням 3% річних за весь час прострочки.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних нарахувань, судом виявлено арифметичні помилки, проте за розрахунком суду, інфляційні втрати є більшими, ніж заявлено до стягнення. Таким чином, вимоги про стягнення інфляційних нарахувань слід задовольнити повністю на суму 13784,58 грн за період з лютого 2017 по квітень 2018 року.

Дані вимоги не є видом відповідальності для відповідача, а відображують економічні процеси в державі, в результаті яких відбувається знецінення національної валюти. Доводи відповідача стосовно врахування позивачем вихідних та святкових днів спростовуються умовами договору, яким встановлено, що товар повинен бути оплачений протягом 30 календарних, а не робочих днів.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд зазначає наступне.

При зверненні до господарського суду Луганської області з позовом позивачем за платіжним дорученням від 10.05.2018 №1574 було сплачено до Державного бюджету України судовий збір у розмірі 16085,45 грн.

Відповідач після отримання позовної заяви сплатив 100000грн. і в процесі розгляду спору сплатив 200000. Суд на підставі п.2 ч.1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, закрив провадження у справі в частині 300000грн. у звязку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Судовий збір у сумі 4500 грн слід повернути позивачу за його клопотанням на підставі ухвали суду.

Відповідно до приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 11340,63 грн, слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.46, 73,74,76-79,86,233,236-238,240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталь-Інвест", 93118, АДРЕСА_1, ід. код 24190005 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецсталь-Груп", 25014, м. Кропивницький, вул. Аерофлотська, буд.28, ід. код 38693422 борг у сумі 640799,98 грн, пеню в сумі 93254,11 грн за період з 02.10.2017 по 15.03.2018, 3% річних у сумі 8203,22 грн за період з 02.10.2017 по 15.03.2018 та збитки від інфляції у сумі 13784,58 грн за період з лютого 2018 по квітень 2018 року, витрати на судовий збір у сумі 11340,63 грн, після набрання рішенням законної сили, видати наказ позивачу.

3.Провадження у справі в частині стягнення основної заборгованості у сумі 300000 грн закрити.

4.В решті вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Повний текст рішення складено і підписано 09.08.2018.

Суддя Р. Шеліхіна