ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2018 р.                      Справа № 911/724/18

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

розглянувши матеріали справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КПП Центр", с. Черляни, Городоцький р-н, Львівська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Туман-Транс", м. Вишневе, Києво-Святошинський р-н, Київська область

про стягнення 29 167, 86 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ "КПП Центр" звернулось в господарський суд Київської області із позовом до ТОВ "Туман-Транс" про стягнення 23 683, 96 грн основної заборгованості, 868, 81 грн пені, 4 536, 79 грн штрафу та 78, 30 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем неналежним виконанням відповідачем свого обов’язку щодо повної оплати за товар згідно з договором поставки № 545321 від 26.12.2017 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.05.2018 р. порушено провадження у справі № 911/724/17 за позовом ТОВ "КПП Центр" до ТОВ "Туман-Транс" про стягнення 28 167, 86 грн і визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи), встановлено сторонам строки для подачі відповідних заяв по суті спору.

Відповідач про розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи) був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву та інші заяви по суті спору не надав. Обов'язок по повідомленню відповідача про час та місце судового засідання судом виконано, так як усі процесуальні документи по справі направлені відповідачу за його адресою реєстрації місцезнаходження: 08132, Київська область, Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вулиця Залізнична, будинок 3, та за всіма іншими адресами, що вказані у позовній заяві і містяться у матеріалах справи. Про зміну адреси місцезнаходження відповідач позивача і суд не повідомляв.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд –

ВСТАНОВИВ:

26.12.2017 р. між позивачем (надалі - Постачальник) та відповідачем (надалі - Покупець) було укладено договір поставки № 545321, згідно умов п. 1.1. якого Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця товар, а Покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 1.2. Договору предметом Договору є поставка запасних частин до транспортних засобів, далі за текстом "Товар", за погодженою кількістю, асортиментом та ціною, згідно виставленого рахунку-фактури Постачальника.

Згідно п. 1.3. Договору Товар передається Покупцю партіями на підставі замовлень на кожну партію (далі - замовлення). Замовлення передається засобами факсимільного зв'язку або електронною поштою. У замовленні Покупця зазначається найменування товару, кількість за кожним видом товару.

Відповідно до п. 4.1. Договору строк поставки товару становить 7 днів з дати підтвердження замовлення Постачальником.

Пунктом. 4.3. Договору встановлено, що передача товару оформлюється видатковою накладною, в якій зазначається найменування (асоримент) товару, його кількість та загальна вартість.

Зігдно п. 5.5. Договору оплата Товару здійснюється Покупцем на основі даного Договору і видаткових накладних до нього шляхом безготівкового перерахунку коштів на рахунок Постачальника. Покупець здійснює оплату протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту отримання товару.

Пунктом п. 5.7. Договору встановлено, що при наявності заборгованості на суму понад 50 000 грн. Постачальник має право не здійснювати подальші відвантаження товару Покупцю з відтермінуванням платежу до повного погашення ним заборгованості. Розмір зазначеної суми та можливість продажу товару з відтермінуванням платежу може змінюватись в односторонньому порядку з ініціативи Постачальника.

Відповідно до п. 5.9. Договору моментом отримання Товару вважається момент підписання представником Покупця видаткової накладної на проданий Товар чи здачі товару перевізникові або організації зв'язку для доставки покупцеві (кур'єрської фірмам) в порядку п. 2 статті 664 Цивільного кодексу України.

Згідно п. 10.1. Договору даний Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2017 року.

Пунктом 10.5. Договору встановлено, що припинення Договору внаслідок закінчення строку дії Договору чи його дострокового розірвання не звільняє сторони від виконання зобов'язань за Договором, що виникли на момент припинення даного Договору та від відповідальності за їх невиконання чи неналежне виконання.

На виконання умов договору позивачем у період з 16.01.2018 р. по 31.01.2018 р. було передано у власність (продано) відповідачу товар на загальну суму 31 295, 90 грн, що підтверджується видатковою накладною № FTM00005781/18 від 16.01.2018 р. на суму 16 442, 94 грн, видатковою накладною № FTM00007741/18 від 22.01.2018 р. на суму 1 545, 00 грн, видатковою накладною № FTM00007744/18 від 22.01.2018 р. на суму 1 636, 99 грн, видатковою накладною № FTM00011153/18 від 30.01.2018 р. на суму 5 405, 96 грн, видатковою накладною № FTM00007751/18 від 22.01.2018 р. на суму 4 987, 01 грн, видатковою накладною № FTM00012062/18 від 31.01.2018 р. на суму 1 278, 00 грн., наявними у матеріалах справи.

За період дії договору та на його виконання відповідачем було лише частково виконано свій обов’язок по оплаті товару та перераховано позивачу грошові кошти у розмірі 8 611, 94 грн., що підтверджується випискою з банківського рахунку позивача станом на 29.03.2018 р., наявною в матеріалах справи.

Регулювання відносин, що виникають у зв’язку із купівлею-продажем товару здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 цього ж кодексу передбачено, що покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 цього ж кодексу закріплено, що якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У встановлений договором строк і станом на час розгляду справи відповідач обов’язок щодо оплати товару у повному обсязі не виконав і його основна заборгованість перед позивачем складає 22 683, 96 грн, що підтверджується договором поставки № 545321 від 26.12.2017 р., видатковою накладною № FTM00005781/18 від 16.01.2018 р. на суму 16 442, 94 грн, видатковою накладною № FTM00007741/18 від 22.01.2018 р. на суму 1 545, 00 грн, видатковою накладною № FTM00007744/18 від 22.01.2018 р. на суму 1 636, 99 грн, видатковою накладною № FTM00011153/18 від 30.01.2018 р. на суму 5 405, 96 грн, видатковою накладною № FTM00007751/18 від 22.01.2018 р. на суму 4 987, 01 грн, видатковою накладною № FTM00012062/18 від 31.01.2018 р. на суму 1 278, 00 грн, випискою з банківського рахунку позивача станом на 29.03.2018 р., наявними в матеріалах справи.

Отже, вимога позивача про стягнення із відповідача основної заборгованості у розмірі 22 683, 96 грн за договором поставки № 545321 від 26.12.2017 р. є законною і обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача пеню, передбачену договором поставки № 545321 від 26.12.2017 р. за період прострочення відповідачем виконання обов’язку по оплаті товару з 15.02.2018 р. по 28.03.2018 р. всього на загальну суму 868, 81 грн. у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж кодексу у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов’язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов’язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно ч. 6 ст. 232 цього ж кодексу нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Пунктом 6.1. Договору встановлено, що у випадку порушення строків оплати товару, встановлених умовами цього Договору, Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості несвоєчасно оплаченого товару за кожний день прострочення до моменту закінчення такого прострочення, а у випадку, коли прострочення триває - до моменту звернення Постачальника до суду.

Розрахунок пені від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є невірним.

Правильний розрахунок пені від суми основної заборгованості за договором наступний:

Сума боргу (грн)

Період прострочення

Кількість днів прострочення

Розмір облікової ставки НБУ

Розмір подвійної облікової ставки НБУ в день

Сума пені за період прострочення

22683.96

15.02.2018 - 01.03.2018

15

16.0000 %

0.088 %*

298.31

22683.96

02.03.2018 - 28.03.2018

27

17.0000 %

0.093 %*

570.52

Отже, загальний розмір пені від суми основної заборгованості за договором поставки № 545321 від 26.12.2017 р. у вищевказані періоди становить 868, 83 грн.

Оскільки розмір пені від суми основної заборгованості, на яку претендує позивач, є меншим ніж сума, на яку він має право, то суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача пені від суми основної заборгованості за договором у вищевказаний період у розмірі 868, 81 грн.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача штраф, передбачений договором поставки № 545321 від 26.12.2017 р., за прострочення оплати відповідачем товару понад 30 календарних днів на загальну суму 4 536, 79 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж кодексу у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

Згідно з ч. 2 ст. 551 цього ж кодексу передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 6.3. Договору встановлено, що у випадку прострочення оплати поставленого товару понад 30 календарних днів Покупець окрім пені сплачує Постачальнику штраф у розмірі 20% від вартості неоплаченого товару.

Розрахунок штрафу від суми основної заборгованості є обґрунтованим та вірним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивача в частині стягнення із відповідача штрафу від суми основної заборгованості за договором поставки № 545321 від 26.12.2017 р., у вищевказаний період у розмірі 4 536, 79 грн.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача 3% річних від суми основної заборгованості за період прострочення відповідачем виконання обов’язку по оплаті товару з 15.02.2018 р. по 28.03.2018 р. всього на загальну суму 78, 30 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок 3% річних від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є невірним.

Правильний розрахунок 3% річних від суми основної заборгованості за договором наступний:

Сума боргу (грн)

Період прострочення

Кількість днів прострочення

Розмір процентів річних

Загальна сума процентів

22683.96

15.02.2018 - 28.03.2018

42

3 %

78.31

Отже, загальний розмір 3% річних від суми основної заборгованості за договором поставки № 545321 від 26.12.2017 р. у вищевказаний період становить 78, 31 грн.

Оскільки розмір 3% річних від суми основної заборгованості, на яку претендує позивач, є меншим ніж сума, на яку він має право, то суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача 3% річних від суми основної заборгованості за договором у вищевказаний період у розмірі 78, 30 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судові витрати відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Туман-Транс" (08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вулиця Залізнична, будинок 3; ідентифікаційний код 41523547) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КПП Центр" (81500, Львівська обл., Городоцький район, село Черляни, вулиця Польова, будинок 97; ідентифікаційний код 38169102) 22 683 (двадцять дві тисячі шістсот вісімдесят три) грн 96 (дев'яносто шість) коп., 868 (вісімсот шістдесят вісім) грн 81 (вісімдесят одна) коп. пені, 4 536 (чотири тисячі п'ятсот тридцять шість) грн 79 (сімдесят дев'ять) коп. штрафу, 78 (сімдесят вісім) грн 30 (тридцять) коп. 3% річних та судові витрати 1 701 (одна тисяча сімсот одна) грн 59 (п'ятдесят дев'ять) коп. судового збору.

3.          Відмовити в задоволенні інших позовних вимог.

4.          Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області.

Суддя                                 В.М.Бацуца