ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2018м. ДніпроСправа № 904/1146/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Синтез", м. Дніпро

до Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Дніпро

про стягнення 6 885 806, 55 грн. основного боргу, 49 430, 80 грн. 3% річних, 758 735, 51 грн. штрафу за договором поставки

Суддя Суховаров А.В.

За участю секретаря судового засідання Захарчук А.Е. Представники:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність №01/12/А від 01.12.2017;

від позивача - ОСОБА_2, довіреність №01/12 від 17.04.2018;

від відповідача - ОСОБА_3, довіреність від 13.11.17;

від відповідача - ОСОБА_4, довіреність від 04.07.2018

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс Синтез" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі - відповідач) про стягнення основного боргу за договором поставки нафтопродуктів №НКН-700020 від 20.07.2017 у розмірі 7 765 979, 48 грн., а також 3% річних у розмірі 49 430, 80 грн. та штраф у розмірі 836 050, 10 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на порушення відповідачем зобов'язань з оплати поставленого Товариством з обмеженою відповідальністю "Капитал нафта" товару за договором поставки нафтопродуктів № НКН-700020 від 20.07.2017, право вимоги щодо оплати якого перейшло від ТОВ "Капитал нафта" до позивача згідно договору №20/02/2018р про відступлення права вимоги від 20.02.2018.

Ухвалою суду від 26.03.2018 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Синтез" прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження.

20.04.2018 відповідачем надано відзив на позов, за змістом якого відповідач заперечує проти позову, вказує, що договір поставки нафтопродуктів № НКН 700020 від 20.07.2017р. та вся первина документація стосовно поставок за вказаним договором вилучена Слідчим управлінням прокуратури Дніпропетровської області при обшуку 24.11.2017, що підтверджується протоколом обшуку від 24.11.2017. Також, відповідач зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження виконання обов'язку первісного кредитора щодо передачі новому кредитору відповідних документів.

Ухвалою суду від 26.04.2018 підготовче засідання відкладено.

14.05.2018 позивачем надано відповідь на відзив, за змістом якої позивач вказує, що позивачем повідомлено належним чином відповідача про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю Капитал нафта передало право вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю Альянс Синтез до Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", що підтверджується відміткою відповідача про отримання 16.03.2018 року повідомлення про відступлення права вимоги. Разом з тим, відповідачем здійснено оплату заборгованості за договором поставки нафтопродуктів №НКН-700020 від 20.07.2017 року на рахунок нового кредитора ТОВ Альянс Синтез, що підтверджується банківською випискою від 23.04.2018.

Ухвалою суду від 15.05.2018 строк підготовчого провадження продовжено до 26.06.2018, підготовче засідання відкладено.

07.06.2018 позивачем надано додаткові пояснення, за змістом яких позивач наполягає на задоволенні позовних вимог, з огляду на їх обґрунтованість належними доказами.

Ухвалою суду від 07.06.2018 підготовче засідання відкладено, задоволено клопотання позивача про витребування від відповідача додаткових доказів.

22.06.2018 позивачем надано додаткові пояснення, за змістом яких позивач зазначає, що відсутність довіреності на отримання товару за наявності інших первинних документів, що підтверджують здійснення господарської операції з передачі товару, не може заперечувати таку господарську операцію. Разом з тим, позивач вказує, що в розумінні пункту 2.1 Договору, заявки на отримання товару належним чином оформлені відповідачем, що підтверджує здійснення господарських операцій за договором поставки нафтопродуктів №НКН-700020 від 20.07.2017. Крім того, позивач зазначає, що відповідачем частково сплачено заборгованість за договором поставки нафтопродуктів №НКН-700020 від 20.07.2017, отже відповідачем підтверджено факт поставки товару позивачем.

22.06.2018 відповідачем надано клопотання про зупинення провадження у справі №904/1146/18 до вирішення по суті та набрання законної сили рішенням, прийнятим судом у справі по кримінальному провадженню № 0000645 від 01.06.2017 року.

Ухвалою суду від 25.06.2018 у задоволенні клопотання Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України "про зупинення провадження у справі відмовлено, підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті.

16.07.2018 позивач надав заяву про застосування заходів процесуального примусу до відповідача, шляхом стягнення в дохід державного бюджету штрафу.

17.07.2018 представник відповідача надав додаткові пояснення по справі, згідно яких відповідач зазначає про необґрунтованість розрахунку заборгованості та штрафу, оскільки позивачем безпідставно збільшено ціну і вартість товару, поставленого відповідачу та оплаченого останнім.

Заявою від 24.07.2018 позивач, з урахуванням пояснень відповідача від 17.07.2018, зменшив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача суму 6 885 806, 55 грн. основної суми заборгованості, 49 430, 80 грн. 3% річних, 758 735, 51 грн. штрафу.

25.07.2018 відповідачем надано додаткові пояснення, за змістом яких відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог та вказує, що наданий позивачем із заявою про зменшення позовних вимог розрахунок за видатковою накладною від 15.08.2017 року №НКН-15082 проведено з помилкою в бік збільшення на загальну суму 1 450, 42 грн.

В судовому засіданні 25.07.2018 відповідач надав усні заперечення, за змістом яких останній вказує, що умовами договору не визначено ціни товару, а тому, на думку відповідача, договір є неукладеним. Разом з тим, відповідач зазначає, що збільшення вартості товару у відповідності до приписів п.п.3.4.1, 3.4.2 Договору та нарахування штрафу згідно положень п.4.2 Договору є подвійним стягненням за одне й те саме порушення, що є порушенням приписів статті 61 Конституції України. До того, ж відповідач зазначає про часткову оплату товару у розмірі 1 758 000, 00 грн., поставленого в рамках договору поставки нафтопродуктів №НКН-700020 від 20.07.2017. Також, відповідач вказує, що поставка товару здійснюється транспортом та за рахунок постачальника, а тому вимоги щодо відшкодування відповідачем транспортних витрат є безпідставними. Окрім того, відповідач вказує на підписання видаткових накладних, згідно яких поставлено обумовлений договором товар, неуповноваженими на це особами з боку відповідача.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 25.07.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.07.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАПИТАЛ НАФТА» (постачальником) та відповідачем (покупцем) укладено договір №НКН-700020 (далі - ОСОБА_5), згідно якого ТОВ «КАПИТАЛ НАФТА» зобовязується передати в погоджені строки, а покупець - прийняти і оплатити на умовах, викладених в Договорі, нафтопродукти бітум нафтовий дорожній вязкий БНД 60/90, бітум дорожній марки 70/100 (далі Товар), найменування, кількість, ціна яких вказується в накладних документах на товар, які оформлюються на кожну окрему партію товару (п.1.1 Договору)

Відносини, що виникли між сторонами на підставі зазначеного вище Договору, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Приписами статті 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно до ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Замовник зобов'язаний оплатити товар після його прийняття, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч.ч.1, 2 ст. 692 ЦК України).

Згідно з п.1.2 Договору, номенклатура товару, його кількість, ціна, встановлюються сторонами за спільною згодою на основі заявки відповідача й зазначаються в розрахункових документах (рахунках-фактурах) та/чи в відвантажувальних документах (видаткових накладних) на товар, котрі являються специфікацією в розумінні ст. 266 Господарського кодексу України та складають невідємну частину Договору.

Відповідно до п.2.1 Договору постачання товару підтверджується накладними документами на товар (видатковими накладними та/або актами приймання-передачі), які підписані представниками обох сторін.

Згідно п.2.2 Договору постачання автомобільним транспортом здійснюється в рамках наступних базисів постачання:

1) СРТ пункт призначення, вказаний покупцем в заявці на відвантаження товару, постачання транспортом і за рахунок постачальника;

2) EXW резервуар нафтобази зберігання, вказаний постачальником, вивіз товару транспортом (та за рахунок) покупця.

З матеріалів справи вбачається, що в рамках укладеного Договору позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 6 028 548,66 грн., що підтверджується наступними документами:

- видатковою накладною №НКН-03083 від 03.08.2017 на суму 284 761, 30 грн., товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № НКН-700510 від 03.08.2017, довіреністю № 113 від 02.08.2017, рахунком-фактурою № НКН-700489 від 03.08.2017;

- видатковою накладною №НКН-04086 від 04.08.2017 на суму 286 318, 40 грн., товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № НКН-700520 від 04.08.2017, рахунком-фактурою №НКН-700501 від 04.08.2017;

- видатковою накладною №НКН-14083 від 14.08.2017 на суму 281 204, 00 грн., товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № НКН-700562 від 14.08.2017, рахунком-фактурою №НКН-700540 від 14.08.2017;

- видатковою накладною №НКН-15082 від 15.08.2017 на суму 268 640, 00 грн., товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № НКН-700567 від 15.08.2017, рахунком-фактурою № НКН-700548 від 15.08.2017;

- видатковою накладною №НКН-15083 від 15.08.2017 на суму 284 422, 40 грн., товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № НКН-700568 від 15.08.2017 , довіреністю № 122 від 14.08.2017, рахунком-фактурою № НКН-700549 від 15.08.2017;

- видатковою накладною №НКН-16087 від 16.08.2017 на суму 277 610, 00 грн., товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) №НКН-700580 від 16.08.2017, довіреністю № 275 від 16.08.2017 р., рахунком-фактурою № НКН-700560 від 16.08.2017;

- видатковою накладною №НКН-17085 від 17.08.2017 на суму 277 049, 20 грн., товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № НКН-700584 від 17.08.2017 р., рахунком-фактурою №НКН-700562 від 17.08.2017;

- видатковою накладною №НКН-18088 від 18.08.2017 на суму 276 749, 20 грн., товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) №НКН-700596 від 18.08.2017 р., довіреністю №291 від 14.08.2017, рахунком-фактурою №НКН-700573 від 18.08.2017;

- видатковою накладною №НКН-19086 від 19.08.2017 на суму 278 415, 20 грн., товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № НКН-700599 від 19.08.2017 р., рахунком-фактурою №НКН-700579 від 19.08.2017;

- видатковою накладною №НКН-23085 від 23.08.2017 на суму 275 860, 40 грн., товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № НКН-700624 від 23.08.2017, довіреністю № 148 від 16.08.2017, рахунком-фактурою № НКН-700602 від 23.08.2017;

- видатковою накладною № НКН-25084 від 25.08.2017 на суму 276 920,00 грн., товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № НКН-700630 від 25.08.2017, довіреністю №169 від 25.08.2017, рахунком-фактурою № НКН-700605 від 25.08.2017;

- видатковою накладною № НКН-28082 від 28.08.2017 на суму 289 692,00 грн., товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № НКН-700641 від 28.08.2017, довіреністю №296 від 25.08.2017, рахунком-фактурою № НКН-700616 від 28.08.2017;

- видатковою накладною № НКН-30082 від 30.08.2017 на суму 286 416,00 грн., товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № НКН-700651 від 30.08.2017, довіреністю №296 від 25.08.2017, рахунком-фактурою № НКН-700625 від 30.08.2017;

- видатковою накладною № НКН-05094 від 05.09.2017 на суму 288 156,00 грн., товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № НКН-700672 від 05.09.2017, довіреністю № 311 від 05.09.2017, рахунком-фактурою № НКН-700644 від 05.09.2017;

- видатковою накладною № НКН-06095 від 06.09.2017 на суму 273 052,00 грн., товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № НКН-700677 від 06.09.2017, довіреністю № 321 від 05.09.2017, рахунком-фактурою № НКН-700649 від 06.09.2017;

- видатковою накладною № НКН-18091 від 18.09.2017 на суму 295 099,20 грн., товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № НКН-700726 від 18.09.2017 р., рахунком-фактурою № НКН-700699 від 18.09.2017;

- видатковою накладною № НКН-21092 від 21.09.2017 на суму 301 629,30 грн., товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) №НКН-700744 від 21.09.2017, довіреністю №141 від 21.09.2017, рахунком-фактурою №НКН-700720 від 21.09.2017;

- видатковою накладною № НКН-09104 від 09.10.2017 на суму 304 384,00 грн., товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № НКН-700813 від 09.10.2017, довіреністю № 376 від 09.10.2017, рахунком-фактурою № НКН-700779 від 09.10.2017;

- видатковою накладною №НКН-10106 від 10.10.2017 на суму 308 567,00 грн., товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № НКН-700823 від 10.10.2017, довіреністю №140/10 від 10.10.2017, рахунком-фактурою № НКН-700785 від 10.10.2017;

- видатковою накладною № НКН-13105 від 13.10.2017 на суму 300 500,00 грн., товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № НКН-700830 від 13.10.2017, довіреністю № 350 від 13.10.2017, рахунком-фактурою № НКН-700795 від 13.10.2017;

- видатковою накладною №НКН-13114 від 13.11.2017 на суму 316 152, 26 грн., товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № НКН-700955 від 13.11.2017, довіреністю №177 від 13.11.2017, рахунком-фактурою №НКН-700914 від 13.11.2017.

Згідно з п.3.1 Договору загальна ціна Договору визначається кількістю отриманого товару покупцем протягом всього строку дії Договору. Вартість кожної окремої партії товару визначається постачальником в рахунках-фактурах та видаткових накладних.

Ціна Договору може змінюватися у випадках, встановлених п.п.3.4., 3.5 цього Договору (п. 3.2 Договору)

Покупець зобовязується оплатити повну вартість (в розмірі 100%) товару (в тому числі ПДВ), відображену в рахунках-фактурах, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту поставки Товару.

Згідно п.3.4 Договору у випадку оплати товару з простроченням строку оплати, встановленого п.3.3 Договору, ціна за одиницю товару становить:

- у випадку прострочення оплати за товар більше ніж на 10 (десять) календарних днів ціна за одиницю товару починаючи з 11 (одинадцятого) дня прострочення до 60 (шістдесятого) дня включно щодня збільшується на 10 грн/т, у тому числі ПДВ 1,67 грн. (п. 3.4.1 Договору);

- у випадку прострочення оплати за товар більше ніж на 60 (шістдесят) днів за одиницю товару починаючи з 61 (шістдесят першого) дня прострочення збільшується на 60 % від ціни за одиницю товару, визначену станом на 60 (шістдесятий) день прострочення, відповідно до п. 3.4.1 Договору.

За рішенням продавця може бути збільшено ціну (вартість) товару (партії товару), який був поставлений (переданий) покупцю (після підписання видаткової накладної або акта приймання-передачі товару), у випадках встановлених Договором (п.3.5 Договору).

Враховуючи наведені положення Договору, внаслідок неналежного виконання відповідачем зобовязань в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару за ним рахується заборгованість перед постачальником, яка, з урахуванням приписів пункту 3.4 Договору, становить суму 8 491 152, 69 грн., проте, з урахуванням проведених покупцем та зарахованих постачальником оплат на суму 1 605 346, 14 грн., розмір заборгованості за поставлений товар становить суму 6 885 806, 55 грн., що відображено в заяві про зменшення позовних вимог від 24.07.2018 та розрахунку, доданого до неї.

Разом з тим, 20.02.2018 між ТОВ «КАПИТАЛ НАФТА» (первісний кредитор) та позивачем (новим кредитором) укладено ОСОБА_5 №20/02/2018 про відступлення права вимоги (надалі ОСОБА_5 про відступлення права вимоги), за умовами якого первісний кредитор відступає новому кредиторові, а новий кредитор набуває право вимоги, належне первісному кредиторові у відповідності до основного договору - Договору поставки нафтопродуктів № НКН-70020 від 20.07.2017, укладеного між первісним кредитором і боржником - Дочірнім підприємством "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", включаючи право вимоги від боржника сплати основної суми заборгованості за поставлений товар, з урахуванням положень щодо зміни ціни за товар, передбачених пунктами 3.2., 3.4. основного договору, 3% річних та штрафів за несвоєчасну оплату товару, передбачених п. 4.3 основного договору (п.1 Договору про відступлення права вимоги)

ОСОБА_5 поставки нафтопродуктів № НКН-70020 від 20.07.2017 та усі повязані з ним документи, передаються первісним кредитором новому кредиторові в момент підписання цього Договору. Первісний кредитор зобов'язаний повідомити боржника про відступлення права вимоги за цим Договором. До нового кредитора переходять усі права, які забезпечують виконання обов'язків боржника (п.п. 4, 5 Договору про відступлення права вимоги)

Враховуючи укладений між ТОВ «КАПИТАЛ НАФТА» та позивачем ОСОБА_5 про відступлення права вимоги, позивач набув право вимоги щодо сплати відповідачем основної суми заборгованості за поставлений товар, з урахуванням положень щодо зміни ціни за товар, передбачених пунктами 3.2., 3.4. основного договору, 3% річних та штрафів за несвоєчасну оплату товару, передбачених п. 4.3 основного договору.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею).

Згідно приписів пункту 4.2 Договору у випадку прострочення оплати поставленого товару покупець зобовязаний на вимогу постачальника сплатити йому штраф у розмірі:

· 1,5 % від суми неоплаченого Товару при простроченні оплати від одного до десяти календарних днів;

· 3 % від суми неоплаченого Товару при простроченні оплати від одинадцяти до шістнадцяти календарних днів;

· 10 % від суми неоплаченого Товару при простроченні оплати від шестидесяти одного календарного дня.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом заяви про зменшення позовних вимог, позивачем нараховано до сплати відповідачу штраф у розмірі 758 735, 51 грн., а також 3% річних за період з 05.09.2017 по 19.02.2018 у розмірі 49 430, 80 грн.

Суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Положеннями ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до приписів ст.ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, цивільні та господарські зобовязання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання, а ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вичиняється у такій самій формі, що правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

Приписами статті 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок основного боргу, суд зазначає наступне.

За змістом зменшених позовних вимог, сума основного боргу, яку позивач просить стягнути з відповідача становить 6 885 806, 55 грн.

Між тим, 23.04.2018 (після подання позову до суду) відповідачем здійснено часткову оплату поставленого товару на загальну суму 500 000, 00 грн., отже між сторонами відсутній предмет спору щодо стягнення цих грошових коштів і провадження у справі в цій частині підлягає закриттю, згідно приписів ст.231 ч.1 п.2 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, з видаткових накладних вбачається, що поставка товару відбувалась транспортом постачальника на обєкти відповідача - на умовах СРТ.

СРТ це термін "фрахт/перевезення оплачено до" означає, що продавець доставить товар названому їм перевізнику. Крім цього, продавець зобов'язаний оплатити витрати, пов'язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Це означає, що покупець бере на себе всі ризики втрати чи пошкодження товару, як і інші витрати після передачі товару перевізнику. За умовами терміна СРТ на продавця покладається обов'язок по митному очищенню товару для експорту. Даний термін може застосовуватися під час перевезення товару будь-яким видом транспорту, включаючи змішані перевезення (Правила Інкотерсмс 2010)

Враховуючи викладене, положеннями Договору, в разі поставки товару на умовах СРТ, не передбачено відшкодування транспортних витрат відповідачем, а відтак, розмір основного боргу, з урахуванням заперечень відповідача, підлягає зменшенню на суму понесених позивачем транспортних витрат - 180 905, 76 грн.

Крім того, щодо заборгованості за поставлений товар за видатковою накладною від 15.08.2017 року №НКН-15082 суд зазначає наступне.

Ціна одиниці товару за видатковою накладною від 15.08.2017 року №НКН-15082 становить суму 9333,33 грн/т (без ПДВ).

Враховуючи відсутність оплати товару понад 60 календарних днів (102 календарні дні, і зазначено позивачем в розрахунку), розмір ціни товару розраховано наступним чином:

- п.3.4.1 Договору - з 11 по 60 календарний день прострочення платежу (включно) на 8,33 грн. (без ПДВ) за тону щодня, а саме: 8,33 грн/т х 50 кал. днів = 416,5 грн/т.

Загальна ціна на 60-й календарний день склала 9 333,33 грн/т + 416,5 грн/т = 9 749,83 грн/т (без ПДВ).

- п.3.4.2 Договору - на 61-й календарний день ціна одиниці товару зросла на 60%: 9749,83 грн/т + 60% = 15 599,73 грн/т (без ПДВ).

При цьому, позивачем в розрахунку визначено остаточну ціпу одиниці товару у розмірі 15 733,33 грн/т, завищення становить 133,60 грн/т (15 733,33 грн/т-15 599,73 грн/т).

Кількість товару, поставленого за вказаною ціною - 8,262 т.

Вартість вказаної кількості товару за розрахунком позивача - 129 983, 77 грн. (без ПДВ), за даним розрахунком - 128 884, 97 грн. (без ПДВ), різниця становить 1 098, 80 грн. (без ПДВ) (1 318, 56 грн. з ПДВ).

Таким чином, ціна одиниці товару після збільшення за видатковою накладною від 15.08.2017 №НКН-15082 становить суму 161 669, 94 грн. (з ПДВ), в той час як позивачем зазначено суму 162 988,52 грн. (з ПДВ), що перевищує реальний розмір ціни одиниці товару після збільшення за видатковою накладною від 15.08.2017 №НКН-15082 на 1 318, 56 грн., а тому, з урахуванням додаткових пояснень відповідача від 25.07.2018, розмір основного боргу підлягає зменшенню на суму 1 318, 56 грн.

За викладених обставин, розмір основного боргу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить суму 6 203 582, 23 грн. (6 885 806, 55 грн. 500 000, 00 грн. 180 905, 76 грн. 1 318, 56 грн.)

Між тим, враховуючи те, що, при здійснені розрахунку 3% річних, до сум, щодо яких позивачем здійснено відповідний розрахунок 3% річних по кожній з накладних, враховано вартість транспортних послуг, судом здійснено перерахунок 3% річних, згідно якого розмір 3% річних, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за період з 05.09.2017 по 19.02.2018, становить суму 48 519, 98 грн.

Перевіривши здійснені позивачем нарахування штрафу, суд зменшує суму штрафу, що підлягає стягненню з відповідача на суму 131, 86 грн., яка складає 10% штрафу від 1 318, 56 грн., що становить суму, на яку позивачем безпідставно завищено ціну одинці товару за видатковою накладною від 15.08.2017 №НКН-15082.

Таким чином, суд визнає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 758 603, 65 грн., в той час як в решті нарахувань штрафу відмовляється судом.

Щодо заперечень відповідача в частині подвійного стягнення за одне правопорушення суд зазначає наступне.

Згідно положень статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України)

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України)

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом (ч.ч.1, 2 ст. 632 ЦК України).

З огляду на викладене, та враховуючи те, що, укладаючи ОСОБА_5, сторонами погоджено збільшення ціни товару у відповідності до термінів прострочення оплати вартості товару згідно приписів пп.пп. 3.4.1, 3.4.2, а також збільшення розміру штрафу у відповідності до термінів прострочення оплати вартості товару згідно положень п.4.2 Договору, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар з урахуванням вартості товару, розрахованої згідно положень п.п.3.4.1, 3.4.2 Договору, та розміру штрафу, розрахованого згідно п.4.2 Договору, не суперечить Конституції України та загальним засадам цивільного законодавства, а тому заперечення відповідача в цій частині відхиляються судом.

Стосовно заперечень відповідача щодо часткового погашення заборгованості на суму 1 758 000, 00 грн., суд зазначає наступне.

За змістом наявної в матеріалах справи банківської виписки (а.с.135, т.І) 22.08.2017 відповідачем здійснено перерахування грошових коштів на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПИТАЛ НАФТА» з призначенням платежу «кредиторська заборгованість за бітум нафтовий та транспортні послуги у сумі 1 465 000, 00 грн. ПДВ 20% 293 000,00 грн.».

В судовому засіданні 25.07.2018 позивач зазначив, що сума 1 758 000, 00 грн., перерахована відповідачем, частково, у розмірі 305 807, 28 грн., зарахована в рахунок погашення заборгованості за Договором, решта здійснених відповідачем перерахувань спрямована на погашення заборгованості за іншими договорами, укладеними між ТОВ «КАПИТАЛ НАФТА» та відповідачем.

Заперечення відповідача щодо відсутності інших договорів, укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАПИТАЛ НАФТА» Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" та Відкритим акціонерним товариством "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", спростовуються поясненнями останнього, наданими 22.06.2018 (а.с.85, т.ІІ), згідно яких відповідач повідомив про наявність 5 різних договорів, укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАПИТАЛ НАФТА» Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" та Відкритим акціонерним товариством "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

Між тим, згідно ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємоповязаних рахунках бухгалтерського обліку.

Відповідно до приписів п. 3.8 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного Банку України від 21.01.2004 N 22 (з наступними змінами та доповненнями) реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками.

Право визначати призначення платежу відповідно до чинного законодавства України належить виключно платнику.

При цьому, доказів зміни чи коригування призначення платежу відносно перерахованої на користь ТОВ «Капітал нафта» суми 1 758 000, 00 грн. відповідачем до матеріалів справи не додано.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За викладених обставин, відповідачем не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування факту перерахування грошових коштів у розмірі 1 758 000, 00 грн. в рахунок сплати товару, поставленого в рамках договору №НКН-700020 від 20.07.2017, а відтак заперечення відповідача в цій частині відхиляються судом.

Також, твердження відповідача про те, що договір є неукладеним, оскільки умовами Договору не погоджено ціну товару, відхиляються судом, з огляду на приписи п.1.2 Договору.

Стосовно тверджень відповідача щодо підписання видаткових накладних зі сторони відповідача неуповноваженими особами, що свідчить про недійсність правочину, та відсутність підстав щодо сплати заборгованості за поставлений товар, суд зазначає, що відповідачем схвалено правочин шляхом часткового розрахунку з позивачем за поставлений товар, зокрема, в ході розгляду справи, а тому, з огляду на приписи пункту 3.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» заперечення відповідача в цій частині також відхиляються судом.

Заперечення відповідача стосовно відсутності в матеріалах справи доказів на підтвердження виконання обовязку первісного кредитора щодо передачі новому кредитору відповідних документів щодо відступлення права вимог за Договором, відхиляються судом, оскільки відповідні докази надано позивачем в судове засідання під час розгляду справи.

Щодо наданої позивачем заяви про застосування заходів процесуального примусу до відповідача суд зазначає наступне.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що заява № 01.14/579 від 27.06.2018 року, згідно якої відповідачем надано до суду податкову звітність форми 1-ДФ за 2017 рік по філіям «Дніпропетровський автодор» та Криворізька ДЕД» ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на 39 аркушах та клопотання відповідача про зупинення провадження у справі від 27.06.2018 не направлено позивачу, що порушує право позивача на справедливий розгляд даної справи.

Між тим, суд зазначає, що в розумінні положень статті 161 Господарського процесуального кодексу України клопотання про зупинення провадження у справі та заява про долучення до матеріалів справи доказів, витребуваних ухвалою суду, не є заявами по суті, щодо яких застосовуються приписи пункту 2 частини 6 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а тому відсутність доказів направлення вказаних заяв позивачу не є порушенням прав останнього на справедливий розгляд справи, та, відповідно, підставою для застосування до відповідача заходів процесуального примусу у відповідності до ст. 135 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог частин 1 і 7 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів; одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається крім випадків, передбачених законом.

В силу положень ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі.

Викладене є підставою для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (49000, м. Дніпро, вул. Воскресенська, буд. 24, код 31950828) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Синтез" (49600, м.Дніпро, вул. Адміральська, буд. 71, код 37988490) суму 6 203 582, 23 грн. основного боргу, 758 603, 65 грн. штрафу, 48 519, 98 грн. 3% річних, 112 660, 58 грн. витрат по сплаті судового збору.

В частині позовних вимог на суму 182 356, 18 грн. відмовити.

В частині позовних вимог на суму 500 000, 00 грн. провадження у справі закрити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 розділу ХІ ГПК України

Повне рішення складено 02.08.2018

Суддя ОСОБА_6