ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24 липня 2018 р. Справа №903/368/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВестАвтоТрейд"

до відповідачів:

1) фізичної особи-підприємця Фармагей Тараса Олександровича

2) фізичної особи-підприємця Осипенко Світлани Олександрівни

про стягнення 62510,65 грн.

Суддя Шум М.С.

секретар с/з Легерко В.Б.

Представники сторін: н/з

Встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю "ВестАвтоТрейд"просить стягнути з фізичної особи-підприємця Осипенко Світлани Олександрівни 62010, 65грн., з яких 57865 грн. заборгованості, 3680,65 грн. інфляційних втрат, 965 грн. 3% річних, також просить стягнути солідарно з фізичної особи-підприємця Осипенко Світлани Олександрівни та фізичної особи-підприємця Фармагей Тараса Олександровича 500 грн. заборгованості.

Ухвалою суду від 10.07.2018р. розгляд справи по суті призначено на 24.07.2018р..

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, уповноважених представників не направили, відзивів на позов не подано. Останні належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що стверджується даними пошукової системи відправлення ПАТ «Укрпочта» (www.ukrposhta.ua).

Згідно ч.9 ст.165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Беручи до уваги приписи ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, господарський суд визнавши зібрані докази достатніми для розгляду спору за наявними в справі матеріалами, -

встановив:

14.09.2017р. між ТОВ «ВестАвтоТрейд» та ФОП Осипенко С.О. (відповідач 2) було укладено договір П/ГР№33 на транспортне експедирування вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполученні (далі - Договір).

Позивачем, як перевізником взято на себе зобов'язання з доставки вантажу.

В свою чергу, відповідач 2 зобов'язався оплатити послуги з перевезення(п.2.5 Договору).

На виконання умов Договору, 14.09.2017р. сторонами було погоджено заявку на перевезення вантажів автомобільним транспортом за маршрутом Heidelberg (Німеччина) - смт.Ювілейне (Дніпропетровська обл.).

При цьому сторонами було досягнуто згоди щодо вартості транспортних послуг за перевезення вантажу в розмірі 1850 евро, що становить гривневий еквівалент в сумі 57865 грн..

Згідно вказаної Заявки сторонами погоджено, що оплата здійснюється в національній валюті України шляхом перерахуванням на розрахунковий рахунок протягом 7-10 банківських днів (по курсу НБУ на момент прибуття авто на термінал); із них 500 грн. з моменту отримання оригіналів документів: рахунку, акту, заявки, договору, товарно-транспортної накладної (CMR).

Позивач належним чином виконав взяті на себе зобов'язання щодо перевезення вантажів, про що свідчить товарно-транспортна накладна (CMR) з відміткою вантажоотримувача та відсутність претензій щодо наданих послуг.

Відповідно до ч.1 ст.909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

У відповідності до ст.526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України, господарське зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Також, як передбачено ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Позивач, на виконання вимог Договору та заявки, надіслав рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу відповідача 2 документи щодо перевезення, в тому числі рахунок-фактуру від 20.09.2017р. на суму 57865 грн., акт наданих послуг від 20.09.2017р., CMR.

Відповідачем 2 вказані документи отримано 03.10.2017р., про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Таким чином, відповідач 2 не виконав належним чином взяті на себе грошові зобов'язання щодо оплати за надання послуг з перевезення вантажів.

Відповідачем 2 претензію від 02.04.2018р. за №41 щодо погашення заборгованості залишено без відповіді та реагування.

Згідно розрахунку позивача, розмір основної заборгованості становить 57865 грн.. Контррозрахунку заборгованості відповідачем 2 не подано, доказів оплати не надано.

З огляду на викладене, враховуючи укладення між позивачем та відповідачем 2 Договору, не проведення останнім при цьому всіх належних розрахунків і платежів, суд прийшов висновку про підставність пред'явленого позову в частині стягнені основної суми заборгованості.

Щодо стягнення 3% річних від простроченої суми, а також інфляційних втрат, суд зазначає таке.

Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Суд перевіривши методику та правильність розрахунків позивача щодо нарахування 3680,65 грн. інфляційних втрат, 965 грн. - 3% річних, приходить висновку, що останні підставні та підлягають до задоволення.

При цьому судом було застосовано розрахунки, здійснені за допомогою встановленої в господарському суді системи інформаційно-правового забезпечення "Ліга Закон".

Окрім зазначеного, 14.09.2017р. між ТОВ «ВестАвтоТрейд» та ФОП Фармагей Т.О. (відповідач 1) було укладено договір поруки №1-п.

Згідно умов договору поруки відповідач-1 поручився перед позивачем за виконання обов'язків відповідачем 2 з оплати вартості послуг з перевезення згідно Договору та заявки, а також можливих санкцій у зв'язку з невиконанням зобов'язань. Згідно умов договору поруки відповідач 1 є солідарним боржником по зобов'язаннях відповідача 2 на суму 500 грн..

Окрім зазначеного, згідно умов договору поруки, позивач, як кредитор має право звернутись до відповідача 1 за виконанням зобов'язань відповідача 2, як боржника по оплаті вартості послуг в розмірі 500 грн., а відповідач 1, як поручитель зобов'язується виконати за боржника його зобов'язання перед кредитором, шляхом перерахування на розрахунковий рахунок кредитора суми в розмірі 500 грн..

Згідно ст.553, 554, 543 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно ст.541 ЦК України, солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Враховуючи наведені положення законодавства, у зв'язку з тим, що відповідач 2 не виконав взятих на себе за Договором зобов'язань, вимога про стягнення з поручителя ФОП Фармагей Т.О.(як із солідарного боржника) та ФОП Осипенко С.О., 500 грн. обґрунтована і підлягає до задоволення.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази, господарський суд, оцінюючи їх за своїм переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному й об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення.

У зв'язку з тим, що спір до розгляду судом доведено з вини відповідачів, відповідно до ст.ст.129 ГПК України, на них слід покласти судові витрати по справі.

Керуючись ст.73-79, 86, 129, 130, 185, 232, 236, 238, 240, 241 ГПК України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Осипенко Світлани Олександрівни(51939, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВестАвтоТрейд»(43006, Волинська обл., місто Луцьк, ВУЛИЦЯ ВАХТАНГОВА, будинок 2А, ) 62010,65 грн., з яких 57865 грн. заборгованості, 3680,65 грн. інфляційних втрат, 965 грн. 3% річних та 1754,95 грн. судових витрат.

3. Стягнути солідарно з фізичної особи-підприємця Осипенко Світлани Олександрівни(51939, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та фізичної особи-підприємця Фармагея Тараса Олександровича(43018, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВестАвтоТрейд»(43006, Волинська обл., місто Луцьк, ВУЛИЦЯ ВАХТАНГОВА, будинок 2А, ) заборгованість у розмірі 500 грн.

4. Стягнути з фізичної особи-підприємця Фармагея Тараса Олександровича(43018, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВестАвтоТрейд»(43006, Волинська обл., місто Луцьк, ВУЛИЦЯ ВАХТАНГОВА, будинок 2А, ) 7,05 грн. судових витрат.

Повний текст рішення складено

30.07.2018

Суддя М. С. Шум