ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2018р. справа №913/88/18

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
за участю представників:
від позивача: ОСОБА_5 (адвокат, довіреність №14-120 від 08.06.2018р.);
від відповідача:не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ
на рішення господарського суду Луганської області
ухваленого 02.05.2018р. (повний текст підписано 08.05.2018р.) у м. Харкові
у справі №913/88/18 (суддя Масловський С.В.)
за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ
до Антрацитівського міського комунального підприємства «Теплокомуненерго», м. Антрацит Луганської області
про стягнення 2758351,15грн.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:

1. Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ (далі Позивач) звернулось до Господарського суду Луганської області з позовом до Антрацитівського міського комунального підприємства «Теплокомуненерго», м. Антрацит Луганської області (далі Відповідач) з вимогами про стягнення 2758351,15грн. за договором купівлі-продажу природного газу №14/2470/11 від 30.09.2011р., втому числі:

- 226822,20грн. 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання з оплати природного газу за грудень 2012р., нарахованих за період з 17.11.2014р. по 17.10.2017р.;

- 2531528,94грн. інфляційної індексації за порушення строків оплати природного газу, отриманого за актом приймання-передачі за грудень 2012р., нарахованих з листопада 2014р. по вересень 2017р.

2. Ухвалою Господарського суду Луганської області від 26.02.2017р. відкрито провадження у справі №913/88/18 та визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

3. Рішенням Господарського суду Луганської області від 02.05.2018р. (повний текст підписано 08.05.2018р.) позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» були задоволені частково стягнуто з Відповідача на користь Позивача 226822,20грн. 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання з оплати отриманого природного газу у грудні 2012р. та 2235677,81грн. інфляційної індексації за порушення строків оплати природного газу.

4. Означене рішення місцевого суду обґрунтоване доведеністю матеріалами справи факту неналежного виконання Відповідачем обовязку зі своєчасної оплати отриманого за актом приймання-передачі природного газу за грудень 2012р., поставленого за договором купівлі-продажу природного газу №14/2470/11 від 30.09.2011р., що стало підставою для нарахування 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання та інфляційної індексації.

Своєю чергою, частковість задоволення позовних вимог щодо стягнення інфляційної індексації (відмовлено у задоволенні 295851,13грн.) була зумовлена допущенням Позивачем арифметичної помилки при розрахунку цієї складової позовних вимог.

ІІ. ОСОБА_6 зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:

5. Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», не погодившись з прийнятим рішенням суду в частині відмови у задоволені стягненні 295851,13грн. інфляційної індексації, звернулось з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Луганської області від 02.05.2018р. у справі №913/88/18 скасувати в цій частині та прийняти нове рішення, яким повністю задовольнити відхилені позовні вимоги. Також Скаржник просив відшкодувати за рахунок Відповідача судові витрати за подання апеляційної скарги.

6. Підставами для задоволення апеляційних вимог апелянт зазначає:

- неврахування місцевим судом при прийнятті оскаржуваного рішення положень листа Верховного суду України від 03.04.1997р. №62-97-р, відповідно якого при здійсненні розрахунку інфляційних втрат потрібно використовувати методику розрахунку, за якою збільшення суми боргу на індекс інфляції здійснюється за кожний місяць, при цьому для розрахунку кожного наступного періоду буде використана сума боргу збільшена на індекс інфляції попереднього місяця, що відповідає розділу 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р.

- порушення судом при прийнятті рішення ст.ст.73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України щодо всебічного, повного і обєктивного розгляду всіх обставин справи.

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення Відповідача:

7. Антрацитівським міським комунальним підприємством «Теплокомуненерго» в межах визначеного апеляційним судом строку в порядку ст.ст.262, 263 Господарського процесуального кодексу України відзив на апеляційну скаргу подано не було.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:

8. Відповідно до ч.1 ст.253 Господарського процесуального кодексу України судом апеляційної інстанції у господарських справах є апеляційний господарський суд, у межах апеляційного округу якого знаходиться місцевий господарський суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

9. Указом Президента України №454/217 від 29.12.2017р. «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» (набрання чинності 16.01.2018р. з публікацією в Офіційному віснику України №5 за 2018р.) постановлено ліквідувати, утому числі Донецький апеляційний господарський суд та утворити Східний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську, Полтавську та Харківську області, з місцезнаходженням у місті Харкові.

10. Згідно з п.3 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VІІІ апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч.6 ст.148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VІІІ у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць),та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Наразі, відповідної публікації про початок роботи Східного апеляційного господарського суду на момент прийняття цієї постанови здійснено не було.

11. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу від 06.06.2018р. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: ОСОБА_1 (головуючий, суддя-доповідач), ОСОБА_7 і ОСОБА_8

12. Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 27.06.2018р.р. апеляційну скаргу було призначено на 11.07.2018р. об 14:15 з повідомленням учасників справи, між тим, у звязку із відпусткою на дату судового засідання члена судової колегії судді Стойки О.В. (з 11.07.2018р по 12.07.2018р.) та члена судової колегії судді Черноти Л.Ф. (з 11.07.2018р по 13.07.2018р.) та відсутністю визначених ч.10 ст.32 Господарського процесуального кодексу України підстав для її заміни (судді Стойки О.В,), достатність часу для розгляду апеляційної скарги у строки, визначені ст.273 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання призначене на 11.07.2018р. об 14:15 у справі №913/88/18, не відбулось, про що було зроблено повідомлення на сайті Донецького апеляційного господарського суду (витяг наявний в матеріалах справи) та повідомлено учасників справи телефонограмами та листами (також наявні в матеріалах справи).

13. Протоколом повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 13.07.2018р., враховуючи приписи ч.10 ст.32 Господарського процесуального кодексу України, у звязку з перебування судді Черноти Л.Ф. у відпустці, її у складі колегії було замінено на суддю Зубченко І.В.

14. Після усунення вищезазначених обставин (виходу судді Стойки О.В. з відпустки) та враховуючи відпустку головуючого, судді доповідача Попкова Д.О. з 16.07.2018р. по 27.07.2018р., колегія суддів призначила апеляційну скаргу до розгляду на 01.08.2018р. об 16:00 з повідомленням учасників справи про дату, час і місце розгляду.

15. Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 30.07.2018р., враховуючи приписи ч.10 ст.32 Господарського процесуального кодексу України, у звязку з перебування судді Стойки О.В. у відпустці, її у складі колегії було замінено на суддю Радіонову О.О.

16. Враховуючи викладене в п.п.8-15 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Донецького апеляційного господарського суду у складі ОСОБА_1 (головуючий, суддя-доповідач), ОСОБА_3 і ОСОБА_2 відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

17. Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась у протоколі судового засідання та засобами аудиофіксації у відповідності до вимог ст.ст.222, 223 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.7. його Перехідних положень в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 цього Кодексу.

18. У судовому засіданні 01.08.2018р. уповноважений представник Скаржника підтримав свої вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник Відповідача у судове засідання 01.08.2018р., попри належне повідомлення (згідно приписів п.21 ч.1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, повідомлення останнього здійснюється відповідно до ст.1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» та ст.12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень) не зявився, про причини неявки не повідомив, що за висновком судової колегії, враховуючи повідомлення його належним чином та достатність матеріалів справи, не перешкоджає розгляду справи по суті.

19. Згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

20. Як встановлено місцевим судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 30.09.2011р. між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (Продавець) та Антрацитівським міським комунальним підприємством «Теплокомуненерго» (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу природного газу №14/2470/11 (договір а.с.а.с.11-16), відповідно до п.1.1 якого Продавець зобовязується передати у власність Покупцю у ІV кварталі 2011р. та у 2012р. імпортований природний газ, ввезений на митну території України Публічним акціонерним товариством «Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами, а Покупець зобовязується прийняти та оплатити цей природний газ, на умовах цього договору.

Відповідно до п.1.2 договору, газ який продається за цим договором, використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та іншими споживачами, та використовується теплогенеруючими підприємствами на власні потреби та витрати.

21. Згідно з п.2.1 договору, Продавець передає Покупцеві газ з 01.10.2011р. по 31.12.2012р. обсягом до 4654тис.куб.м.

22. У п.3.3 договору сторони погодили, що приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу Покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу Покупця.

23. Відповідно до п.3.4 договору, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, Покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками Покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання - передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути Покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акту, підписаного уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

24. Як було встановлено в п.п.5.1-5.3 договору, ціна на газ і тарифи на його транспортування установлюються НКРЕ. Ціна за 1000куб.м газу становить 3023,50грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість. До сплати за 1000куб.м. природного газу -3023,50 грн., крім того цільова надбавка 2% та ПДВ - 20%, всього з ПДВ 3700,76грн.

У разі зміни НКРЕ ціни на газ та/або тарифів на його транспортування, розподіл і постачання вони є обовязковими для сторін за цим договором з моменту введення їх в дію.

25. Відповідно до п.6.1 договору, оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

26. Так, в п.7.1 договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання договірних зобовязань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством України, а також цим договором.

27. Згідно з п.11 договору, останній набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу з 01.10.2011р. до 31.12.2012р., а в частині проведення розрахунків - до повного погашення заборгованості.

28. З матеріалів справи вбачається, що сторонами до вказаного договору купівлі-продажу була підписано низка додаткових угод, а саме:

- додаткова угода №1 від 30.09.2011р. (а.с.17), якою сторонами внесено зміни до п.5.2 договору та викладено його в наступній редакції: «ціна за 1000куб.м газу становить 3023,50грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість. До сплати за 1000куб.м. природного газу 3382,00грн., крім того цільова надбавка 2% та ПДВ - 20%, всього з ПДВ 4139,57грн. До ціни газу додається загальний тариф на послуги з транспортування природного газу, який становить 302,30грн, крім того ПДВ 20% - 60,46грн., всього з ПДВ 362,76грн.»;

- додаткова угода №2 від 11.10.2011р. (а.с.18), якою сторонами внесено зміни до п.5.2. договору та викладено його в наступній редакції: «ціна за 1000куб.м газу становить 3382,00грн з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість. До сплати за 1000куб.м. природного газу - 3382,00грн., крім того цільова надбавка 2% та ПДВ 0%, всього з ПДВ 3449,64грн. До ціни газу додається загальний тариф на послуги з транспортування природного газу, який становить 302,30грн., крім того ПДВ 20% - 60,46грн, всього з ПДВ 362,76грн. У разі поставки газу на газоспоживні обєкти Покупця, які безпосередньо підключені до магістральних або промислових трубопроводів нафто газовидобувних підприємств, тариф на послуги з транспортування 1000куб.м газу цими трубопроводами встановлюється в розмірі 262,25грн, крім того ПДВ 20% - 52,45грн., разом з ПДВ 314,70грн.»;

- додаткова угода №3 від 01.08.2012р. (а.с.а.с.19,20), якою сторонами внесено зміни до п.2.1 в частині обсягів поставки природного газу у 2011р. 141,035тис.куб.м. та у 2012р. 1282тис.куб.м.; та внесено зміни до п.5.2. договору та викладено його в наступній редакції: «ціна за 1000куб.м газу становить 3509,00грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість. До сплати за 1000куб.м. природного газу - 3382,00грн., крім того цільова надбавка 2% та ПДВ - 20%. До ціни газу додається загальний тариф на послуги з транспортування природного газу, який становить 305,60грн., крім того ПДВ 20% - 61,12грн, всього з ПДВ 366,72грн. До сплати за 1000куб.м. природного газу 3884,78грн., крім того ПДВ 20% - 776,96грн., всього з ПДВ 4661,74грн.»

29. Місцевим судом було встановлено, що на виконання умов договору Позивач в жовтні 2011р., листопаді 2012р. та грудні 2012р. поставив природний газ Відповідачу, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2011р. на суму 537681,84грн., від 27.11.2012р. на суму 785707,63грн., від 30.11. 2012р. на суму 2761873,45грн. та від 31.12.2012р. на суму 4406967,46грн. (а.с.а.с.24-27), підписаними сторонами без будь-яких претензій, зауважень та скріплені їх печатками.

30. Отриманий Відповідачем за означеними актами приймання-передачі природний газ оплачений останнім не був, що стало підставою для звернення Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Господарського суду Луганської області з позовом про стягнення з Антрацитівського міського комунального підприємства «Теплокомуненерго» суми означеної заборгованості в сумі 2591239,55грн. (яка виступає базою для нарахування стягуваних в межах розглядуваної справи сум), нарахувавши на неї інфляційних втрат за період з грудня 2012р. по січень 2013р., пені та 3% річних за період з 15.11.2011р. по 05.11.2013р. та штрафу.

31. Місцевий суд встановив, що рішенням Господарського суду Луганської області від 24.12.2013р. у справі 913/3318/13, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 03.02.2014р. та постановою Вищого господарського суду України від 03.04.2014р., було стягнуто з Антрацитівського міського комунального підприємства «Теплокомуненерго» на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 2591239,55грн. основної заборгованості, 275866,64грн. пені за несвоєчасне виконання грошового зобовязання з оплати природного газу та 103743,38грн. 3% річних за період з 15.11.2011р. по 05.11.2013р., 23018,45грн. інфляційних втрат за період з грудня 2012р. по січень 2013р. та 556818,40грн. штрафу.

31.1. Враховуючи, що означене рішення Господарського суду Луганської області у справі №913/3318/13 станом на 19.01.2015р. виконано не було, Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Антрацитівського міського комунального підприємства «Теплокомуненерго» 102917,64грн. 3% річних за період за період з 06.06.2013 р. по 30.09.2014р. та 342903,24грн. інфляційних втрат за порушення строків оплати природного газу за період з червня 2013р. по серпень 2014р.

31.2. Рішенням Господарського суду Харківської області від 01.04.2015р. у справі 922/335/15 було стягнуто з Антрацитівського міського комунального підприємства «Теплокомуненерго» на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 70069,96грн. 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання з оплати природного газу за період з 06.11.2013р. по 30.09.2014р. та 342903,24грн. інфляційних втрат за період з червня 2013р. по серпень 2014р.

32. Під час розгляду справи місцевий суд також встановив, що за період з 01.01.2014р. по 30.09.2017р. Відповідачем не було здійснено жодного перерахування коштів для погашення наявної заборгованості, що підтверджується бухгалтерськими виписками Позивача (а.с.а.с.28, 29), що стало підставою для звернення Позивача до Господарського суду Луганської області з вимогами про стягнення з Відповідача 3% річних за період з 17.11.2014р. по 17.10.2017р. та інфляційної індексації за період з листопада 2014р. по вересень 2017р., базою для нарахування яких стала заборгованість в сумі 2591239,55грн., стягнута за рішення Господарського суду Луганської області від 24.12.2013р. у справі 913/3318/13.

33. Вказані в п.п.20-32 цієї постанови обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами не оспорюються, так само як і встановлена місцевим судом обставина нездійснення Відповідачем оплати на користь Позивача в сумі стягуваної заборгованості.

34. Зважаючи на вказані обставини, спірні правовідносини були розглянуті місцевим судом в контексті приписів законодавства, що регулюють відповідальність за порушення грошових зобовязань.

VІ. Оцінка апеляційного суду:

35. За змістом ст.ст.4, 5 Господарського процесуального кодексу України, ст.15 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України можливість задоволення позовних вимог вимагає наявності та доведеності наступної сукупності елементів: наявність у Позивача захищуваного субєктивного права/охоронюваного законом інтересу, порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу з боку визначеного Відповідача та належність (адекватність характеру порушення та вимогам діючого законодавства) обраного способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого із вказаних елементів, що становлять предмет доказування для Позивача, унеможливлює задоволення позову.

36. Сутність розглядуваного спору полягає у примусовому стягненні з Відповідача нарахованих відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання за період з 17.11.2014р. по 17.10.2017р. та інфляційної індексації, нарахованої з листопада 2014р. по вересень 2017р на суму несвоєчасно виконаних грошових зобовязань з оплати природного газу, отриманого за актом приймання-передачі природного газу за грудень 2012р. за договором купівлі-продажу природного газу №14/2470/11 від 30.09.2011р. в сумі 2591239,55грн., факт якого (неналежного виконання) було встановлено рішеннями Господарського суду Луганської області від 24.12.2013р. у справі 913/3318/13 та Господарського суду Харківської області від 01.04.2015р. у справі 922/335/15.

37. Так, порушення у розумінні ст.610 Цивільного кодексу України Відповідачем грошового зобов'язання, сума якого має виступає базою для нарахування стягуваних в межах цієї справи сум інфляційної індексації та 3% річних, встановлено чинними судовими рішенням та є преюдиціальним для розглядуваної справи у розумінні ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

38. Беручи до уваги правову природу виниклих між сторонами правовідносин, заснованих на договорі на купівлю-продаж природного газу №14/2470/11 від 30.09.2011р., оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом за нормами Цивільного та Господарського Кодексів України.

Викладене зумовлює погодження із доводами місцевого суду щодо визначення норм матеріального права, у світлі яких вирішувалось питання відносно розглядуваного спору.

39. Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст.202 Господарського кодексу України та ст.598 Цивільного кодексу України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

40. Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сам по собі факт задоволення судом позовних вимог про стягнення певної суми заборгованості діючим законодавством наразі не віднесений до обставин, що припиняють чи змінюють правову природу грошового зобов'язання, а отже - жодною мірою не звільняє боржника від відповідальності за порушення грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора на отримання коштів, передбачених ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, нарахування яких припиняється лише із припиненням відповідного грошового зобов'язання.

41. Доводи апелянта щодо неврахування місцевим судом при здійснені розрахунку рекомендацій листа Верховного Суду України №62-97р від 03.04.1997р., на який міститься посилання в постанові Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р., відповідно якого при здійсненні розрахунку інфляційних втрат потрібно використовувати методику розрахунку, за якою збільшення суми боргу на індекс інфляції здійснюється за кожний місяць, при цьому для розрахунку кожного наступного періоду буде використана сума боргу збільшена на індекс інфляції попереднього місяця, відхиляються апеляційним господарським судом, є помилковими, зважаючи на таке:

41.1. Так, за підрахунками апеляційного суду, сукупний індекс інфляції за розглядуваний період нарахування з листопада 2014р. по вересень 2017р., здобутий саме шляхом перемноження щомісячних індексів інфляції (визначених у відсотках до попереднього місяця згідно відомостей Державної служби статистки України з урахуванням дефляції) в абсолютному значені коефіцієнта становить 1,863 (або 186,3%).

41.2. Своєю чергою, результат множення суми заборгованості в розмірі 2591239,55грн. (за актом приймання-передачі природного газу за грудень 2012р.), яка виступає базою для нарахування інфляційної індексації на означений коефіцієнт становить 4826917,36грн. суму боргу разом з інфляційною індексацією.

41.3. Відповідно, належна до стягнення сума інфляційної індексації за розглядуваний період визначається як різниця між сумою боргу разом з інфляційною індексацією та сумою боргу: 4826917,36 - 2591239,55 = 2235677,81грн., що відповідає визначеної суми задоволених позовних вимог за переглядуваним рішенням.

42. Посилання апелянта на порушення місцевим судом при прийнятті рішення ст.ст.73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України щодо всебічного, повного і обєктивного розгляду всіх обставин справи, не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки не містять в собі конкретного порушення означених норм судом першої інстанції, крім цитування тексту означених норм Скаржником, тоді як з матеріалів справи таких порушень судовою колегією не вбачається.

43. Оскільки доводи і вимоги апеляційної скарги не підтверджують ухвалення оскаржуваного рішення із порушеннями, які ст.277 Господарського процесуального кодексу України визначені у якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» залишається без задоволення, а переглядуване рішення без змін.

44. За змістом ст.129 вказаного Кодексу такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок Скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275-277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ на рішення Господарського суду Луганської області від 02.05.2018р. (повний текст підписано 08.05.2018р.) у справі №913/88/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Луганської області від 02.05.2018р. (повний текст підписано 08.05.2018р.) у справі №913/88/18 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у звязку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на рахунок Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ.

4. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 01.08.2018р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 02.08.2018р.

Головуючий, суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: О.О. Радіонова

ОСОБА_3

Надрук. 4 примірн.: 1,2 - сторонам; 3-у справу, 4- ГСЛО

Надіслано судом до ЄДРСР 02.08.2018р.