ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2018м. ДніпроСправа № 904/11725/16
за позовом Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Глобал"

про стягнення коштів у розмірі 200 597,42грн.

Суддя Юзіков С.Г.

При секретарі судового засідання: Кулебі Т.Ю.

Представники:

Позивача - Галасун Г.І., дов. №96, від 13.11.17р., Розумовський В.В., дов. №107 від 13.04.18р.

Відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 200 597,42 грн.

Відповідач позов заперечує, мотивуючи тим, що матеріали справи містять надану та завірену ТОВ "Партнер Глобал", копію акту звірки взаємних розрахунків з філією "Дніпропетровський автодор ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" станом на 26.12.14р., підписаного директором ТОВ "Партнер Глобал" з ДП "Дніпропетровський облавтодор" та містить підпис головного бухгалтера та відбиток печатки філії. В акті звірки зазначено про наявність заборгованості філії "Дніпропетровський автодор" ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "ДАК" Автомобільні дороги України" перед ТОВ "Партнер Глобал". Фактично Позивач звернувся з позовом до суду про визнання Договору про відступлення право вимоги недійсним, в якому стороною він не є, мотивуючи це тим, що даний договір укладено з порушенням вимог п.9.8. Договору поставки від 06.05.13р. Однак, надання згоди на відступлення прав вимоги первісним боржником підтверджується листом за вих. №76-1 від 09.12.2014р., підписаним директором Позивача та завірений печаткою підприємства, а також отримання повідомлення про відступлення права вимоги від 26.12.14р. за договором №04/06-13, про що свідчить підпис головного бухгалтера ОСОБА_4 від 19.02.15р. та завірений печаткою підприємства, а отже було дотримано усі умови п.9.8. Договору поставки.

У додаткових письмових поясненнях в обґрунтування позовних вимог з урахуванням відзиву Відповідача Позивач зазначив, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.16р. у справі №904/6416/16, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.02.17р., визнано недійсним договір відступлення права вимоги від 26.12.14р. №77 у частині відступлення права вимоги боргу за договором поставки від 17.10.13р. №17/10-13 на суму 200 597,42 грн. Підставою для визнання недійсним договору відступлення права вимоги від 26.12.14р. №77 в частині відступлення права вимоги боргу за договором поставки від 17.10.13р. №17/10-13 Господарським судом Дніпропетровської області визнано порушення приписів ч.1 ст.516 ЦК України під час укладання договору цесії від 26.12.14р. №77, оскільки п. 9.8. договору поставки передбачено, що сторони не мають права передавати свої зобов'язання за даним договором третім особам без письмової згоди іншої сторони. Окрім цього, Позивач посилається на те, що приймаючи рішення у справі №904/6416/16, господарським судом встановлено, що у липні 2016 року документальною позаплановою невиїзною перевіркою встановлено порушення ст. 185, ст.188,п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, а саме: неправомірно сформовано податковий кредит по операціях з придбання послуг від 22.06.16р. №504 за листопад 2013 року на суму ПДВ 120 788,73 грн., ТОВ "Фірма "Рівекс" за жовтень 2013 року на суму ПДВ 208 643,59 грн., ТОВ "Сінеджі Агро Україна" за квітень-червень 2013 року на суму ПДВ 32 742,08 грн., ТОВ "Автобуд-2008" за грудень 2013 року на суму ПДВ 49 175,03 грн. Також Позивач зазначив, що у серпні 2016 року постановою слідчого з особливо важливих справ першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000051 від 25.06.14р. за ознаками кримінального порушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України була призначена судово-економічна експертиза, за висновком №22/08/2016 якої, в об'ємі наданих на дослідження документів, документально підтверджується придбання поставленого ТОВ "Резерв-Ойл" бітуму нафтового дорожньої марки 60/90 на адресу філії ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" у постачальників: ПП "Довіра Агро" та ТОВ "Торгівельний дім Білецьких". Документально підтвердити придбання поставленого ТОВ "Резерв-Ойл" бітуму нафтового дорожньої марки 60/90 на адресу філії ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" в період з 12.03.13р. по 22.10.13р. в кількості 543,24 тон не надається за можливе.

У додаткових поясненнях Відповідач посилається на те, що є наявним факт схвалення Позивачем та часткове виконання останнім договору про відступлення права вимоги у вигляді часткової сплати боргу вже на користь нового кредитора - Відповідача та підписання акту звірки взаєморозрахунків, як наслідок визнання та погодження Позивачем нового кредитора. Позивач стверджує, що 200 597,42 грн. сплачені в рахунок погашення боргу за договором поставки №04/06-13, але в платіжному дорученні № 2269 від 08.04.15р. у графі призначення платежу зазначено кредиторська заборгованість за отриману продукцію, згідно договору про відступлення права вимоги, а не конкретно за договором поставки №04/06-13 від 04.06.13р. Відповідач вказує на те, що факт поставки товару підтверджується видатковою накладною № 104 від 17.10.13р., товарно-транспортною накладною №00104 від 17.10.13р. та рахунком-фактурою №100 від 17.10.13р. на суму 200 597,42 грн., який в подальшому Позивачем було сплачено, що підтверджується платіжним дорученням №2269. Довідки надані прокурором, які свідчать про відсутність оригіналів листа щодо відступлення права вимоги від ТОВ "Резерв-Ойл" до ТОВ "Партнер Глобал" в кримінальному провадженні та в якому є свідчення директора ОСОБА_6, про те, що він нібито заперечує факт підписання вище вказаної угоди, не є рішенням суду та до них не можуть застосовуватись норми ст. 35 ГПК України. Також Відповідач посилається на те, що при розгляді справи №904/6416/16 не було досліджено у якості доказів копія повідомлення про відступлення права вимоги від 26.12.14р., копія Листа щодо надання згоди на відступлення права вимоги від 09.12.14р., копія акту звірки станом на 22.08.13р. та станом на 26.12.14р., а також платіжне доручення №2269.

У додаткових письмових поясненнях в обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що надав до матеріалів справи копії акту перевірки від 22.07.16р., висновку судової економічної експертизи від 29.08.16р. та обвинувального акту від 29.08.16р., якими спростовується факт поставки бітуму нафтового дорожнього на адресу філій позивача у відповідний період та зазначається про неправомірне формування податкового кредиту у зв'язку з нереальністю господарських операцій щодо постачання бітуму нафтового дорожнього на адресу ТОВ "Резерв-Ойл", а також дані обставини були встановлені Господарським судом Дніпропетровської області у справі №904/6416/16 та знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції (постанова від 08.02.17р.), а тому не потребують доказування відповідно до ст.35 ГПК України. Крім цього позивач вказує на те, що пояснення представника відповідача, щодо отримання листа від 09.12.14р. №76-1 суперечать поясненням директора відповідача ОСОБА_7, який у справі №904/6416/16 заявив про вилучення у нього саме оригіналу зазначеного листа правоохоронними органами. З урахуванням того, що представником відповідача не надано жодних відомостей з технічних пристроїв щодо отримання вказаного листа, надані останнім пояснення є безпідставними та надуманими. Також Позивач зазначив, що 17.02.17р. він подав заяву № 01-14/196 про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 190,366 КК України до правоохоронних органів.

Від Відповідача надійшло клопотання про зобов'язання Позивача надати Товарно-транспортну накладну за договором №04/06-13 за номером 0069 від 05.06.13р., довіреність на отримання ТТН за накладною від 05.06.13р., акт звірки з філією Верхньодніпровський автодор, у разі відсутності надати письмові пояснення за підписом головного бухгалтера та директора підприємства Позивача, викликати в судове засідання головного бухгалтера ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", ОСОБА_8, який ставив підпис при прийнятті товару в накладній від 05.06.13р., головного бухгалтера Верхньодніпровської філії, яка підписувала акт звірки станом на 29.09.16р. та призначити судово-економічну експертизу, щодо приймання поставленого товару позивачу за накладною номером 0069 від 05.06.13р.

Позивач подав для долучення до матеріалів справи письмові пояснення ОСОБА_9, яка протягом грудня 2014р. - квітня 2015р. обіймала посаду головного бухгалтера ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", в яких вона повідомила, що їй дійсно було вручено під підпис в грудні 2014р. повідомлення про відступлення права вимоги, але жодних розпоряджень від керівництва щодо прийняття рішень стосовно надання дозволів, погоджень, згоди на відступлення права вимоги не надходило, у зв'язку з чим, подібне рішення не приймалося.

Також 01.03.17р. від Позивача надійшло клопотання в порядку п.1 ч.1. ст. 83 ГПК України про те, щоб приймаючи рішення у даній справі, визнати недійсним договір відступлення права вимоги (цесії) від 26.12.14р. №77, укладений Відповідачем з ТОВ "Резерв-Ойл" у частині відступлення права вимоги боргу за договором поставки від 04.06.13р. №04/06-13.

У судовому засіданні 01.03.17р. представник Позивача наполягала на тому, що перерахування коштів у сумі 200 597,42 грн. з призначенням платежу "згідно договору про відступлення права вимоги" є необґрунтованим та кошти підлягають поверненню, у зв'язку з відсутністю самого факту поставки за Договором поставки №04/06-13 від 04.06.13р., що підтверджено висновком судово-економічної експертизи № 22/08/2016 від 29.08.16р., призначеної постановою слідчого, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000051 від 25.06.14р.

Представник Відповідача, заперечуючи позов, у судовому засіданні 01.03.17р. подала клопотання про призначення у даній справі судово-економічної експертизи на вирішення якої поставити наступне питання:

- чи підтверджується документально приймання Позивачем поставленого товару за товаротранспортною накладною №0069 від 05.06.13р.?

Представник Позивача не заперечував клопотання представника Відповідача про призначення у даній справі судово-економічної експертизи.

Також представник Відповідача заявила клопотання про витребування оригіналів документів у Позивача, а саме:

- товарно-транспортну накладну №0069 від 05.06.13р.;

- довіреності на одержання товарно-матеріальних цінностей за ТТН від 05.06.13р.;

- акт звірки з Верхньодніпровським райавтодором.

Представник Позивача повідомила, що на даний час не в змозі надати оригінали зазначених документів, оскільки, в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000051 на підприємстві проведено обшук, під час якого, вилучено всі документи Позивача, пов'язані з ТОВ "Резерв-Ойл", в подальшому вказані матеріали передані до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, яким розглядається справа № 200/14982/16-к.

Представник Відповідача повідомила, що у Відповідача також відсутні оригінали документів, оскільки 22.07.15р., в рамках кримінального провадження №0000051 проведено обшук, під час якого, вилучено всі документи ТОВ "Резерв-Ойл" пов'язані з Позивачем, а оскільки ТОВ "Резерв-Ойл" та ТОВ "Партнер Глобал" зареєстровані за однією адресою, то документи Відповідача також вилучено в ході обшуку.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.03.17р. у даній справі призначено судову експертизу, проведення якої доручено спеціалістам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, до якого направлено матеріали справи.

З метою проведення експертизи, експертом подавалися клопотання про надання документів, які суд витребовував у сторін, а також надавався рахунок для оплати експертного дослідження.

Справа з експертної установи повернулася до суду без виконання судової експертизи, у зв'язку з не оплатою експертного дослідження.

Після повернення справи до суду, провадження у справі поновлено.

У додаткових письмових поясненнях у справі Позивач повідомив, що в аналогічних справах №904/6416/16 та 904/10792/16 господарські суди першої та апеляційної інстанції, як і суд касаційної інстанції, дійшли висновку, що за змістом п.9.8. договорів поставки, укладених ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" та ТОВ "Резерв-Ойл", сторони мали на увазі заборону передачі без письмового погодження іншої сторони своїх зобов'язань як комплексу прав та обов'язків сторін договору поставки у їх сукупності. До матеріалів даної справи Позивачем долучено акт від 22.07.16р. позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Резерв-Ойл" та висновок №22/08/2016 судово-економічної експертизи за матеріалами кримінального провадження №0000051, за висновками яких фактично не підтверджується поставка від ТОВ "Резерв-Ойл" на адресу Позивача бітуму нафтового дорожньої марки 60/90 в період з 12.03.13р. по 22.10.13р. Кримінальну справу за матеріалами кримінального провадження №0000051 розглянуто Бабушкінським районним судом у м. Дніпрі та ухвалою від 15.09.17р. кримінальну справу закрито з підстав, визначених п.7 ч.1 ст. 284 КПК України. Таким чином, судовим слідством не було спростовано висновок досудового розслідування щодо неможливості здійснення господарських операцій з поставки ТОВ "Резерв-Ойл" бітуму нафтового дорожнього на адресу філій ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України".

Від Позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії листа ДФС України від 22.06.17р. №487/04-61-10-13 та копії постанови Вищого господарського суду України у справі №904/9822/16 від 27.06.17р.

Від Позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі до розгляду по суті Верховним Судом України заяви ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "ДАК" Автомобільні дороги України" про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 27.06.17р. у справі №904/9822/16 (провадження №3-1254Г17 від 26.09.17р.), мотивоване тим, що в аналогічних справах №904/6416/16, №904/10791/16, №904/9674/16, №904/10792/16, №904/11526/16 суд касаційної інстанції дійшов висновку, що зміст поняття "зобов'язання", визначеного сторонами у п.9.8. відповідних договорів поставки (які є ідентичними за змістом), включає в себе як права, так і обов'язки сторін відповідних договорів поставки, зважаючи на що передача однією із сторін договорів поставки своїх зобов'язань (що включають як права, так і обов'язки за договором поставки) будь-якій третій стороні потребує, у відповідності до п.9.8. договорів поставки, письмової згоди іншої сторони договору поставки. Зважаючи на такі висновки, Вищим господарським судом України в аналогічних справах №904/6416/16, №904/10791/16, №904/9674/16, №904/10792/16, №904/11526/16 прийнято рішення про задоволення зустрічних позовних вимог ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "ДАК Автомобільні дороги України" та визнано недійсним договір відступлення права вимоги (цесії) від 26.12.14р. №77 в частині відступлення права вимоги за відповідними договорами поставки. Водночас, у справі №904/9822/16 суд касаційної інстанції дійшов протилежного висновку, який полягає у тому, що поняття "зобов'язання", визначене у п.9.8. договору поставки, включає в себе виключно обов'язки сторін договору поставки, а не права, у зв'язку з чим своєю постановою від 27.06.17р. Вищий господарський суд України відмовив у задоволенні позовних вимог ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" за зустрічним позовом у справі №904/9822/16. Зважаючи на неоднакове застосування Вищим господарським судом одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, що призвело до ухвалення судом касаційної інстанції різних за своїм змістом судових рішень, ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" звернулося до Верховного Суду України із заявою про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 27.06.17р. у справі №904/9822/16. Верховним Судом України вказану заяву прийнято 26.09.17р. (провадження 3-1254Г17 від 26.09.17р.).

Відповідач, у судовому засіданні пояснив, що звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 06.06.17р. у справі №904/6416/16 у зв'язку з неоднаковим застосуванням Вищим господарським судом України одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах. Ухвалою Верховного Суду України від 08.09.17р. у справі №904/6416/16 ТОВ "Партнер Глобал" надано строк до 27.09.17р. на усунення недоліків заяви.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.10.17р. провадження у даній справі зупинено до розгляду Верховним Судом України заяви Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 27.06.17р. у справі №904/9822/16 (провадження №3-1254Г17 від 26.09.17р.). Сторін зобов'язано невідкладно повідомити господарський суд про результати розгляду Верховним Судом України заяви Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 27.06.17р. у справі №904/9822/16 (провадження №3-1254Г17 від 26.09.17р.).

Від Позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі, мотивоване тим, що Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду прийнято остаточне рішення у справі №904/9822/16.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.18р. провадження у даній справі поновлено та призначено підготовче засідання.

Після поновлення провадження у справі, Відповідач у жодне судове засідання не забезпечив явку свого представника, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином на адресу вказану у позові та ЄДР, хоча на адресу суду повернулися: рекомендоване повідомлення № 973 про одержання Відповідачем ухвали суду; поштове відправлення № 090 з відміткою поштової установи "за закінченням терміну зберігання", а також судом перевірено надходження кореспонденції (ухвали суду) через веб-сайт "Укрпошта", з якого вбачається, що надіслане судом Відповідачеві поштове повідомлення (ухвала суду від 04.07.18р.) про призначення розгляду справи на 25.07.18р., станом на 25.07.18р. - відправлення у відділенні.

Пунктами 110, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.09р. № 270 передбачено, що у разі коли адресат не з'явився за одержанням реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу протягом трьох робочих днів після доставки першого повідомлення про надходження зазначеного поштового відправлення, поштового переказу, йому під розписку вручається повторне повідомлення (крім повторних повідомлень про надходження рекомендованих поштових відправлень). У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п'ять календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення. Поштові відправлення, поштові перекази повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання.

Оскільки ухвали суду, у вищенаведених поштових відправленнях, про відкладення розгляду справи направлялися Відповідачеві на адресу, вказану в позові та ЄДР і повернулися на адресу суду з відміткою поштової установи "за закінченням терміну зберігання", суд вважає, що Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи судом і, лише у силу нехтування своїми правами на одержання поштового відправлення (фактично відмовившись від одержання поштового відправлення), Відповідач не одержав ухвали суду, чим позбавив себе можливості захисту від вимог Позивача.

Стаття 43 ГПК України зобов'язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

У судовому засіданні досліджено надані докази.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Позивача господарський суд

ВСТАНОВИВ:

04.06.13р. ТОВ "Резерв-Ойл" з Філією "Верхньодніпровський райавтодор" ДП "Дніпропетровський облавтодор" ПАТ "ДАК"Автомобільні дороги України" уклали Договір поставки №04/06-13 (далі Договір поставки), за п.1.1. якого Постачальник (ТОВ "Резерв-Ойл") зобов'язався поставляти узгодженими партіями, на протязі дії даного Договору у власність Покупця (Позивача) нафтопродукти (далі товар), а Покупець зобов'язався приймати та оплачувати товар, за умовами цього Договору.

Предметом поставки - є Бітум нафтовий дорожній марки 60/90, конкретно зазначається в Специфікаціях (Додаток №1) до цього Договору (п.1.1.1. Договору).

04.06.13р. Постачальником з Покупцем підписано видаткову накладну №РН-0000069, згідно з якою Постачальник передав, а покупець прийняв товар та автотранспортні послуги на загальну суму 264 273,76 грн.,

Пунктом 9.8 Договору поставки передбачено, що сторони не мають права передавати свої зобов'язання за даним договором третім особам без письмової згоди іншої сторони.

26.12.14р. ТОВ "Резерв-Ойл" (далі Цедент) з ТОВ "Партнер Глобал" (далі Цесіонарій) уклали договір відступлення права вимоги (цесії) від 26.12.14р. № 77 (далі Договір цесії), за п. 1 якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Цедент відступає Цесіонарієві, а Цесіонарій набуває право вимоги, належне Цедентові, і стає кредитором за договорами, які були укладені Цедентом та Дочірнім підприємством "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "ДАК"Автомобільні дороги України", в особі директора ОСОБА_6, який діяв на підставі Статуту, а саме:

- Широківський райавтодор №17/10-13 від 17.10.13р. на суму 200 597,42 грн.;

- Новомосковська ДЕД №03/06-13 від 03.06.13р. на суму 115 544,46 грн.;

- Новомосковська ДЕД №08/06-13 від 08.06.13р. на суму 247 104,00 грн.;

- Криворізька ДЕД №02/04-13 від 02.04.13р. на суму 250 365,78 грн.;

- Верхньодніпровський райавтодор №11/06-13 від 11.06.13р. на суму 270 869,30 грн.;

- Верхньодніпровський райавтодор №04/06-13 від 04.06.13р. на суму 264 273,76 грн.;

- Новоселівська ДЕД №06/11-13ТП від 06.11.13р. на суму 49 689,46 грн.;

- Новоселівська ДЕД №22/10-13 від 22.10.13р. на суму 185 716,60 грн.;

- Новоселівська ДЕД №17-1/10-13 від 17.10.13р. на суму 268 387,68 грн.;

- Новоселівська ДЕД №15/10-13 від 15.10.13р. на суму 77 055,36 грн.;

- Новоселівська ДЕД №14/10-13 від 14.10.13р. на суму 255 633,72 грн.;

- Новоселівська ДЕД №11/09-13 від 11.09.13р. на суму 141 480,00 грн.;

- Новоселівська ДЕД №06/06-13 від 06.06.13р. на суму 185 0412,98 грн.;

- Дніпропетровський автодор №24/05-13 від 24.05.13р. на суму 177 663,05 грн.;

- Дніпропетровський автодор №12/02-14 від 12.02.14р. на суму 13 480,20 грн.;

- Дніпропетровський автодор №06/05-13 від 06.05.13р. на суму 58 859,26 грн..

Загальна сума боргу 2 762 133,03 грн.

За цим Договором цесії Цесіонарій набуває право вимагати від Боржника належного виконання обов'язків, що передбачені вищезазначеними договорами (п.2 Договору).

До Цесіонарія переходить зазначене вище право вимоги Цедента в обсязі та на умовах, що існували на момент укладання договору відступлення прав вимоги (п.2.1. Договору).

Цедент зобов'язаний письмово повідомити Боржника про відступлення права вимоги протягом 5 (п'яти) календарних днів з дня набрання чинності цим Договором (п.8. Договору).

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін (п.11. Договору).

Позивач, за Договором відступлення права вимоги (цесії) №77 від 26.12.14р., платіжним дорученням №2269 від 08.04.15р. сплатив 200 597,42 грн., у тому числі ПДВ - 33 432,90 грн.

Листом №55 від 17.10.16р. Відповідач повідомив, що грошові кошти, сплачені платіжним дорученням №2269 від 08.04.15р., зараховано в рахунок погашення боргу за Договором №04/06-13 від 04.06.13р., укладеного від імені ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "ДАК "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ" філією "Верхньодніпровський райавтодор" ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "ДАК "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ" з ТОВ "Резерв-Ойл".

Позивач вважає, що сплачені платіжним дорученням №2269 від 08.04.15р. грошові кошти в сумі 200 597,42 грн., підлягають поверненню, оскільки фактично відсутнє підтвердження поставки ТОВ "Резерв-Ойл" на адресу філії Верхньодніпровський райавтодор" ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "ДАК "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ" за Договором поставки №04/06-13 від 04.06.13р.

За даними Позивача, він не має жодних доказів передачі первісним кредитором новому кредиторові документів, які засвідчують права, що передаються за договором поставки №04/06-13 від 04.06.13р.

За клопотанням Відповідача суд у даній справі призначив експертизу.

На вирішення судової експертизи поставлено наступне питання:

- чи підтверджується документально поставка товару (бітум нафтовий дорожній марки 60/90) філії "Верхньодніпровський райавтодор" ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "ДАК" Автомобільні дороги України" від ТОВ "Резерв-Ойл" за товаротранспортною накладною №0069 від 05.06.13р. за Договором поставки №04/06-13 від 04.06.13р.?

Справа з експертної установи повернулася до суду без виконання судової експертизи, у зв'язку з не оплатою експертного дослідження.

Крім того, 01.03.17р. від Позивача надійшло клопотання в порядку п.1 ч.1. ст. 83 ГПК України ( у редакції чинній на момент звернення) про те, щоб приймаючи рішення у даній справі, визнати недійсним договір відступлення права вимоги (цесії) від 26.12.14р. №77, укладений Відповідачем з ТОВ "Резерв-Ойл" у частині відступлення права вимоги боргу за договором поставки від 04.06.13р. №04/06-13 та повернути кошти сплачені за Договором №04/06-13 від 04.06.13р. платіжним дорученням №2269 від 08.04.15р. у розмірі 200 597,42 грн., у зв'язку із недодержанням, при укладанні Договору цесії, вимог п.9.8. Договору поставки.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов'язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Зазначена норма кореспондується з положеннями ч. 1 ст. 207 ГК України, згідно з якою господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов'язанні, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, оплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином…

Пунктом 2 ст. 83 ГПК України (у редакції чинній до 15.12.17р.) визначено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони;

Ухвалюючи рішення у справі, суд за заявою позивача, поданою до закінчення підготовчого провадження, може визнати недійсним повністю чи у певній частині пов'язаний з предметом спору правочин, який суперечить закону, якщо позивач доведе, що він не міг включити відповідну вимогу до позовної заяви із незалежних від нього причин (ч.3 ст. 237 ГПК України, у редакції чинній з 15.12.17р.).

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач позов заперечує з викладених у відзиві на позов підстав.

Перевіривши доводи сторін, суд погоджується з Позивачем і не приймає позицію Відповідача.

Так, з аналізу наведених вище норм вбачається, що за загальним правилом заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов'язків, не погіршує становище боржника та не зачіпає його інтересів, однак сторони мають право додатково врегулювати порядок заміни кредитора у договорі.

Однак, п 9.8 Договору поставки передбачено, що сторони не мають права передавати свої зобов'язання за даним договором третім особам без письмової згоди іншої сторони.

Отже, сторони у Договорі поставки врегулювали порядок заміни кредитора у договорі шляхом отримання письмової згоди Боржника.

Належних і допустимих доказів отримання згоди боржника на укладення договору відступлення права вимоги Відповідач до матеріалів справи не надав, оскільки надання такої згоди Позивач заперечує, а надана Відповідачем копія листа Позивача за вих. № 76-1 від 09.12.14р. не може вважатися належним доказом. Крім того, копія листа №76-1 від 09.12.14р. Позивача "Щодо надання згоди на відступлення права вимоги", була предметом дослідження у інших справах, у яких рішення набрали законної сили, у яких було встановлено, що ця копія є неналежним доказом (постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду у справах №904/10792/16 від 22.03.17р., №904/6431/16 від 28.03.17р.).

Відповідно, договір № 77 про відступлення права вимоги (цесії) від 26.12.14р., укладений ТОВ "Партнер Глобал" та ТОВ "Резерв-Ойл", суперечить умовам п. 9.8 договору поставки №11/06-13 від 11.06.13р. щодо заборони передавати свої зобов'язання за договором поставки третім особам без письмової згоди іншої сторони.

Оскільки клопотання Позивача в порядку п.1 ч.1. ст. 83 ГПК України ( у редакції чинній на момент його подачі) про те, щоб приймаючи рішення у даній справі, визнати недійсним договір відступлення права вимоги (цесії) від 26.12.14р. №77, укладений Відповідачем з ТОВ "Резерв-Ойл" у частині відступлення права вимоги боргу за договором поставки від 04.06.13р. №04/06-13 відповідало вимогам, ГПК України (у редакції чинній до 15.12.17р.), а також, оскільки хоча Позивач і не був стороною спірного правочину, однак зазначений договір впливає на права і обов'язки Позивача, суд вважає за необхідне врахувати це клопотання, приймаючи рішення у даній справі.

Відсутність згоди Боржника на заміну кредитора у зобов'язанні, якщо обов'язковість такої згоди передбачено договором, є підставою для визнання недійсним на підставі ч. 1 ст. 203 ЦК України договору про відступлення права вимоги в частині відступлення права вимоги за договором поставки №11/06-13 від 11.06.13р., оскільки він суперечить вимогам ч. 1 ст. 516 ЦК України.

Зазначений висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду від 20.04.18р. у справі №904/9822/16 між тими ж сторонами, за аналогічними правовідносинами.

Беручи до уваги, що Договір про відступлення права вимоги в частині відступлення права вимоги за договором поставки №11/06-13 від 11.06.13р. є недійсним, оскільки він суперечить вимогам ч. 1 ст. 516 ЦК України, 200 597,42 грн. перераховані Позивачем, на виконання умов Договору про відступлення права вимоги, підлягають поверненню, оскільки Відповідач одержав спірні кошти безпідставно.

У зв'язку з наведеним, суд не надає оцінки іншим доводам сторін, стосовно поставки товару за спірними відносинами.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Глобал" про стягнення коштів у розмірі 200 597,42грн. - задовольнити.

Визнати недійсним договір про відступлення права вимоги №77 від 26.12.2014, укладений Товариством з обмеженою відповідальністю "Резерв-Ойл", 49026, м. Дніпро, вул. Калинова,24, кв.25, (код 34916397) з Товариством з обмеженою відповідальністю "Партнер Глобал", 49026, м. Дніпро, вул. Калинова,24, кв.25, код 38837288) в частині відступлення права вимоги боргу за договором поставки від 04.06.13р. №04/06-13.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Глобал", 49026, м. Дніпро, вул. Калинова,24, кв.25 (код 38837288) на користь Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", 49600, м. Дніпро, вул. Воскресенська (Леніна), 24 (код 31950828) 200 597,42 грн. - боргу, 3 009,00 грн. - судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03.08.2018

Суддя С.Г.Юзіков