УХВАЛА

20 липня 2018 року

м. Київ

Справа № 904/3870/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Металогруп"

на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.10.2017

у справі за заявою Приватного підприємства "Дніпромет"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК МЕНОРА"

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.06.2016 у справі № 904/3870/15, зокрема, визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "ТК МЕНОРА" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.10.2017 у справі № 904/3870/15 відмовлено ТОВ "Металогруп" в задоволенні клопотання про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги на постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 14.06.2016 у справі №904/3870/15. Апеляційну скаргу ТОВ "Металогруп" повернуто без розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 12.03.2018 касаційну скаргу ТОВ "Металогруп" на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.10.2017 у справі №904/3870/15 залишено без руху з підстав ненадання скаржником документів, що підтверджують повну сплату судового збору за подання касаційної скарги у встановлених законом порядку і розмірі та пропуском процесуального строку на касаційне оскарження та відсутністю клопотання на його поновлення; надано скаржнику строк на усунення недоліків, який становив 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Ухвалою Верховного Суду від 20.04.2018 у справі № 904/3870/15 касаційну скаргу ТОВ "Металогруп" на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.10.2017 у справі № 904/3870/15 повернуто скаржнику без розгляду разом з доданими до неї матеріалами.

15.06.2018 ТОВ "Металогруп" звернулось повторно до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.10.2017 у справі № 904/3870/15, у якій просить суд поновити строк на касаційне оскарження, вказану ухвалу скасувати, а справу направити на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження мотивоване тим, що про залишення касаційної скарги без руху, а потім і без розгляду, скаржнику стало відомо лише після отримання ухвали про призначення справи до розгляду у суді першої інстанції, яку отримали 12.06.2018. Звертаючись повторно, скаржник також звертає увагу на те, що за відсутності укомплектованого штату, листи для Товариства отримує стороння особа за довіреністю, яка, отримавши 30.03.2018 ухвалу Касаційного господарського суду про усунення недоліків, не передала її уповноваженій особі.

Відповідно протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 11.07.2018 на розгляд Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г., - передано вказану касаційну скаргу.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та оцінивши зазначені скаржником причини на предмет їх поважності, колегія суддів дійшла висновку, що такі причини є неповажними виходячи з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 288 Господарського процесуального кодексу України, строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Згідно цієї норми суд касаційної інстанції, у кожному конкретному випадку, повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже можливість поновлення пропущеного строку судом касаційної інстанції не є необмеженою, а вирішення цього питання пов'язується із наявністю поважних причин пропуску строку.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов'язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно ж із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, звернувшись вперше до суду касаційної інстанції, в порушення вимог п. 2 ч. 4 ст. 290 ГПК України, скаржником не додано до касаційної скарги документу, що підтверджує сплату судового збору у встановленому законом розмірі та клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження, у зв'язку з чим, суд залишив скаргу без руху на підставі частини 2 статті 292 ГПК України. Проте, в порушення вимог п.2,4 ч.1 ст.174 ГПК України, заявником не усунуто недоліки касаційної скарги у строк визначений приписами Господарського процесуального кодексу України, тому скарга була повернута.

Доводи ТОВ "Металогруп", зазначені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження щодо того, що скаржнику стало відомо про залишення касаційної скарги без руху, а потім і без розгляду, лише після отримання ухвали про призначення справи до розгляду у суді першої інстанції, яку отримав 12.06.2018, є необґрунтованими, факт отримання 30.03.2018 листа для ТОВ "Металогруп", що містив ухвалу Касаційного господарського суду про усунення недоліків, сторонньою особою за довіреністю, та його не передання уповноваженій особі Товариства не підтверджений жодними належними та допустимими доказами.

Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, тобто скаржник, подавши до Верховного Суду касаційну скаргу, мав слідкувати за її рухом, враховуючи зокрема, що доступ до Єдиного державного реєстру судових рішень є відкритим, а ухвала Верховного Суду від 12.03.2018 (про залишення касаційної скарги ТОВ "Металогруп" без руху) була оприлюднена 14.03.2018.

Вищевказане свідчить, що можливість подання касаційної скарги без порушень норм чинного законодавства та у встановлений процесуальний строк залежала виключно від самого скаржника, а отже зазначені причини пропуску строку на касаційне оскарження суд визнає неповажними.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

За таких обставин, колегія суддів відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Металогруп" на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.10.2017 у справі № 904/3870/15.

Керуючись статтями 234, 235, пунктом 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Металогруп" в задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Металогруп" на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.10.2017 у справі №904/3870/15.

3. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Металогруп" на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.10.2017 у справі №904/3870/15 повернути скаржнику разом з доданими до неї матеріалами (в тому числі оригінал квитанції № 242332108 від 15.06.2018 на суму 1 600, 00 грн).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.В. Білоус

Н.Г. Ткаченко