ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2018 року м. ОдесаСправа № 916/3023/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Богатиря К.В., Мишкіної М.А.

секретар судового засідання Чеголя Є.О.

За участю представників учасників провадження:

від Управління комунальної власності та земельних відносин Чорноморської міської ради Одеської області - ОСОБА_1 за довіреністю;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Управління комунальної власності та земельних відносин Чорноморської міської ради Одеської області та Комунального підприємства "Міське управління житлово-комунального господарства" Чорноморської міської ради Одеської області

на рішення господарського суду Одеської області від 14.05.2018 р. (суддя Смелянець Г.Є.) вступну та резолютивну частину якого проголошено у судовому засіданні об 14:34 у м. Одесі, просп. Шевченка, 29. Повний текст складено 22.05.2018 р.

по справі №916/3023/17

за позовом Управління комунальної власності та земельних відносин Чорноморської міської ради Одеської області та Комунального підприємства "Міське управління житлово-комунального господарства" Чорноморської міської ради Одеської області

до Публічного акціонерного товариства "Одесагаз"

про стягнення 395203,43 грн.

ВСТАНОВИВ

В грудні 2017 року Управління комунальної власності та земельних відносин Чорноморської міської ради Одеської області та Комунальне підприємство "Міське управління житлово-комунального господарства" Чорноморської міської ради Одеської області звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до Публічного акціонерного товариства "Одесагаз" (далі ПАТ "Одесагаз") в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просили стягнути з відповідача на користь Управління комунальної власності та земельних відносин Чорноморської міської ради Одеської області матеріальну шкоду у розмірі 118 561,03 грн. та стягнути з відповідача на користь Комунального підприємства "Міське управління житлово-комунального господарства" Чорноморської міської ради Одеської області матеріальну шкоду в розмірі 276642,40 грн.

Позов обґрунтований тим, що відповідачем використовуються не за цільовим призначенням орендовані приміщення, які були передані останньому за договором оренди внаслідок чого відповідачем було завдано збитків позивачам.

Рішенням господарського суду Одеської області від 14.05.2018 р. у задоволенні позову відмовлено.

В мотивах оскаржуваного рішення суд першої інстанції посилаючись на умови укладеного між сторонами договору та додаткових угод до нього, приписи Цивільного кодексу України, Закону України "Про орендну державного та комунального майна" та Господарського кодексу України зазначив, що умовами укладеного договору не передбачено односторонньої зміни розміру орендної плати орендодавцем або балансоутримувачем. До того ж, матеріали справи не містять доказів внесення сторонами змін умов договору оренди в частині розміру орендної плати або звернення позивачів до суду щодо зміни договору оренди в цій частині. За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов висновку, що за відсутності належного оформлення внесених до договору оренди змін щодо розміру орендної плати, у відповідача не виникло зобов'язання по сплаті коштів в іншому розмірі, ніж встановлено умовами договору. Судом також наголошено, що відповідачем належним чином виконано взяті на себе зобов'язання за договором оренди нежитлових щодо сплати орендної плати у визначеному договором розмірі протягом заявленого позивачами періоду. За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про відсутність в діях відповідача протиправної поведінки, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобовязання щодо сплати орендної плати

Судом першої інстанції також відзначено, що за умови існування між сторонами договірних відносин, посилання на висновки перевірки органів Держаудитслужби не можуть бути прийняті до уваги, оскільки виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору.

До того ж господарським судом Одеської області зазначено, що позивачами також не доведено ані наявності шкоди (розміру недоотриманої орендної плати), ані причинного звязку між протиправною поведінкою та завданою шкодою, оскільки розмір орендної плати встановлений договором та будь-яких змін у договір в цій частині не внесено. При цьому само по собі використання орендованого приміщення не за цільовим призначенням за відсутності внесення відповідних змін у договір щодо розміру орендної плати не є підставою для нарахування орендної плати у більшому розмірі.

Не погодившись із даним рішенням до Одеського апеляційного господарського суду звернулись Управління комунальної власності та земельних відносин Чорноморської міської ради Одеської області та Комунальне підприємство "Міське управління житлово-комунального господарства" Чорноморської міської ради Одеської області з апеляційною скаргою в якій просять скасувати рішення господарського суду Одеської області від 14.05.2018 по справі №916/3023/17 повністю і прийняти нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивачів 395203,43 грн., з яких 118561,03 грн. недоотриманої орендної плати стягнути на користь Управління комунальної власності та земельних відносин Чорноморської міської ради Одеської області та 276 462,40 грн. недотриманої орендної плати стягнути на користь Комунального підприємства "Міське управління житлово-комунального господарства" Чорноморської міської ради Одеської області.

Свої вимоги скаржники обґрунтовують тим, що оскаржуване рішення прийнято на підставі не повністю досліджених доказів, з порушенням норм матеріального права, при недотриманні норм процесуального права.

Так апелянти зазначають, що умовами укладеного між позивачами та відповідача договору, з урахуванням додаткової угоди до нього, відповідачеві було надано в оренду нежитлове приміщення загальною площею 198,53 кв.м., з яких 80,70 кв.м. для розміщення офісу (орендна ставка складає 18 % від вартості майна) та 117,83 кв.м. для розміщення побутових послуг (орендна ставка складає 5 % від вартості майна).

За твердженням апелянтів, у травні 2017 Південним офісом Держаудитслужби на Комунальному підприємстві "Міське управління житлово-комунального господарства" Чорноморської міської ради Одеської області була проведена планова виїзна ревізія фінансово-господарської діяльності підприємства за результатами проведення якої складно акт, згідно з яким був встановлений факт нецільового використання відповідачем орендованого приміщення, а саме все приміщення площею 198,53 кв.м. використовувалось відповідачем як офіс, що передбачає ставку орендної плати у 18 % від вартості майна. В результаті перевірки встановлено порушення п.10.1. Положення про порядок передачі в оренду майна, що перебуває в комунальній власності Іллічівської територіальної громади в особі Іллічівської міської ради, в частині цільового використання орендованого приміщення, яке передбачає застосування більшого відсотку орендної плати ніж було передбачено договором, що призвело до недоотримання орендної плати. Крім того, згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідач не здійснює побутове обслуговування населення.

Скаржники вважають, що внаслідок вказаного порушення за період з 01.06.2015 по 31.03.2017 позивачами недоотримані грошові кошти у загальному розмірі 395203,43 грн.

Як стверджують апелянти, листом Південного офісу Держаудитслужби направлено Комунальному підприємстві "Міське управління житлово-комунального господарства" Чорноморської міської ради Одеської області вимогу про необхідність вжиття заходів з метою усунення виявлених ревізією порушень. На виконання даної вимоги, позивач звертався до відповідача з листом щодо сплати недоотриманої орендної плати та направив примірник додаткової угоди, якою цільове призначення приміщення змінюється на офіс, а орендна ставка, відповідно, змінюється на 18 %. Проте, у листі від червня 2017 відповідач відмовився сплатити недоотриману орендну плату та підписати додаткову угоду.

Посилаючись на приписи ст.ст. 22, 614, 623 ЦК України та ст. 226 ГК України скаржники зазначаються, що недоотримані позивачами кошти у загальній сумі 395203,43 грн. позбавило останніх отримати прибуток та є збитками, які підлягають стягненню з відповідача.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 26.06.2018 відкрито апеляційне провадження у справі №916/3023/17 за апеляційною скаргою Управління комунальної власності та земельних відносин Чорноморської міської ради Одеської області та Комунального підприємства "Міське управління житлово-комунального господарства" Чорноморської міської ради Одеської області на рішення господарського суду Одеської області від 14.05.2018 р.

Ухвалою від 17.07.2018 призначено справу до розгляду на 30.07.2018.

13.07.2018 Одеським апеляційним господарським судом отримано відзив на апеляційну скаргу від ПАТ "Одесагаз" в якому підприємство просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

В своїх запереченням, посилаючись на приписи Цивільного та Господарського кодексів та Закон України "Про орендну державного та комунального майна", відповідач зазначає, що усі правовідносини існуючі між сторонами врегульовані умовами укладеного договору оренди. Позивачами, які вимагають відшкодування збитків, не доведено факт порушення відповідачем зобовязання, розмір збитків, причинний зв'язок. На думку відповідача, відсутність порушення договору унеможливлює застосування оперативно-господарських санкцій до сторони договору.

У судовому засіданні від 30.07.2018 р. представник Управління комунальної власності та земельних відносин Чорноморської міської ради Одеської області підтримав вимоги за апеляційною скаргою та наполягав на їх задоволенні.

Інші представники учасників справи у судове засідання не зявились, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи про що свідчать наявні рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення від 27.06.2018, які вручено ПАТ "Одесагаз" та Комунальному підприємству "Міське управління житлово-комунального господарства" Чорноморської міської ради Одеської області - 04.07.2018.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Управління комунальної власності та земельних відносин Чорноморської міської ради Одеської області та Комунального підприємства "Міське управління житлово-комунального господарства" Чорноморської міської ради Одеської області не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.08.2008р. між Відділом комунального господарства та благоустрою Іллічівської міської ради (нині - Управління комунальної власності та земельних відносин Чорноморської міської ради Одеської області; Орендодавець, позивач-1), Публічним акціонерним товариством "Одесагаз" (Орендар, відповідач) та Міським управлінням житлово-комунального-господарства (нині - Комунальне підприємство "Міське управління житлово-комунального господарства" Чорноморської міської ради Одеської області; Балансоутримувач, позивач-2) укладений договір оренди нежитлового приміщення №490.

01.02.2012 р. сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору оренди нежитлового приміщення №490 від 01.08.2008р., яким договір оренди викладено у новій редакції.

Відповідно до п.1.1 договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування майно, що перебуває в комунальній власності Іллічівської територіальної громади, а саме: нежитлове приміщення, загальною площею 190,1 кв.м., розміщене за адресою: м. Іллічівськ, вул. Хантадзе, буд. 13 та перебуває на балансі Комунального підприємства "Міське управління житлово-комунального господарства м. Іллічівська", вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку, що була проведена станом на 27.01.2012р. і становить: 716199 грн.

Згідно з п.1.2 договору майно передається в оренду з метою: офіс.

У відповідності до п.2.1 договору Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонам цього договору оренди та акту приймання-передачі майна.

Пунктом 3.1 договору визначено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно, що перебуває в комунальній власності Іллічівської територіальної громади в особі Іллічівської міської ради та пропорції її розподілу, яка затверджена рішенням №961 виконавчого комітету Іллічівської міської ради від 29.12.2011р. і становить без ПДВ за базовий місяць оренди грудень 2011 року - 10742,99 грн.

Відповідно до п.3.1.1 договору орендна плата за базовий місяць (грудень 2011 року) розподіляється: а) у співвідношенні до міського бюджет у - 30% (ВКГБ) в місяць 3222,90 грн.; б) у співвідношенні до балансоутримувача - 70% (МУЖКГ) в місяць 7520,09 грн. Орендна плата за перший місяць оренди (лютий 2012 року) визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць (грудень 2011 року) на індекс інфляції (січень та лютий) 2012 року включно.

Згідно з п.п.3.2,3.3 договору нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Відповідно до п.3.6 договору розмір орендної плати підлягає перерахунку на вимогу однієї із сторін у разі змін чинного законодавства, Методики її розрахунку, та інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Згідно з п.5.1 договору Орендар зобовязується використовувати орендоване майно відповідно до мети його використання (п.1.2) та умов цього договору.

Відповідно до п.10.1 договору цей договір укладено на 3 роки, тобто, до 29.01.2015р. включно, який діє з моменту його підписання сторонами.

Згідно з п.10.9 договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця та у разі належного виконання Орендарем умов цього договору, договір вважається продовженим на той самий термін та на тих самих умовах, які були передбачені цим договором та чинним законодавством, за умови відсутності заперечень з боку власника майна.

На виконання умов договору 01.02.2012 р. сторонами підписаний акт приймання-передавання обєкту оренди за договором оренди №490 від 01.08.2008р., згідно з яким Орендодавець передав, а Орендар прийняв наступне майно: нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 190,1 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Іллічівськ Одеської області, вул. Хантадзе, буд. 13.

01.06.2015 р. між Управлінням комунальної власності та земельних відносин Іллічівської міської ради Одеської області (нині - Управління комунальної власності та земельних відносин Чорноморської міської ради Одеської області; Орендодавець, позивач-1), Комунальним підприємством "Міське управління житлово-комунального господарства" Іллічівської міської ради (нині - Комунальне підприємство "Міське управління житлово-комунального господарства" Чорноморської міської ради Одеської області; Балансоутримувач, позивач-2) та Публічним акціонерним товариством "Одесагаз" (Орендар, відповідач) укладено додаткову угоду №2 до договору оренди нежитлового приміщення №490 від 01.08.2008р., згідно з якою у звязку зі зміною цільового призначення та з метою продовження строку дії договору оренди нежитлового приміщення №490 від 01.08.2008р. згідно законодавства сторони вирішили викласти текст договору в наступній редакції , а саме:

- п.1.1 договору: Орендодавець передає а Орендар приймає в строкове платне користування майно, що перебуває в комунальній власності Іллічівської територіальної громади в особі Іллічівської міської ради, а саме: нежитлове приміщення, загальною площею 198,53 кв.м., розміщене за адресою: м. Іллічівськ, вул. Хантадзе, буд. 13 та перебуває на балансі Комунального підприємства "Міське управління житлово-комунального господарства" Іллічівської міської ради, вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку, що була проведена станом на 29.12.2014р. і становить: 1 581 418 грн. без ПДВ.

- п.1.2 договору: майно передається з метою: розміщення офісу на площі 80,70 кв.м.; розміщення побутових послуг на площі 117,83 кв.м.

- п.3.1 договору: орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно, що перебуває в комунальній власності Іллічівської територіальної громади в особі Іллічівської міської ради та пропорції її розподілу, затвердженою рішенням №961 виконавчого комітету Іллічівської міської ради від 29.12.2011р. і становить без ПДВ за базовий місяць оренди квітень 2015 року - 19 142,53 грн.

- п.3.1.1 договору: орендна плата за базовий місяць (квітень 2015 року) розподіляється: а) у співвідношенні до міського бюджет у - 30% (ВКГБ) в місяць 5742,76 грн. без ПДВ; б) у співвідношенні до балансоутримувача - 70% (МУЖКГ) в місяць 13399,77 грн. без ПДВ. Орендна плата за перший місяць оренди (червень 2015 року) визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць (квітень 2015 року) на індекс інфляції травень та червень 2015 року включно.

- п. 10.1 договору: цей договір укладено терміном на 20 роки 11 місяців, тобто до 30.04.2018 року включно, який дії з моменту його підписання сторонами.

- п.10.9 договору: за місяць до закінчення строку чинності цього договору та у разі належного виконання Орендарем умов цього договору, Орендар може звернутись із заявою про продовження терміну дії договору, яка буде розглянута Орендодавцем та Балансоутримувачем.

На виконання умов договору 01.06.2015 р. сторонами підписаний акт приймання-передання обєкту оренди до додаткової угоди №2 до договору оренди №490 від 01.08.2008р. нерухомого майна, що перебуває в комунальній власності Іллічівської територіальної громади в особі Іллічівської міської ради, згідно з яким Орендодавець передав, а Орендар прийняв частину нежитлових приміщень №17-18 загальною площею 8,43 кв.м., які розташовані за адресою: м. Іллічівськ, вул. Хантадзе, б. 13. Орендар продовжив оренду нежитлових приміщень оренду нежитлових приміщень №13-16, №19-28, №35-36 загальною площею 190,10 кв.м., за цією ж адресою.

11.05.2017 р. за результатами ревізії фінансово-господарської діяльності комунального підприємства "Міське управління житлово-комунального господарства" Чорноморської міської ради Одеської області за період з 01.04.2013р. по 31.01.2017р. Південним офісом Держаудитслужби Державної аудиторської служби України складений акт №06-11/34, згідно з яким з метою підтвердження розміру орендної плати та цільового використання орендованих приміщень, площею 198,53 кв. м. комісією КП "МУЖКГ" в присутності фахівця Південного офісу Держаудитслужби проведено контрольне обстеження орендаря, за результатами якого встановлено, що орендовані приміщення використовуються під офіс. Також у акті зазначено, що згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України, ПАТ "Одесагаз" не здійснює побутове обслуговування населення. Як вказано у акті, внаслідок зазначеного порушення за період з 01.06.2015р. по 31.03.2017р. орендарем та балансоутримувачем недоотримано коштів у загальній сумі 395 203,43 грн.

Відповідно до додатку №2 до рішення виконавчого комітету Іллічівської міської ради від 29.12.2011р. №961 затверджено орендні ставки за використання нерухомого майна, яке перебуває в комунальній власності Іллічівської територіальної громади в особі Іллічівської міської ради, зокрема для розміщення офісних приміщень встановлено орендну ставку - 18 відсотків, для розміщення субєктів господарювання, що здійснюють побутове обслуговування населення - 5 відсотків.

Листом від 25.05.2017 за №15-06-23-14/5388 Південний офіс Держаудитслужби Державної аудиторської служби України вимагав усунути виявлені під час ревізії порушення законодавства.

09.06.2017 Комунальне підприємства "Міське управління житлово-комунального господарства" Чорноморської міської ради Одеської області звернулось з листом №627 до відповідача в якому просило, що з метою усунення виявлених Південним офісом Держаудитслужби порушень, підписати додаткову угоду №3 від 01.06.2017р. до договору оренди нежитлового приміщення №490 від 01.08.2008 р., якою усуваються виявлені порушення та встановлюється ставка орендної плати у розмірі 18% для всієї площі орендованих приміщень, а також просив сплатити на користь Комунального підприємства "Міське управління житлово-комунального господарства" Чорноморської міської ради Одеської області недоотриману орендну плату за договором оренди нежитлового приміщення №490 від 01.08.2008р. у загальному розмірі 276 642,40 грн.

Відповідачем листом від 20.06.2017р. №21/17-194 надано відповідь на лист позивача в якій ПАТ "Одесагаз" повідомило про те, що ним не вбачається необхідності в зміні умов договору №490 від 01.08.2008 р., а також що ним своєчасно та в повному обсязі сплачується орендна плата на підставі виставлених орендодавцем рахунків згідно умовами договору, у звязку з чим ним не вбачається правових підстав для сплати грошових коштів у розмір 276 642,40 грн.

Вищевикладене стало підставою для звернення позивачів із позовом до суду, в якому останні просять стягнути суму матеріальної шкоди яка виявилась у недоотриманій орендній платі від відповідача через нецільове використання орендованих приміщення, а саме замість надання побутових послуг, приміщення використовувались під офіс, що передбачає більшу орендну ставку згідно з Методикою розрахунку орендної плати.

Судом першої інстанції відмовлено у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у звязку із не доведеністю неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором, та наявності в діях відповідача складу господарського правопорушення.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду погоджується з таким висновком місцевого господарського суду з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі є вимога позивачів про стягнення з відповідача матеріальної шкоди, заподіяної через нецільове використання орендованих приміщення, а саме замість надання побутових послуг, приміщення використовувались під офіс, що передбачає більшу орендну ставку згідно з Методикою розрахунку орендної плати.

За загальним правилом, закріпленим у статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За приписами частини 1 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушення (частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 218 Господарського кодексу України підставою для господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин, у тому числі у вигляді відшкодування збитків, є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Згідно зі статтею 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Обов'язок по відшкодуванню збитків настає для суб'єктів господарювання у разі порушення господарського зобов'язання в результаті неналежного виконання (або невиконання) умов договору (ст. ст. 224, 225 Господарського України, статті 623 Цивільного кодексу України) або внаслідок завдання шкоди без договірних правовідносин (глава 82 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Особа, яка порушила зобовязання, несе цивільно-правову відповідальність, зокрема у виді відшкодування збитків. Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність всіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінки боржника, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобовязання; наявності шкоди (збитки - це грошове вираження шкоди); причинного звязку між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вини боржника. За відсутності хоча б однієї із названих умов цивільно-правова відповідальність у виді відшкодування майнової шкоди не настає.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 18.03.2015р. у справі №3-18гс15.

Статтею 174 Господарського кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення господарських зобов'язань є укладення господарського договору та інших угод. Зі змістом зазначеної норми кореспондуються приписи частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, відповідно до яких підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами статей 526 Цивільного кодексу України та 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Наявними матеріалами справи підтверджується, що між сторонами у справі укладений договір оренди нежитлового приміщення, згідно з яким відповідачу передано у строкове платне користування нежитлові приміщення за адресою: м. Іллічівськ, вул. Хантадзе, буд. 13 з метою розміщення офісу на площу 80,70 кв.м., розміщення побутових послуг на площі 117,83 кв.м. (з урахуванням додаткової угоди №2 від 01.06.2015р.)

Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.3 ст.760 ЦК України особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до ч.1 ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Організаційні відносини, пов'язані з передачею в оренду комунального майна, регулюються Законом України "Про орендну державного та комунального майна".

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.19 Закону України "Про орендну державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об'єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об'єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об'єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об'єктів, що перебувають у державній власності.

У відповідності до ч.1 ст.10 Закону України "Про орендну державного та комунального майна" істотними умовами договору оренди є, зокрема, орендна плата з урахуванням її індексації.

Пунктом 3.1 укладеного між сторонами договору оренди встановлено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно, що перебуває в комунальній власності Іллічівської територіальної громади в особі Іллічівської міської ради та пропорції її розподілу, затвердженою рішенням №961 виконавчого комітету Іллічівської міської ради від 29.12.2011р. і становить без ПДВ за базовий місяць оренди квітень 2015 року - 19 142,53 грн.

У пункті 3.1.1 сторонами погоджено, що орендна плата за базовий місяць (квітень 2015 року) розподіляється: а) у співвідношенні до міського бюджет у - 30% (ВКГБ) в місяць 5742,76 грн. без ПДВ; б) у співвідношенні до балансоутримувача - 70% (МУЖКГ) в місяць 13399,77 грн. без ПДВ. Орендна плата за перший місяць оренди (червень 2015 року) визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць (квітень 2015 року) на індекс інфляції травень та червень 2015 року включно.

Відповідно до ч.2 ст.284 ГК України умови договору оренди зберігають свою силу на весь строк дії договору, а також у разі якщо після його укладення законодавством встановлено правила, що погіршують становище орендаря.

Отже, укладаючи договір оренди, з подальшими додатковими угодами до нього, сторонами було узгоджено розмір орендної плати з визначенням її розміру у сумах на місяць та з встановленням порядку подальшого обчислення її розміру за наступні періоди шляхом корегування на індекс інфляції.

Згідно з ч.2 ст.632 ЦК України зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.21 Закону України "Про орендну державного та комунального майна" розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін. Розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї з сторін, якщо з незалежних від них обставин істотно змінився стан об'єкта оренди, а також в інших випадках, встановлених законодавчими актами України.

В силу приписів ч.1 ст.188 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 651 Цивільного кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно зі ст.654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч.ч.2-4 ст.188 ГК України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Пунктом 3.6 договору встановлено, що розмір орендної плати підлягає перерахунку на вимогу однієї із сторін у разі змін чинного законодавства, Методики її розрахунку, та інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Судова колегія відзначає, що умовами укладеного між сторонами договору оренди, з подальшими додатковими угодами до нього, не передбачено односторонньої зміни розміру орендної плати орендодавцем або балансоутримувачем.

Наявні матеріали справи не містять, а сторонами не надано доказів внесення змін до договору оренди щодо розміру орендної плати.

Отже, враховуючи відсутність у матеріалах справи належних доказів на підтвердження того, що сторонами вносились зміни до договору оренди в частині розміру орендної плати, у відповідача , відповідно, відсутній обовязок щодо сплати орендних платежів у розмірі іншому, ніж встановлено умовами договору.

Колегія суддів зауважує, що наявними матеріалами справи підтверджується належне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язання за договором оренди нежитлових привішень (з урахуванням додаткової угоди №2 від 01.06.2015 р.), а саме, відповідачем сплачено орендну плату у визначеному договором розмірі протягом заявленого позивачами періоду.

Враховуючи надані сторонами докази та обставини справи колегія суддів зазначає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами протиправної поведінки відповідача у вигляді порушення договірного зобов'язання, яка спричинила шкідливий результат для орендодавця та балансоутримувача, а відтак не може вважатися доведеним причинний зв'язок між заподіяною шкодою та поведінкою особи.

Приписи статей 22, 1166 Цивільного кодексу України унормовують відшкодування шкоди, зокрема, у вигляді неодержаних потерпілою особою доходів, що завдана внаслідок неправомірних дій/бездіяльності.

Для притягнення до цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді відшкодування заподіяних ним збитків є наявність складу правопорушення: протиправна поведінка особи, шкода, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків. При цьому чинне законодавство передбачає принцип вини контрагента або особи, яка завдала шкоду, як підставу для відшкодування заподіяних збитків (шкоди): за приписами частини 2 статті 1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

На відміну від зобов'язань, які виникають із правомірних актів, цей вид зобов'язань виникає із неправомірних актів, яким є правопорушення, тобто протиправне, винне заподіяння шкоди деліктоздатною особою. Деліктне (позадоговірне) зобов'язання виникає там, де заподіювач шкоди і потерпілий не перебували між собою у зобов'язальних відносинах або шкода виникла незалежно від існуючих між сторонами зобов'язальних правовідносин.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачі посилались на акт Південного офісу Держаудитслужби, яким був встановлений факт нецільового використання відповідачем орендованого приміщення. Надаючи правову оцінку твердженням позивача, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Згідно з статтею Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" органу державного фінансового контролю надається право, зокрема: перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур державних закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Положенням "Про Державну аудиторську службу України", яке затверджене постановою КМУ №43 від 03 лютого 2017 року визначено, що Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Згідно вищевказаного Положення, основними завданнями Держаудитслужби, зокрема, є забезпечення формування і реалізація державної політики у сфері державного фінансового контролю та здійснення державного фінансового контролю, спрямованого на оцінку ефективного, законного, цільового, результативного використання та збереження державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, досягнення економії бюджетних коштів.

Згідно пункту 3 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 р. №550 , акт ревізії - документ, який складається посадовими особами органу державного фінансового контролю, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати. Заперечення, зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невід'ємною частиною акта.

Пунктом 50 вказаного Порядку передбачено, що за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав органи державного фінансового контролю вживають заходів для забезпечення: притягнення до адміністративної, дисциплінарної та матеріальної відповідальності винних у допущенні порушень працівників об'єктів контролю; порушення перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства; звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства; застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства.

Таким чином, виявлені позаплановою ревізією порушення не можуть впливати на умови укладеного між сторонами у справі договору оренди і не можуть їх змінювати, в тому числі щодо орендної плати, а є лише підставою для притягнення до відповідальності посадових осіб у встановленому законом порядку.

Колегія суддів також відзначає, що акт ревізії Південного офісу Держаудитслужби Державної аудиторської служби України, як контролюючого органу, лише фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась, не є належним доказом порушення відповідачем зобов'язань за договором; не доводить протиправності поведінки відповідача (невиконання чи неналежне виконання ним своїх обов'язків за договором оренди).

З огляду на вищевикладене судова колегія вважає, що позивачами не доведено наявності матеріальної шкоди, причинного звязку між протиправною поведінкою та завданою шкодою, оскільки розмір орендної плати встановлений договором та будь-яких змін у договір в цій частині не внесено. При цьому само по собі використання орендованого приміщення не за цільовим призначенням за відсутності внесення відповідних змін у договір щодо розміру орендної плати не є підставою для нарахування орендної плати у більшому розмірі.

Відповідно до ч.ч.1,3,4 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Судова колегія відзначає, що доводи за апеляційною скаргою є тотожними з позовними вимогами, які було розглянуто та відхилено вище.

Інших доводів, які можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення апелянтами не наведено.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене судова колегія вважає, що рішення господарського суду Одеської області від 14.05.2018 р. у справі №916/3023/17 є законним, обґрунтованим та таким, що прийнято з додержання норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Одеської області від 14.05.2018 р. у справі №916/3023/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено та підписано 02.08.2018 р.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Богатир К.В.

Суддя Мишкіна М.А.