РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.07.2018Справа № 910/20990/16

За позовом Приватного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ"

до Житлово-будівельного кооперативу "МОЛОДІЖНИЙ-19"

третя особа-1, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство "Головний інформаційно-обчислювальний центр"

третя особа-2, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Київенерго"

про стягнення 328 154,24 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Холодна Н.С.

Представники сторін:

від позивача - Березова І.Г. за дов.;

від відповідача - Демедюк Т.С. за дов., Долич О.В. за дов.;

від третьої особи 1 - не з'явився;

від третьої особи 2 - не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ" звернулося до господарського суду із позовом до Житлово-будівельного кооперативу "МОЛОДІЖНИЙ-19" про стягнення з останнього 328 154,24 грн. заборгованості.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.01.2017 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.04.2017 рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2017 у справі № 910/20990/16 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.07.2017 постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.04.2017 та рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2017 у справі № 910/20990/16 скасовано. Справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Розпорядженням від 21.07.2017 призначено повторний автоматичний розподіл справи №910/20990/16.

За результатами повторного автоматичного розподілу справа №910/20990/16 передана для подальшого розгляду судді Борисенко І.І.

Ухвалою суду від 24.07.2017 прийнято справу №910/20990/16 до провадження судді Борисенко І.І.

Через відділ діловодства суду позивач подав письмові пояснення з урахуванням постанови Вищого господарського суду України від 04.07.2017.

Через загальний відділ діловодства суду 15.09.2017 позивач подав клопотання про зміну типу товариства позивача з публічного на приватне. Клопотання обґрунтовано тим, що рішенням загальних зборів ПАТ «АК «Київводоканал» від 28.04.2017 визначено змінити тип товариства з публічного на приватне, а також змінити найменування з Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал». На виконання зазначеного рішення Загальних зборів ПАТ «АК «Київводоканал» видано наказ №159 від 28.04.2017 «Про перейменування ПАТ «АК «Київводоканал» та відокремлений структурний підрозділ товариства».

Через загальний відділ діловодства суду 03.10.2017 відповідач подав клопотання про залучення в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Комунальне підприємство "Головний інформаційно-обчислювальний центр" для повного та всебічного розгляду справи.

Суд розглянувши клопотання відповідача про залучення КП "ГІОЦ" до участі у справі в якості третьої особи та заслухавши представників сторін, вирішив задовольнити клопотання та залучити в порядку ст. 27 ГПК України КП "ГІОЦ" ( 02192, м. Київ, вул. Космічна, 12-А, 5) до участі у справі в якості третьої особи-1, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Представник позивача в судовому засіданні 03.10.2017 підтримав подане раніше через загальний відділ діловодства суду клопотання про залучення ПАТ "Київенерго" до участі у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Також, представник позивача підтримав подане раніше через загальний відділ діловодства суду клопотання про витребування в КП "ГІОЦ" (02192, м. Київ, вул. Космічна, 12-А, 5) та у ЖБК "Молодіжний-19" (02068, м. Київ, вул. Анни Ахматової, 6, код за ) копію договору (договорів), що було укладено між КП "ГІОЦ" та ЖБК "Молодіжний-19" та який був чинний у період з 01.10.2013 по 30.06.2014 з усіма додатками та додатковими угодами, а також всі дислокації, що складались сторонами відповідно до умов зазначеного договору.

Представник відповідача заперечив проти заявленого позивачем клопотання про витребування документів та просив суд розглянути подане до початку судового засідання через загальний відділ діловодства суду клопотання про залучення КП "ГІОЦ" ( 02192, м. Київ, вул. Космічна, 12-А, 5) до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Як встановлено судом, у постанові Вищого господарського суду від 04.07.2017 №910/20990/16, якою відправлено справу на новий розгляд зазначено, що відхиливши клопотання про залучення ПАТ "Київенерго" до участі у справі в якості третьої особи та витребування додаткових документів, суд фактично прийняв до уваги лише доводи відповідача, що є порушенням принципу рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

На виконання вказівок викладених в постанові Вищого господарського суду України від у справі №910/20990/16 та з метою встановлення фактичних обставин справи щодо підтвердження обсягів наданих послуг, суд розглянувши клопотання позивача про залучення ПАТ "Київенерго" до участі у справі, як третю особу та заслухавши представників сторін, вирішив задовольнити клопотання та залучити в порядку ст. 27 ГПК України ПАТ "Київенерго" до участі у справі, як третю особу-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Так, ухвалою суду від 03.10.2017 ухвалено вважати належною назвою Позивача по справі - Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал". Залучено до участі у справі № 910/20990/16 Комунальне підприємство "Головний інформаційно-обчислювальний центр" (02192, м. Київ, вул. Космічна, 12-А, 5) в якості третьої особи-1, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача. Залучено до участі у справі №910/20990/16 Публічне акціонерне товариство "Київенерго" в якості третьої особи-2, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача.

Через відділ діловодства суду ПАТ «Київенерго» подані письмові пояснення, в яких третя особа-2 повідомила, що здійснює реалізацію, зокрема теплової енергії, відтак ПАТ «Кивїенерго» не має правових підстав проводити нарахування за питну воду, що використовується для приготування гарячої води, і здійснює нарахування (виставляє рахунки) лише за використані для підігріву води гігакалорії (Гкал), тобто ПАТ «Київенерго» виставляє споживачам рахунки тільки за підігрів води, а не її постачання, і лише на підставі укладених договорів. Відповідачем не проводяться оплати ПАТ «Київенерго» послуг з постачання питної води, яка в подальшому використовується останнім для підігріву. За питну воду, яка використовується для приготування гарячої води, відповідач сплачує ПАТ «АК Київводоканал», а не ПАТ «Київенерго».

23.10.2018 через відділ діловодства суду представником КП ГІОЦ подані пояснення, в яких третя особа-1 повідомила суд, що КП ГІОЦ невідома суть договірних відносин між позивачем та відповідачем по спірному договору №6756/4-14 від 28.04.1999 «На послуги водопостачання та водовідведення», а тому третя особа-1 позбавлена можливості надати до суду пояснення щодо обсягів послуг холодного водопостачання наданої позивачем відповідачеві у спірний період. Поряд з цим третя особа-1 повідомила, що перебувала у спірний період у відносинах з відповідачем на підставі договорів (Договору №885 від 22.11.2013 року «Про надання послуг»; Договору №885-15 від 08.07.2015 року «Про надання послуг»).

30.11.2017 через відділ діловодства суду відповідачем долучені до матеріалів справи договір №17/99 про забезпечення будинку приладами обліку від 02.03.1999, спільний протокол, акт обстеження водопостачання та водовідведення об'єкту від 20.07.2012, акт опломбування №030780 від 20.07.2012, акти про зняття показань з приладу обліку води.

В подальшому 14.12.2017 відповідачем подана заява про залучення до матеріалів справи копії рахунків на оплату комунальних послуг та інших платежів та копії квитанції про сплату даних платежів, довідку щодо стоків гарячої води від 14.12.2017, відомість споживання теплової енергії ЖБК «Молодіжний-19».

У судових засідання 24.10.2017, 09.11.2017, 30.11.2017, 14.12.2017 судом оголошувались перерви.

15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017, чинної з 15.12.2017, передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи предмет позову у даній справі, з метою забезпечення дотримання прав та законних інтересів всіх учасників судового процесу, суд дійшов до висновку, що справа №910/20990/16 підлягає розгляду у порядку загального позовного провадження, про що було ухвалено ухвалу від 25.01.2018 та призначено підготовче судове засідання на 27.02.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2018 у підготовчому судовому засіданні було оголошено перерву до 10.04.2018.

10.04.2018 підготовче засідання не відбулося в зв'язку із перебуванням судді І.І. Борисенко на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2018 підготовче судове засідання було призначено на 29.05.2018.

В підготовчому засіданні 29.05.2018 остаточно визначено предмет спору та характер спірних правовідносин, позовних вимог. З'ясовані всі питання визначені ст.182 Господарського процесуального кодекс України.

Суд в підготовчому судовому засіданні 29.05.2018 поставив на обговорення питання про можливість закінчення підготовчого провадження, та призначення справи до судового розгляду по суті.

Представники позивача та відповідача зазначили про можливість закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2018 закрито підготовче провадження у справі №910/20990/16 та призначено розгляд справи №910/20990/16 по суті на 14.06.2018.

В судовому засіданні 14.06.2018 оголошено перерву до 10.07.2018.

18.06.2018 через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшли додаткові пояснення, які долучені судом до матеріалів справи, відповідно до ст. 207 ГПК України.

В судовому засіданні 10.07.2018 суд на місці оголосив перерву до 12.07.2018.

При розгляді справи по суті в судовому засіданні 12.07.2018 судом було заслухано вступне слово позивача, відповідача, з'ясовано обставини справи та досліджено докази відповідно до ст.ст. 208-210 ГПК України, після чого перейшов до судових дебатів.

У судовому засідання 12.07.2018 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення проти позову, дослідивши обставини на необхідність дослідження яких вказав Вищий господарський суд України у постанові від 04.07.2017, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Державним комунальним об'єднанням "КИЇВВОДОКАНАЛ", яке в подальшому перетворено у Відкрите акціонерне товариство "КИЇВВОДОКАНАЛ", правонаступником якого є - Публічне акціонерне товариство "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ" (змінено на Приватне акціонерне товариство "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ"), як постачальником, (далі - позивач) та Житлово-будівельним кооперативом "МОЛОДІЖНИЙ-19", як абонентом, (далі - відповідач) укладено договір на послуги водопостачання та водовідведення від 28.05.1999 № 6786/4-14 (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач зобов'язується забезпечити відповідачу постачання питної води та прийняття від відповідача каналізаційні стоки, а відповідач сплатити за зазначені послуги на умовах, які визначені цим договором та правилами користування системами комунального водопостачання в містах і селищах України, затвердженими наказом голови держжитлокомунгоспу України від 01.07.94 №65.

Правила користування комунальним водопроводом та каналізацією в м. Києві, затвердженими рішенням виконкому Київської міської ради народних депутатів від 13.01.1986 № 24 втратили чинність 01.07.1994 у зв'язку з введенням і дію правил користування системами комунального водопостачання у містах і селищах України, затверджених наказом держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994 № 65, які свою чергу, втратили чинність 18.10.2008 у зв'язку із введенням в дію правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190.

Пунктами 2.1, 2.2 Договору визначено, що позивач забезпечує постачання питної води, якість якої відповідає ДОСТу 2874-82 та приймає каналізаційні стоки, які не перевищують гранично допустимих концентрацій шкідливих речовин. Відповідач, в свою чергу зобов'язаний сплачувати вартість наданих послуг за тарифами, встановленими в порядку, передбаченому чинним законодавством України. У разі зміни тарифів сплата послуг відповідачем здійснюється за новим тарифом з часу його введення в дію без внесення змін до цього Договору.

Згідно з п. 3.1 Договору, кількість води, що подається позивачем та використовується відповідачем, визначається за показниками водолічильників, зареєстрованих позивачем. Зняття показань водо лічильників здійснюється, як правило, щомісячно представником позивача спільно з представниками відповідача.

Положенням пунктів 3.4, 3.6, 3.7 Договору передбачено, що:

- кількість стічних вод, які надходять у каналізацією, визначається за кількістю води, що надходить із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання, згідно до показників водо лічильника, а при його відсутності - за узгодженням з позивачем, за діючими нормами водоспоживання, або іншим засобом, передбаченим п. 21.2 Правил (п. 3.4 Договору);

- відповідач розраховується за користування водою і послугами каналізації в порядку встановленому чинним законодавством у п'ятиденний термін з дня представлення позивачем платіжних документів до банківської установи (п. 3.6 Договору);

- у разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг відповідач зобов'язаний у п'ятиденний термін з дня представлення позивачем платіжних документів до банківської установи, направити повноважного представника з обгрунтовуючими документами для проведення звірки даних та підписання акту звірки і цей же термін. При невиконанні цієї умови дані позивача вважаються прийнятими відповідачем (п. 3.7 Договору).

У пункті 4.1 Договору сторонами визначено, що за безпідставну відмову від оплати наданих послуг з водопостачання та водовідведення відповідач сплачує позивачу штрафні санкції у розмірі 20 відсотків від несплаченої суми.

Відповідно до п. 4.2 Договору за несвоєчасну оплату послуг з водопостачання та водовідведення відповідач сплачує пеню у розмірі 0,1 відсоток несплаченої суми за кожний день прострочення.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарського кодексу України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Виходячи із змісту правовідносин, останні є відносинами з надання послуг, тому, права і обов'язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Положеннями ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

В матеріалах справи наявні акти про зняття показань з приладів обліку в період з 01.10.2013 по 31.06.2016, які на думку позивача, підтверджують надані відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення на суму 222650,91грн.

За твердженням позивача, відповідач вартість наданих послуг у вказаний період сплатив частково в сумі 17144,03грн, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 194825,33 грн (з урахуванням перерахунків на суму 5359,54грн та переплати за кодом 2-607 на суму 5322,01грн).

Статтею 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Постановою КМУ від 21.07.2005 №630 затверджено Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які регулюють відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

У Правилах надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення визначено, що централізоване водовідведення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у відведенні стічних вод, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових централізованих систем водовідведення; централізоване постачання холодної та гарячої води - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у холодній та гарячій воді, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем холодного та гарячого водопостачання.

Закон України "Про питну воду та питне водопостачання" визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування системи питного водопостачання, спрямовані на гарантоване забезпечення населення якісною та безпечною для здоров'я людини питною водою.

Приписами статті 1 вказаного Закону визначено, що централізоване питне водопостачання - господарська діяльність із забезпечення споживачів питною водою за допомогою комплексу об'єктів, споруд, розподільних водопровідних мереж, пов'язаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування питної води.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання", послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору з: підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням; підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов'язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та водовідведення; об'єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними кооперативами та іншими об'єднаннями власників житла, яким передано право управління багатоквартирними будинками та забезпечення надання послуг з водопостачання та водовідведення на підставі укладених ними договорів; власниками будинків, що перебувають у приватній власності.

Договір про надання послуг з питного водопостачання укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій цієї статті.

Тобто, стаття 19 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" передбачає надання послуг з питного водопостачання на підставі договору з підприємством питного водопостачання.

Згідно з пунктом 3.7 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190 (далі - Правила), розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються усіма споживачами щомісячно відповідно до умов договору.

Публічне акціонерне товариство "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ" є підприємством питного водопостачання, яке надає послуги з централізованого питного водопостачання (згідно із Законом - це господарська діяльність із забезпечення споживачів питною водою за допомогою комплексу об'єктів, споруд, розподільних водопровідних мереж, пов'язаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування питної води) та водовідведення (згідно із Законом - це господарська діяльність із відведення та очищення комунальних та інших стічних вод за допомогою комплексу об'єктів, споруд, колекторів, трубопроводів, пов'язаних єдиним технологічним процесом). При цьому, вода питна - вода, яка за органолептичними властивостями, хімічним і мікробіологічним складом та радіологічними показниками відповідає державним стандартам та санітарному законодавству.

Таким чином, відповідач є споживачем послуг з постачання питної води та водовідведення (згідно із Законом - це юридична або фізична особа, яка використовує питну воду для забезпечення фізіологічних, санітарно-гігієнічних, побутових та господарських потреб).

Відповідно до пункту 3.1 Правил встановлено, що розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються на основі показів засобів обліку.

Пунктом 3.13. Правил передбачено, що суб'єкти господарювання, у яких теплові пункти (котельні) перебувають на балансі або яким вони передані в управління, повне господарське відання, користування, концесію, здійснюють розрахунки з виробником на основі укладених договорів за весь обсяг питної води, яка відпущена з систем водопостачання і використана на потреби гарячого водопостачання та інші потреб, а також розраховуються за власний обсяг водовідведення.

Обсяг питної води, поданої до теплових пунктів (котелень), фіксується засобами обліку, які встановлені на межі балансової належності.

Відповідно до матеріалів справи, судом встановлено, що на підставі Договору відповідачу було відкрито особовий рахунок та присвоєно код 2-607, за яким здійснюється розрахунок питної води та водовідведення.

При цьому, послуги з постачання питної води, що використовується відповідачем для підігріву води та водовідведення з кодом 2-50607, умовами вказаного договору та додаткам до нього не передбачені.

Як вбачається з розшифровок відповідача за спірний період щодо споживача за адресою: м. Київ, вул. Ахматової Анни, 6, наданих позивачем в обґрунтування позовних вимог, дані докази підтверджують нарахування позивачем за кодом 2-50607 за гаряче водопостачання та стоки.

Крім того, з наданого до позовної заяви позивачем розрахунку вбачається, що за період з 01.10.2013 по 31.06.2016 станом на день звернення позивача з позовом до суду за відповідачем рахувалася переплата у розмірі 5 322,01 грн. за кодом 2-50607, за яким здійснюється розрахунок питної води та водовідведення за Договором.

Гаряча та перегріта вода є продукцією енергопостачальника та/або виробника. Споживачем холодної води як складової гарячого водопостачання є виробник та/або постачальник енергії.

Позивачем не доведено, що відповідач є особою, що надає послуги з гарячого водопостачання як самостійного різновиду енергії, як і не доведений і факт перебування на балансі у відповідача теплового пункту, що є засобом вироблення гарячої води.

Судом не прийняті до уваги подані позивачем до суду акти про зняття показань з приладів обліку в період з 01.10.2013 по 31.06.2016, як докази надання відповідачу послуг за Договором, оскільки вказані акти підписані позивачем та Публічним акціонерним товариством "КИЇВЕНЕРГО" та не містять жодного підпису відповідача або його представника.

Також суд зазначає, що подані позивачем до суду інформаційні листи КП "ГІОЦ м. Києва" щодо обсягів холодної води на підігрів, спожитої відповідачем в період з 01.10.2013 по 31.06.2016 судом до уваги не прийняті, оскільки вказані інформаціїні листи, також не погоджені відповідачем та складені без жодного посилання на джерела інформації з якого вони перенесені.

З наданих пояснень третьої особи-2 (ПАТ «Київенерго») вбачається, що відповідачем за період дії Договору на поставку теплової енергії у гарячій воді №510489 від 01.04.1999 не проводились оплати ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» послуг з постачання питної води, яка в подальшому використовуються для підігріву. Відповідач оплачував ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» тільки використані для підігріву води Гігакалорії на підставі договору.

Договір припинив дію у зв'язку із набуттям ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» статусу виконавця комунальних послуг з ЦО та ЦПГВ у будинку 6 по вул. А.Ахматової (з 01.02.2015 Товариство формує договірні відносини безпосередньо з мешканцями цього будинку).

Судом встановлено та підтверджується листом ПАТ «АК «Київвадоканал» вих.№3362/12/8/02-17 від 06.04.2017, що між Публічним акціонерним товариством "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ" та Публічним акціонерним товариством «КИЇВЕНЕРГО» укладено Договір від 07.08.2014 №12477/5-014 про надання послуг з централізованого постачання питної холодної води, що призначена для виробництва послуг з централізованого постачання гарячої води.

Відповідно до п. 1.3. Договору від 07.08.2014 №12477/5-014 про надання послуг з централізованого постачання питної холодної води, що призначена для виробництва послуг з централізованого постачання гарячої води, для здійснення ПАТ "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ" нарахувань за стоки гарячої води споживачу гарячої води, ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» зобов'язано надавати ПАТ "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ" щомісячно дані щодо обсягів гарячої води, наданої ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» споживачем. Такі дані ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» надає ПАТ "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ" в електронному вигляді. За вимогою ПАТ "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ" підтвердження наданих обсягів надаються в паперовому вигляді у формі довідки.

Відтак, ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» з лютого 2015 року для виготовлення гарячої води для будинку 6 по вул. А.Ахматової ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» самостійно закуповує холодну воду у ПАТ "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ" на підставі відповідного договору, стороною якого не є Житлово-будівельного кооперативу "МОЛОДІЖНИЙ-19".

До матеріалів справи відповідачем долучені акти про зняття показань з приладу обліку за спірний період, а також платіжне доручення №1 на суму 5322,01 грн. з призначенням платежу «оплата за холодну воду (погашення боргу остаточно) код 2-607 згідно договору №06786/4-14 від 28.05.1999». Окрім того, разшифровка за кодом абонента 607 підтверджує погашення заборгованості. Сальдо станом на 10.11.2017 дорівнює 0.

Підсумовуючи викладені вище фактичні обставини та зважаючи на те, що умовами укладеного між сторонами спору Договору не врегульовано відносини з приводу постачання холодної води для виготовлення гарячої води (шляхом підігріву), беручи до уваги, що з лютого 2015 року для виготовлення гарячої води для будинку 6 по вул. А.Ахматової ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» самостійно закуповує холодну воду у ПАТ "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ" на підставі відповідного договору, стороною якого не є Житлово-будівельного кооперативу "МОЛОДІЖНИЙ-19", суд дійшов до висновку про відсутність доведеності факту наявності боргу у відповідача перед позивачем щодо постачання питної води, що йде на підігрів. За висновком суду відсутні правові підстави для стягнення з відповідача заборгованості саме за надання послуг з постачання питної води, що йде на підігрів за спірний період та за укладеним між сторонами спору Договором.

Отже, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за послуги з постачання холодної води (для потреб гарячого водопостачання).

При цьому, у постанові Вищого господарського суду країни від 04.07.2017, суд касаційної інстанції визнав обґрунтованими висновки судів про відмову у задоволенні позову щодо стягнення з відповідача заборгованості за послуги з постачання холодної води (для потреб гарячого водопостачання).

Водночас суд касаційної інстанції визнав передчасними висновки судів про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за водовідведення гарячої води з посиланням на відсутність між сторонами договірних зобов'язань щодо надання послуг з відведення гарячої води.

Виконуючи вказівки на виконання яких вказав Вищий господарський суд України у постанові від 04.07.2017, суд встановив наступне.

Відповідно до п.2.1. Договору передбачено, що позивач приймає каналізаційні стоки відповідача.

Постановою НКРЕ від 20.01.2011 №58 встановлені для ПАТ "АК "Київводоканал" тарифи, зокрема, на водовідведення для потреб населення.

Згідно з п.22 Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги" від 01.06.2011 №869 (у редакції чинній у період нарахованої заборгованості) до складу тарифу на водовідведення включаються, зокрема, витрати на пропускання стічних вод, їх очищення.

Відповідно до 1.4. Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 № (далі Правила №37) стічні води підприємств - усі види стічних вод, що утворилися внаслідок їхньої діяльності після використання води в усіх системах водопостачання, зокрема гарячого водопостачання.

При цьому, п.1.2 Правил №37 визначено, що останні розповсюджуються на Водоканали та Підприємства.

Разом з тим, абзацом 1 пункту 3.13. Правил №190 визначено, що суб'єкти господарювання, у яких теплові пункти (котельні) перебувають на балансі, розраховуються за власний обсяг водовідведення.

Абзацом 3 пункту 3.13. Правил №190 встановлено, що обсяг гарячого водопостачання, переданий споживачам виконавцем послуг з постачання гарячої води, ураховується в загальному обсязі стічних вод споживачів і оплачується ним за договором з виробником на підставі показів засобів обліку або в порядку, обумовленому договором.

Відповідно до п.7.1., 7.2. Правил №37 підприємства зобов'язані здійснювати контроль за кількістю та якістю стічних вод, які вони скидають до системи міської каналізації. Підприємства зобов'язані систематично (відповідно до місцевих правил) подавати до Водоканалу інформацію про об'єми та якісний склад стічних вод, які вони скидають до міської каналізації.

Згідно з п. 3.4. Договору кількість стічних вод, які надходять у каналізацію, визначається за кількістю, що надходить із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання, згідно до показників водолічильника, а при його відсутності - за узгодженням з постачальником, за діючими нормами водопостачання, або іншим засобом, передбаченим п. 21.2. Правил.

Пунктом 2.2. Правил приймання №37 передбачено обов'язок водоканалу забезпечити приймання, відведення і очистку вод у межах розрахункових проектних показників очисних споруд даного населеного пункту.

Згідно пункту 2.4. Правил приймання №37 встановлено, що підприємства зобов'язані виконувати в повному обсязі вимоги цих Правил, приймання та договору на послуги водовідведення, своєчасно оплачувати рахунки водоканалу за надані послуги.

Вищий Господарський суд України у постанові від 04.07.2017 вказав, що спростовувати обґрунтованість позовних вимог в частині об'єму стічних вод, міг лише наданий відповідачем контррозрахунок спірної суми, здійснений на підставі даних, що на думку відповідача є обґрунтованими.

Вказаного контррозрахунку спірної суми відповідачем суду не надано.

Відповідачем долучено до матеріалів справи рахунки на оплату комунальних послуг та інших платежі за спірний період, а також надані рахунки виставлені КП ГІОЦ за період з жовтня 2013 по липень 2014, згідно наданих суду рахунків виокремити обсяг скинутих відповідачем стоків гарячої води є неможливим.

Поряд з цим, КП ГЮЦ повідомило суд, що КП ГІОЦ перебувало у спірний період часу у договірних відносинах з Відповідачем на підставі: Договору №885 від 22.11.2013 року «Про надання послуг»; Договору №885-15 від 08.07.2015 року «Про надання послуг».

Предметом вказаних договорів є надання, на замовлення Відповідача, послуг з обробки платежів мешканців будинку за спожиті житлово-комунальних послуг з наступним розщепленням платежів по видам житлово-комунальних послуг та прямуванням розщеплених коштів на рахунки виконавців та виробників житлово-комунальних послуг, реквізити яких вказуються в дислокаціях до договору.

Згідно до відомостей внесених до Дислокацій, одержувачем коштів мешканців які проживають у будинку Відповідача, є Позивач.

Відповідно до довідки про зарахування коштів вбачається, що від мешканців відповідача на рахунок позивача за водовідведення гарячої води зокрема надійшли кошти в розмірі 1 249,34 грн.

Також, відповідачем надана суду довідка щодо стоків гарячої води за період з жовтня 2013 року по червень 2016 року, відповідно до якої відповідачем визначені дані Київенерго (фактичні) та дані Київводоканал щодо об'ємів, тарифів, суми. Згідно даної довідки різниця становить 75 543,14 грн.

При цьому, з листа від 21.04.2017 №36кд/331/9520 ПАТ «Київенерго» повідомляє ПАТ «Київводоканал» про інші обсяги стоків гарячої води за період з лютого 215 року по квітень 2016 року.

Отже, за висновком суду відповідач повинен оплачувати надані послуги з водовідведення гарячої води. Однак встановити обсяг стічних вод, які повинні бути оплачені відповідачем не можливо. При цьому, наявні в матеріалах справи документи та докази, в тому числі ті, які встановлені судом на новому розгляді справи, містять суперечливі дані щодо обсягу наданих відповідачу послуг з водовідведення гарячої води. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що вказані послуги були частково оплачені. У зв'язку з чим, визначити обґрунтовану суму заборгованості на підставі наявних в справі документів на переконання суду є неможливим.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача господарських санкцій у вигляді пені в розмірі 4 715,02 грн., штрафу в розмірі 38 965,07 грн., а також відповідальності шляхом стягнення 3 % річних в сумі 8 177,11 грн. та інфляційних втрат в сумі 81 471,71 грн. задоволенню не підлягають, оскільки є похідними від позовної вимоги про стягнення з відповідача основної заборгованості за Договором.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову Приватного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ" відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 30.07.2018

Суддя І.І. Борисенко