ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами

23 липня 2018 року Справа № 915/1208/16

м. Миколаїв.

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль C.М.,

при секретарі Сьяновій О.С.,

від позивача: Кафаров С.О.; Тіщенко Г.В. за довіреністю .

від відповідача: не присутні;

третя особа 1: ОСОБА_3 за довіреністю .;

третя особа 2: не присутні;

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву фізичної особи-підприємця Кафарова Сергія Олесадовича

про перегляд рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.02.2017 у справі № 915/1208/17

За позовом: Фізичної особи-підприємця Кафарова Сергія Олесадовича,

54056, АДРЕСА_1

до відповідача: Миколаївської міської ради,

54027, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1. ОСОБА_4 (54000, АДРЕСА_2).

2. ОСОБА_5 (АДРЕСА_3).

про: визнання недійсним п.3 ч.4 рішення Миколаївської міської ради від 13.06.08 року № 24/37 та державного акту на право власності на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1.

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець Кафаров Сергій Олесадович звернувся із заявою від 16.04.2018 р., зареєстрованою в Господарському суді Миколаївської області 16.04.2018. за № 4572/17, у котрій просить суд переглянути рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.02.2017 р. у справі № 915/1208/17 за нововиявленими обставинами та скасувати, позов задовольнити.

Заяву обґрунтовано існуванням на момент прийняття Господарським судом Миколаївської області рішення від 27.02.2017 у даній справі істотних обставин, які могли мати значення для вирішення спору, проте на той момент не були відомі відповідачу (заявнику), а саме, що згідно технічного паспорт спірна земельна ділянка (кадастровий номер НОМЕР_1), яка знаходиться на вулиці 9 Лінія на розі вулиці 12 Поздовжня в м. Миколаєві, станом на дату прийняття п.3 частини четвертої рішення Миколаївської міської ради від 13.06.08р. № 24/37, знаходиться в межах червоної лінії житлової вулиці 9 Лінія м. Миколаєві, і фактично накладається на житлову вулицю, що суперечить 2 ст.18 ЗУ «Про автомобільні дороги».

За твердженнями заявника, про існування зазначених обставин, йому стало відомо 16.04.2018 з листа Департаменту ЖКГ Миколаївської міської ради від 19.03.2018 №824/08.01.01-23/35 та технічного паспорту вулиці 9 Лінії, направленого за супровідним листом від 16.04.2018 № 1464/08.01.01.23/34/18.

Ухвалою суду від 23.04.2018 дану заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, - десять днів з дня вручення цієї ухвали. Її підприємцем Кафаровим С.О. отримано 27.04.2018, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Від підприємця Кафарова С.О. надійшла уточнена заява за нововиявленими обставинами, зареєстрована в Господарському суді Миколаївської області.

Ухвалою від 29.05.2018 р. , заява фізичної особи-підприємця Кафарова Сергія Олесадовича була прийнята до розгляду та відкрито провадження за нововиявленими обставинами. Суд вирішив здійснювати розгляд даної заяви за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Крім того, з огляду на те, що судове рішення, прийняте за результатом розгляду даної заяви, може вплинути на права та обов'язки громадянина ОСОБА_5, який купив спірну земельну ділянку, останнього, в порядку ст. 50 ГПК України, суд залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача .

Суд з врахуванням вимог ст. ст. 165 - 168 ГПК України встановив сторонам та третім особам строки для подання відзиву на заяву та заперечень, відповіді на відзив та пояснень щодо заяви та/або відзивів.

Розгляд справи призначено на 13.06.2018, у цей день розгляд справи (заяви) відкладено на 25.06.2018, але судове засідання не відбулося через знаходження головуючого у справі судді Коваля С.М. на лікарняному.

Ухвалою суд від 12.07.2018 р. задоволено заяву підприємця Кафарова про забезпечення доказів та витребувано з Департаменту ЖКГ Миколаївської міської ради (54030, м. Миколаїв, вул. Адмірала Макарова, 7) оригінал технічного паспорту вул. 9 Лінія від вул. Енгельса, до вул. 12 -Поздовжня, складений станом на липень 2001 р. для огляду у судовому засіданні, призначеному на 23.07.2018 року.

Відповідач своїм правом на надання відзиву на заяву про перегляд справи за нововиявленими обставинами не скористався.

Треті особи надали суду, а також направили позивачу і відповідачу свої письмові пояснення стосовно поданої заяви, зазначивши, що підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами немає.

У відповіді на письмові пояснення третіх осіб заявник (позивач) з доводами третіх осіб не погодився і наполягав на задоволені вимог, викладених в його заяві про перегляд судового рішення.

Вислухавши думку представників сторін та третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що підстав для задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами немає, з огляду на таке.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017р. N2147-VIII (який набрав чинності 15.12.2017р.) Господарський процесуальний кодекс України викладено у новій редакції.

Пунктом 9 частини 1 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147- VIII від 03.10.2017р. установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст. 320 ГПК України, рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з частиною 2 цієї статті, підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до частини 3 наведеної статті, підстави для перегляду судових рішень у зв'язку з виключними обставинами є: встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні цієї справи судом; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.

Згідно п. 2 інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування у вирішенні спорів окремих норм процесуального права (за матеріалами справ, розглянутих Верховним Судом України)" від 09.04.2009р. №01-08/204 нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Не можуть бути визнані нововиявленими нові, тобто такі, що виникли чи змінилися після постановлення рішення, обставини, а також обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені судом при виконанні судом вимог процесуального закону (п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику перегляду судами у зв'язку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал, постанов у цивільних справах, що набрали законної сили" від 27.02.1981 року № 1).

Таким чином, виникнення нових доказів або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для перегляду рішення за правилами глави 3 розділу IV Господарського процесуального кодексу України .

Також не можуть вважатись нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами.

У п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" від 26.12.2011 року № 17 зазначено, що до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Водночас, нововиявленими можуть бути визнані лише істотно значимі, суттєві обставини, тобто такі обставини, обізнаність суду відносно яких при розгляді справи забезпечила би прийняття цим судом іншого рішення.

При цьому, слід враховувати, що за своєю правовою природою нововиявлені обставини є фактичними даними, які в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу рішення.

Прийняття заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов'язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається (п. 8.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" від 26.12.2011 року № 17).

Отже, нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для правильного вирішення даної конкретної справи. Якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акта, то вона обов'язково вплинула б на остаточні висновки суду; юридичний факт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду Миколаївської області від 27.02.2017 року, залишеного без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13.04.2017р. та постановою Вищого господарського суду України від 11.10.2017р., по справі № 915/1208/16 у задоволені позовних вимог фізичної особи-підприємця Кафарова Сергія Олександровича (позивач) до Миколаївської міської ради про визнання недійсним п. 3 ч. 4 рішення Миколаївської міської ради від 13.06.08 р. № 24/37 та державного акту на право власності на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_4 - відмовлено повністю.

Фізична особа-підприємць Кафаров Сергій Олександрович 16.04.2018 звернувся до Господарського суду Миколаївської області із заявою про перегляд рішення від 27.02.2017 року у даній справі за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що спірна земельна ділянка за кадастровим номером НОМЕР_1 відноситься до дорожньо-вуличної мережі, яка є територією загального користування, а не територією житлової забудови. Втім вказані обставини вже були предметом судового дослідження судами першої та апеляційної інстанції, які залишені Вищим господарським судом України без змін, за результатами яких були прийняті відповідні висновки.

Але позивач подає нові документи на підтвердження тих самих тверджень щодо знаходження спірної земельної ділянки в межах червоної лінії житлової вулиці 9 Лінія у м. Миколаєві, які за змістом вищенаведених роз'яснень є новими доказами, а не нововиявленими обставинами.

Так, згідно ч. 4 ст. 320 ГПК України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Пунктом 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" від 26.12.2011 року № 17, визначено, що не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором. У разі подання таких доказів у процесі перегляду судового рішення за правилами розділу XIII ГПК господарський суд має винести ухвалу про залишення судового рішення без зміни. В той же час заінтересована сторона не позбавлена права оскаржити судове рішення в апеляційному порядку з дотриманням вимог ГПК. Також не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону, зокрема, статті 38 ГПК».

Заявник у своїй заяві посилається на те, що про існування нововиявлених обставин йому стало відомо з листа Департаменту ЖКГ Миколаївської міської ради від 19.03.2018 № 824/08.01.01-23/35, відповідь на який складено на підставі даних Генплану міста Миколаєва 1986 року, та Технічного паспорту вулиці 9 Лінія м. Миколаїв, складеного станом на липень 2001 року.

Однак вказані дані цілком можливо було отримати шляхом отримання відповідей на офіційні запити при розгляді справи і позивач мав можливість встановити їх у суді. Внаслідок чого обставини, на які посилається відповідач в своїй заяві, не можуть вважатися нововиявленими.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем не доведено порушення оскаржуваним рішенням органу місцевого самоврядування його права на здійснення господарської діяльності, або впливає на цивільні права та обов'язки позивача в розумінні ст. 11 ЦК України.

З викладеним погодилися суди апеляційної та касаційної інстанції, наголосивши, що ч.1 ст. 1 ГПК України (в редакції на момент прийняття рішення) встановлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатись до господарського суду згідно із встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням».

Із змісту вказаної статті випливає, що звернення до суду має відбуватись не в будь-який момент, і не з будь-якого приводу, а лише в чітко встановлених випадках, а саме - у разі порушення чи оспорювання прав і охоронюваних законом інтересів суб'єктів господарської діяльності.

В даному випадку у позивача не має прав користувача суміжною земельною ділянкою, оскільки відповідно до наявних в матеріалах справи документів земельна ділянка, яка виділена за оскарженим пунктом рішення Миколаївської міської ради від 13.06.08 року № 24/37, не межує з земельними ділянками ФОП Кафарова С.О.

Доводи заявника, викладені у заяві стосовно того, що будівництво житлового будинку порушить його права, оскільки зробить неможливим в'їзд автотранспорту на підприємство та загрожує зупиненням його господарської діяльності, не приймається судом до уваги, оскільки заявником всупереч вимог ст.ст. 73, 74 ГПК України не надано жодних доказів, які б підтвердили ці обставини.

У позивача дійсно є інтерес до розширення власного виробництва та отримання в користування спірної земельної ділянки, але інтерес до заволодіння чужою власністю не відноситься до охоронюваних законом інтересів і не може бути захищеним в судовому порядку.

В той же час з'ясування наявності у позивача суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, має істотне значення, оскільки відсутність права на позов у матеріальному розумінні тягне за собою ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Отже судами обґрунтовано відмовлено позивачу у задоволені його вимог в силу відсутності у нього права на такий позов в матеріальному розумінні, навіть не залежно від того, чи мали місце (або ні) якісь порушення з боку відповідача при прийнятті рішення, що оскаржується.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, суд вважає доводи, викладені заявником в заяві про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами та не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини. За таких обставин суд не знаходить законних підстав для повного чи часткового задоволення заявлених вимог.

В силу ст. 129 ГПК України судові витрати, понесені у зв'язку з розглядом справи у суді (витрати по сплаті судового збору за подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, витрати на правничу допомогу), покладаються на фізичну особу-підприємця Кафарова Сергія Олесадовича (заявника), оскільки доводи заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 129, 232-235, 320, 321, 325 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Відмовити фізичній особі-підприємцю Кафарову Сергію Олесадовичу у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.02.2017р. по справі № 915/1208/16.

2. Рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.02.2017р. по справі № 915/1208/16 залишити в силі.

3. Судові витрати за перегляд рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.02.2017р. по справі № 915/1208/16 покласти на фізичну особу-підприємця Кафарова Сергія Олесадовича.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Оформлена відповідно до статті 234 цього Кодексу, ухвалу підписано 27.07.2018.

Суддя С.М. Коваль