номер провадження справи 28/25/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2018 Справа № 908/633/18

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Федорової Олени Владиславівни при секретарі Рикун А.В. розглянув у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Україна" (01030, місто Київ, вул. І. Франка, 6)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Перфект Трейдинг ОСОБА_1 Дисконт" (71112, м. Бердянськ, Запорізька обл., вул. Мазіна, 38)

про стягнення грошових коштів

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність №15/2018 від 02.01.2018р.;

від відповідача: не з'явився;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 11.04.2018 надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Україна" до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Перфект Трейдинг ОСОБА_1 Дисконт" про стягнення за договором №8813/417/НП/1/05 від 27.04.2017 основного боргу у розмірі 464 748,10 грн. та пені у розмірі 90925,87 грн., усього 555673,97 грн.

Протоколом щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.04.2018 автоматичний розподіл справи не відбувся у зв'язку з відсутністю потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Розпорядженням №П-140/18 від 25.04.2018 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.04.2018 позовну заяву передано на розгляд судді Федоровій О.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 25.04.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Присвоєно справі номер провадження 28/25/18. Ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 15.05.2018.

Ухвалою від 25.04.2018 відмовлено товариству з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Україна" в задоволені заяви про забезпечення позову шляхом накладання арешту на грошові кошти відповідача у розмірі 555673,97 грн., що знаходяться на його банківських рахунках, зокрема: п/р НОМЕР_1 в ПАТ "ПУМБ", м. Київ, МФО 334851.

Ухвалою від 15.05.2018 відкладено підготовче засідання, судове засідання призначено на 06.06.2018.

Судове засідання призначене на 06.06.2018р. не відбулося у звязку з перебуванням судді-доповідача ОСОБА_3 на лікарняному з 29.05.2018 по 09.06.2018.

Ухвалою від 11.06.2018 підготовче засідання призначено на 21.06.2018.

Від відповідача 19.06.2018 надійшов відзив на позов, у якому відповідач просить закрити провадження у справі, оскільки співпраця між сторонами за генеральним договором постачання нафтопродуктів №8813/417/НП/1/05 від 27.04.2017 була припинена після укладання іншого договору на постачання нафтопродуктів - №34408 від 09.08.2017. Для приймання продукції за цим договором відповідач з 01 вересня 2017 року видавав довіреності, у тому числі №91 від 11.10.2017, на підставі якої була отримана спірна продукція. Відповідач надав у справу копію цієї довіреності з посиланням на договір №34408 від 09.08.2017. Зазначає, що інших довіреностей відповідач не видавав. У звязку з цим відповідач вважає, що генеральний договір постачання нафтопродуктів №8813/417/НП/1/05 від 27.04.2017 не може бути підставою для розрахунків сторін.

21.06.2018 відповідач подав клопотання про витребування у позивача оригіналів доказів в порядку ст. ст. 80 та 81 ГПК України та клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи. В обґрунтування заявлених клопотань відповідач зазначає, що підпис та відтиск печатки відповідача у додаткових угодах №39-42 до договору №8813/417/НП/1/05 від 27.04.2017, видатковій накладній №140001166 від 11.10.2017, видатковій накладній №140001186 від 13.10.2017, видатковій накладній №140001189 від 14.10.2017, видатковій накладній №140001190 від 14.10.2017, довіреності №91 від 11.10.2017 та в акті звірки взаєморозрахунків станом на 28.02.2017 є несправжніми.

Від позивача 21.06.2018 надійшло клопотання про продовження строку підготовчого засідання та відкладення підготовчого засідання для надання заперечень на відзив відповідача та для надання додаткових доказів в обґрунтування своєї позиції.

В судове засідання 21.06.2018 від відповідача з'явився ОСОБА_4, однак до участі в підготовчому засіданні він не був допущений судом, оскільки довіреність, якою ТОВ "Перфект Трейдинг ОСОБА_1 Дисконт" уповноважило ОСОБА_4 на представництво інтересів датовано 01.07.2018, тобто датою, яка ще не настала. Інших документів, які б підтверджували повноваження ОСОБА_4 на здійснення представництва відповідача, суду не надано.

Ухвалою від 21.06.2018 задоволено клопотання відповідача про витребування у позивача оригіналів документів, продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, відкладено підготовче засідання, судове засідання призначено на 10.07.2018.

Вирішення клопотання відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи судом відкладено до наступного судового засідання.

Ухвалою від 10.07.2018 оголошено перерву у підготовчому засіданні, судове засідання призначено на 23.07.2018.

12.07.2018 від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої останній просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

20.07.2018 від позивача надійшло клопотання про застосування заходів процесуального примусу, відповідно до якого останній просить суд постановити ухвалу про тимчасове вилучення доказів для дослідження та про застосування до відповідача та його представника штрафу в порядку ч. 2 ст. 135 ГПК України.

Ухвалою суду від 23.07.2018 прийняті до розгляду уточнення позовних вимог, відповідно до яких позивач просить стягнути 558924,90 грн., з яких: 464748,10 грн. основна заборгованість, 94176,80 грн. пеня. Клопотання позивача про застосування заходів процесуального примусу залишено без задоволення. Відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи. Закрито підготовче провадження. Справу призначено до судового розгляду по суті на 31.07.2018.

В судовому засіданні 31.07.2018 був присутній тільки представник позивача. Відповідно до вимог ст. 222 ГПК України здійснювалась фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фіксування судового процесу за допомогою відеозаписувального технічного засобу судом не здійснювалось у звязку з відсутністю у суду такої технічної можливості.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в редакції уточнених позовних вимог.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, причин неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

По закінченні судового засідання 31.07.2018 судом в порядку ст. 240 ГПК України прийнято рішення, проголошено його вступну та резолютивну частини.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

27.04.2017 товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Україна" (постачальник, позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Перфект Трейдинг ОСОБА_1 Дисконт" (покупець, відповідач) укладено генеральний договір №8813/417/НП/1/05 (далі договір).

Відповідно до п. 1.1 цього договору постачальник зобовязується передати у власність покупця, а покупець зобовязується прийняти та оплатити нафтопродукти, надалі «продукція», за цінами та в кількості відповідно до додаткових угод до цього договору (надалі додаткові угоди), що є його невідємною частиною та які укладаються сторонами на підставі письмових заявок покупця. Заявки покупця надаються постачальнику не пізніше 2-го робочого дня до дати відвантаження продукції. В додаткових угодах зазначаються асортимент продукції, її кількість, одиниця виміру, ціна, умови поставки.

У п. 2.3 договору визначено, що оплата за поставлену продукцію повинна бути здійснена покупцем протягом 7 банківських днів від дати поставки покупцю конкретного обєму продукції, на підставі рахунка-фактури постачальника відповідно до окремих додаткових угод до цього договору.

Згідно з п. 3.3 договору постачальник вважається таким, що виконав своє зобовязання по поставці продукції з моменту передачі продукції покупцю (представнику покупця) чи транспортній організації, в залежності від умов поставки, що зазначені у відповідних додаткових угодах. Факт передачі продукції підтверджується актом приймання-передачі продукції та/чи накладною.

В п. 7.1 договору сторони погодили, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2017, а в частині взаєморозрахунків до їх повного виконання. У випадку, якщо за 1 календарний місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не попередить іншу сторону про його розірвання, договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік на тих самих умовах.

До договору сторони підписали додаткові угоди, в яких узгодили вид, кількість та ціну продукції, яку слід поставити за договором, а також місце поставки.

Так, додатковою угодою №40 від 11.10.2017 до договору сторони узгодили поставку UN 1202, дизельного палива ДП-Л Євро5-ВО, 3, ІІІ в кількості 5 545 л за ціною 22,25 грн. з ПДВ на суму 123 376,25 грн. з ПДВ, пункт призначення: вул. Шаумяна, 1, м. Бердянськ.

Додатковою угодою №41 від 13.10.2017 до договору сторони узгодили поставку UN 1202, дизельного палива ДП-Л Євро5-ВО, 3, ІІІ в кількості 5 545 л за ціною 22,25 грн. з ПДВ на суму 123 376,25 грн. з ПДВ, пункт призначення: вул. Шаумяна, 1, м. Бердянськ.

Додатковою угодою №42 від 13.10.2017 до договору сторони узгодили поставку UN 1202, дизельного палива ДП-Л Євро5-ВО, 3, ІІІ на суму 683 265,75 грн:

- в кількості 22 750 л за ціною 22,25 грн. з ПДВ на суму 510 737,50 грн. з ПДВ, пункт призначення: вул. Шаумяна, 1, м. Бердянськ;

- в кількості 7 685 л за ціною 22,25 грн. з ПДВ на суму 172 528,25 грн. з ПДВ, пункт призначення: вул. Купріна, 10, м. Маріуполь.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу обумовлену продукцію за видатковими накладними:

- №140001166 від 11.10.2017 UN 1202, дизельне паливо ДП-Л Євро5-ВО, 3, ІІІ в кількості 5 545 л за ціною 22,25 грн. з ПДВ на суму 123 376,25 грн. з ПДВ, пункт призначення: вул. Шаумяна, 1, м. Бердянськ;

- №140001186 від 13.10.2017 UN 1202, дизельне паливо ДП-Л Євро5-ВО, 3, ІІІ в кількості 5 545 л за ціною 22,25 грн. з ПДВ на суму 123 376,25 грн. з ПДВ, пункт призначення: вул. Шаумяна, 1, м. Бердянськ;

- №140001189 від 14.10.2017 UN 1202, дизельне паливо ДП-Л Євро5-ВО, 3, ІІІ в кількості 22 750 л за ціною 22,25 грн. з ПДВ на суму 510 737,50 грн. з ПДВ, пункт призначення: вул. Шаумяна, 1, м. Бердянськ;

- №140001190 від 14.10.2017 UN 1202, дизельне паливо ДП-Л Євро5-ВО, 3, ІІІ в кількості 7 685 л за ціною 22,25 грн. з ПДВ на суму 172 528,25 грн. з ПДВ, пункт призначення: вул. Купріна, 10, м. Маріуполь.

На оплату продукції позивач виписав відповідачу рахунки:

- №140000762 від 11.10.2017 на суму 123 376,25 грн.;

- №140000768 від 13.10.2017 на суму 123 376,25 грн.;

- №140000771 від 13.10.2017 на суму 683 265,75 грн.

Відповідач здійснив часткову оплату поставленої продукції.

Станом на 28.02.2018 сторони підписали акт звіряння за договором, згідно якого відповідач підтвердив наявність заборгованості за договором в сумі 474 748,10 грн.

Відповідно до цього акту звірки та виписок банку по рахунку позивача відповідачем здійснені наступні оплати:

- 03.01.2018 оплачено 10 270,15 грн. (залишок платежу на суму 60000,00 грн.);

- 04.01.2018 оплачено 10 000,00 грн. по рахунку №140000762 від 11.10.2017;

- 05.01.2018 оплачено 5 000,00 грн. по рахунку №140000762 від 11.10.2017;

- 10.01.2018 оплачено 10 000,00 грн. по рахунку №140000762 від 11.10.2017;

- 15.01.2018 оплачено 20 000,00 грн. по рахунку №140000762 від 11.10.2017;

- 31.01.2018 оплачено 400 000,00 грн. по рахунку №140000771 від 13.10.2017;

- 05.03.2018 оплачено 10 000,00 грн. по рахунку №140000771 від 13.10.2017.

Залишок заборгованості в розмірі 464 748,10 грн. та пеню в розмірі 94 176,80 грн. позивач предявив до стягнення в даному позові (з урахуванням уточнення позовних вимог).

Правовідносини сторін є господарськими та виникли з генерального договору №8813/417/НП/1/05 від 27.04.2017, який за змістом закріплених у ньому прав та обовязків сторін є договором поставки.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, продукція отримана представником відповідача в повному обсязі без зауважень за довіреністю №91 від 11.10.2017, про що свідчить підпис представника відповідача на видаткових накладних. В накладній №140001166 від 11.10.2017 прізвище отримувача не зазначено. В інших накладних за цією довіреністю продукцію приймав ОСОБА_5. При цьому на двох останніх накладних №140001189 та №140001190 від 14.10.2017 міститься печатка відповідача.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_5 є керівником підприємства та особою, яка має вчиняти дії від імені відповідача без довіреності (підписант з 03.12.2014 згідно зі статутом).

Відповідач не заперечує факт отримання продукції, проте посилається на те, що товар отриманий за іншим договором №34408 від 09.08.2017.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підтвердження доводів про здійснення поставки за іншим договором відповідач надав копію довіреності №91 від 11.10.2017, яка виписана для отримання товару за договором №34408 від 09.08.2017.

Суд не приймає зазначену копію довіреності у якості доказу, оскільки відповідач не надав оригінал цієї довіреності. У позивача також відсутній оригінал довіреності з посиланням на договір №34408 від 09.08.2017.

Натомість позивач надав у справу копію довіреності №91 від 11.10.2017, яка виписана керівником підприємства ОСОБА_5 на отримання палива за договором №8813/417/НП/1/05 від 27.04.2017 в загальній кількості 500 тисяч літрів. В судовому засіданні судом досліджений оригінал цієї довіреності і встановлено, що надана у справу копія відповідає оригіналу.

Відповідач не заперечує сам факт отримання продукції, а тільки факт отримання її за генеральним договором №8813/417/НП/1/05 від 27.04.2017.

Суд зазначає, що на момент здійснення спірних поставок строк дії генерального договору №8813/417/НП/1/05 від 27.04.2017 не закінчився.

Відповідач не надав доказів припинення дії цього договору. Також не надав доказів укладання між сторонами іншого договору (№34408 від 09.08.2017).

Отриману продукцію відповідач позивачу не повертав. Здійснив оплату рахунків, які були виписані на підставі договору №8813/417/НП/1/05 від 27.04.2017. Таким чином, відповідач вчинив дії, які свідчать про визнання ним факту поставки продукції за генеральним договором №8813/417/НП/1/05 від 27.04.2017.

За приписами ст. 241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

У звязку з цим суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що підпис та відтиск печатки відповідача у додаткових угодах №39-42 до договору №8813/417/НП/1/05 від 27.04.2017, видатковій накладній №140001166 від 11.10.2017, видатковій накладній №140001186 від 13.10.2017, видатковій накладній №140001189 від 14.10.2017, видатковій накладній №140001190 від 14.10.2017, довіреності №91 від 11.10.2017 та в акті звірки взаєморозрахунків станом на 28.02.2017 є несправжніми, оскільки відповідач здійснив фактичне виконання оспорюваного ним правочину.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Генеральний договір №8813/417/НП/1/05 від 27.04.2017 та додаткові угоди до нього не визнавались судом недійсними та є правомірними. Оспорювання відповідачем підписів на додаткових угодах до цього договору та видаткових накладних не спростовує факт прийняття відповідачем продукції за цим договором, що є підставою для її оплати.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності суд дійшов до висновку, що факт отримання відповідачем продукції саме на підставі генерального договору №8813/417/НП/1/05 від 27.04.2017 є підтвердженим.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами додаткових угод покупець зобовязується сплатити повну вартість продукції в обсязі, вказаному в додаткові й угоді, протягом 7 банківських днів з дати підписання додаткової угоди. Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на рахунок постачальника.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач оплатив отриману продукцію не повністю та з порушенням встановленого строку.

По рахунку №140000762 від 11.10.2017 залишок заборгованості складає 68 106,10 грн. Рахунок №140000768 від 13.10.2017 не оплачений повністю на суму 123 376,25 грн. По рахунку №140000771 від 13.10.2017 залишок заборгованості складає 273 265,75 грн. Всього сума заборгованості складає 464 748,10 грн.

Відповідач не надав доказів оплати цієї заборгованості.

За таких обставин суд визнав позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 464 748,10 грн. законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно уточнених позовних вимог позивач нарахував на прострочені суми боргу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 20.10.2017 по 25.03.2018 на суму 94176,80 грн.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Як визначено у ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

За приписами ст. 3 Закону України від 22.11.1996 № 543/96-ВР «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що у випадку прострочення оплати покупцем продукції, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє за період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення оплати.

Договором не встановлено строку нарахування пені, отже її нарахування припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Позивач здійснив розрахунок пені в межах шести місяців.

За умовами додаткових угод покупець зобовязується сплатити повну вартість продукції в обсязі, вказаному в додаткові й угоді, протягом 7 банківських днів з дати підписання додаткової угоди.

При визначенні строку виконання зобовязання суд враховує положення ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, відповідно до яких, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Так, по додатковій угоді №40 від 11.10.2017 (рахунок №140000762 від 11.10.2017 на суму 123 376,25 грн.) строк оплати настав 19.10.2017, прострочення виникло з 20.10.2017. Отже, нарахування пені слід припинити 19.04.2018. Частково даний рахунок оплачений 03.01.2018 на суму 10270,15 грн., 04.01.2018 на суму 10000,00 грн., 05.01.2018 на суму 5000,00 грн., 10.01.2018 на суму 10000,00 грн., 15.01.2018 на суму 20000,00 грн. Отже, мали місце такі прострочення: в період з 20.01.2017 по 02.01.2018 (75 днів) в сумі 123 376,25 грн., 03.01.2018 (1 день) 113106,10 грн., 04.01.2018 (1 день) 103106,10 грн., з 05.01.2018 по 09.01.2018 (5 днів) 98106,10 грн., з 10.01.2018 по 14.01.2018 (4 дні) 88106,10 грн., з 15.01.2018 68106,10 грн.

По додатковій угоді №41 від 13.10.2017 (рахунок №140000768 від 13.10.2017 на суму 123 376,25 грн.) строк оплати настав 21.10.2017, прострочення виникло з 22.10.2017. Отже, нарахування пені слід припинити 21.04.2018. Даний рахунок взагалі не оплачений, заборгованість складає 123 376,25 грн.

По додатковій угоді №42 від 13.10.2017 (рахунок №140000771 від 13.10.2017 на суму 683 265,75 грн.) строк оплати настав 21.10.2017, прострочення виникло з 22.10.2017. Отже, нарахування пені слід припинити 21.04.2018. Даний рахунок частково оплачений 31.01.2018 на суму 400 000,00 грн. та 05.03.2018 10000,00 грн. Отже, мали місце такі прострочення: в період з 22.10.2017 по 30.01.2018 (101 день) на суму 683265,75 грн., з 31.01.2018 по 04.03.2018 (33 дні) на суму 283 265,75 грн., з 05.03.2018 на суму 273 265,75 грн.

При розрахунку пені позивач не врахував часткову оплату за 03.01.2018, яка зазначена сторонами в акті звірки взаємних розрахунків, з урахуванням якої загальна сума боргу складає 464 748,10 грн. Позивач визначив періоди прострочення та прострочені суми тільки з урахуванням оплат, які здійснені з 04.01.2018, що є невірним та призвело до завищення суми пені.

Крім того, позивач включив в періоди прострочення дні оплати, що призвело до завищення суми пені.

Враховуючи зазначене, з урахуванням встановлених судом періодів прострочення та періодів розрахунку пені згідно розрахунку позивача, суд в межах позовних вимог здійснив наступний перерахунок пені:

1) по додатковій угоді №40 від 11.10.2017 (рахунок №140000762 від 11.10.2017 на суму 123 376,25 грн.):

- від суми боргу 123 376,25 грн. за період з 20.10.2017 по 02.01.2018 (75 днів) пеня складає 6925,97 грн.;

- від суми боргу 113106,10 грн. за 03.01.2018 (1 день) пеня складає 89,87 грн.;

- від суми боргу 103106,10 грн. за 04.01.2018 (1 день) пеня складає 81,92 грн.;

- від суми боргу 98 106,10 грн. за 05.01.2018 (1 день) пеня складає 77,95 грн.;

- від суми боргу 98 106,10 грн. за період з 06.01.2018 по 09.01.2018 (4 дні) пеня складає 311,79 грн.;

- від суми боргу 88106,10 грн. за 10.01.2018 (1 день) пеня складає 70,00 грн.;

- від суми боргу 88106,10 грн. за період з 11.01.2018 по 14.01.2018 (4 дні) пеня складає 280,01 грн.;

- від суми боргу 68106,10 грн. за 15.01.2018 (1 день) пеня складає 54,11 грн.;

- від суми боргу 68106,10 грн. за період з 16.01.2018 по 25.03.2018 (69 днів) пеня складає 4153,54 грн.,

всього по цьому рахунку пеня складає 12045,16 грн.

2) По додатковій угоді №41 від 13.10.2017 (рахунок №140000768 від 13.10.2017 на суму 123 376,25 грн.) пеня від суми боргу 123 376,25 грн. за період з 24.10.2017 по 25.03.2018 (153 дні) складає 15386,54 грн.

3) По додатковій угоді №42 від 13.10.2017 (рахунок №140000771 від 13.10.2017 на суму 683 265,75 грн.):

- від суми боргу 683 265,75 грн. за період з 24.10.2017 по 30.01.2018 (99 днів) пеня складає 51965,63 грн.;

- від суми боргу 283 265,75 грн. за 31.01.2018 (1 день) пеня складає 248,34 грн.;

- від суми боргу 283 265,75 грн. за період з 01.02.2018 по 04.03.2018 (32 дні) пеня складає 7993,53 грн.;

- від суми боргу 273 265,75 грн. за 05.03.2018 (1 день) пеня складає 254,55 грн.;

- від суми боргу 273 265,75 грн. за період з 06.03.2018 по 25.03.2018 (20 днів) пеня складає 5090,98 грн.,

всього по цьому рахунку пеня складає 65553,03 грн.

Загалом за розрахунком суду з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в сумі 92 984,73 грн., яка визнана судом обґрунтованою. В решті вимог про стягнення пені суд відмовляє.

Таким чином, позовні вимоги задоволені судом частково.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за розгляд позову в даній справі покладається на сторони пропорційно задоволених вимог. Так, заявлено позовні вимоги на суму 558 924,90 грн., задоволено з них вимоги на суму 557 732,83 грн. Судовий збір за розгляд заявлених позовних вимог складає 8 383,87 грн. Звідси з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в сумі: 557 732,83 грн./ 558 924,90 грн. х 8 383,87 грн. = 8 365,99 грн.

Керуючись 129, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Перфект Трейдинг ОСОБА_1 Дисконт" (71112, м. Бердянськ, Запорізька обл., вул. Мазіна, 38, ідентифікаційний код 39372366) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Україна" (01030, місто Київ, вул. І. Франка, 6, ідентифікаційний код 34531124) основний борг у сумі 464 748,10 грн. (чотириста шістдесят чотири тисячі сімсот сорок вісім грн. 10 коп.), пеню в сумі 92 984,73 грн. (девяносто дві тисячі девятсот вісімдесят чотири грн. 73 коп.) та витрати зі сплати судового збору в сумі 8 365,99 грн. (вісім тисяч триста шістдесят пять грн. 99 коп.).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог в позові відмовити.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХI Перехідних положень ГПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 серпня 2018 року.

Суддя О.В.Федорова