УХВАЛА

про прийняття відмови від позову та закриття провадження у справі

м. Київ

24.07.2018Справа №910/7290/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортрент"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Інжинірінг-Будівництво"
про стягнення 24 989,97 грн.
Суддя Бойко Р.В.
при секретарі судового засідання Бариновій О.І.
Представники сторін:
від позивача:Колбасов Ю.О.
від відповідача:не з'явився
ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фортрент" звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інжинірінг-Будівництво" про стягнення 24 989,97 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не в повному обсязі виконано свої грошові зобов'язання перед позивачем з оплати орендованого згідно Договору №87364К від 27.10.2017 обладнання, у зв'язку з чим у Товариства з обмеженою відповідальністю "Інжинірінг-Будівництво" наявна заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Фортрент" у розмірі 24 989,97 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва 12.06.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/7290/18; вирішено її розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; визначено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

04.07.2018 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортрент" надійшла заява про відмову від позову, яка обґрунтована оплатою після відкриття провадження у даній справі відповідачем суми заборгованості в повному обсязі, яка є предметом даного спору. А тому позивач просить суд закрити провадження у даній справі, повернути з Державного бюджету України 50% сплаченого ним судового збору та стягнути інших 50% судового збору з відповідача.

На виконання приписів частини 2 статті 191 Господарського процесуального кодексу України, в тому числі щодо необхідності роз'яснення сторонам наслідки такої процесуальної дії, як відмова позивача від позову, ухвалою господарського суду міста Києва від 10.07.2018 у справі №910/7290/18 призначено судове засідання на 24.07.2018; викликано в судове засідання сторін.

В судове засідання 24.07.2018 представник позивача з'явився, заяву позивача про відмову від позову підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання 24.07.2018 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвала суду від 10.07.2018 була надіслана відповідачу 12.07.2018 рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 04111, м. Київ, вул. Щербакова, буд. 52, приміщення 421.

Однак поштове відправлення не було вручене відповідачу та було повернуте до суду 24.07.2018 з відміткою у довідці відділення поштового зв'язку на відповідному конверті "за закінченням встановленого строку зберігання".

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

У пункті 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, керуючись приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України суд приходить до висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про призначене на 24.07.2018 судове засідання.

Приписами ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на наведені приписи господарського процесуального закону, приймаючи до уваги відсутність будь-яких повідомлень відповідача про причини неявки його представника в судове засідання 24.07.2018, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи №910/7290/18 за відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Інжинірінг-Будівництво".

Розглянувши матеріали справи, суд вирішив закрити провадження у справі на підставі ч. 4 ч.1 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України з огляду на наступне.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Частинами 2 та 3 статті 191 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Судом досліджено заяву вх. №01-20/6132/18 від 04.07.2018 про відмову від позову у справі №910/7290/18 та встановлено, що від імені позивача вказана заява підписана Колбасовим Юрієм Олександровичем - представником за довіреністю б/н від 01.01.2018, якою в свою чергу передбачено повноваження вказаної особи на вчинення такої процесуальної дії як відмова від позову від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортрент".

Судом у судовому засіданні 24.07.2018 роз'яснено представнику позивача наслідки вчинення такої процесуальної дії, як відмова від позову, та останній підтвердив, що наслідки відмови від позову та закриття провадження у справі Товариству з обмеженою відповідальністю "Фортрент" відомі та зрозумілі

Суд не вбачає підстав для висновку, що відмова від позову, вчинена Товариством з обмеженою відповідальністю "Фортрент", суперечить інтересам позивача, а відтак підстави для неприйняття судом відмови від позову на підставі ч. 5 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України відсутні.

Таким чином, оскільки відмова позивача від позову не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, відмова від позову є формою реалізації прав позивача, заява про відмову від позову підписана повноваженим представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортрент", а відтак підлягає прийняттю судом.

Згідно приписів ч. 3 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

У зв'язку з тим, що позивач з власної ініціативи письмовою заявою відмовився від позову і відмова прийнята господарським судом, провадження у справі підлягає закриттю на підставі ч. 3 ст. 191 та п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 4 статті 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Положеннями частини 3 статті 7 Закону "Про судовий збір" визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до частини 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

В той же час, ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Заява позивача про відмову від позову була зареєстрована в автоматизованій системі діловодства господарського суду 04.07.2018, в той час як ухвала суду про відкриття провадження та здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання була постановлена 12.06.2018, тобто, позивачем подано до суду заяву про відмову від позову до початку розгляду справи №910/7290/18 по суті.

З огляду на те, що позивач відмовився від позову до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про необхідність повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Фортрент" з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Частиною 5 статті 7 Закону України "Про судовий збір" визначено, що повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Фортрент" за подання позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інжинірінг-Будівництво" про стягнення 24 989,97 грн. сплатило судовий збір у розмірі 1 762,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2117 від 06.06.2018, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи.

За таких обставин, враховуючи прийняття судом відмови від позову та закриття провадження у справі, суд вважає за можливе повернути позивачу 50 відсотків сплаченого судового збору у розмірі 881,00 грн.

Частиною 3 статті 130 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Зважаючи на те що відповідачем сплачено спірну суму коштів на користь позивача після порушення провадження у даній справі, а також враховуючи, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Фортрент" подано у письмовому заяву (яка викладена у змісті заяви про відмову від позову) про стягнення 50% сплаченого судового збору з відповідача, суд приходить до висновку, що сплачена сума судового збору у зазначений частині (у розмірі 881,00 грн.) підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інжинірінг-Будівництво".

Керуючись ст.ст. 130, 191, 231, 233, 234, 235, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортрент" від позову.

2. Закрити провадження у справі №910/7290/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортрент" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інжинірінг-Будівництво" про стягнення 24 989,97 грн.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Фортрент" (08140, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Білогородка, вул. Богатирська, буд. 2-А; ідентифікаційний код 32664239) з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору у розмірі 881 (вісімсот вісімдесят одна) грн. 00 коп., сплаченого за платіжним дорученням №2117 від 06.06.2018, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інжинірінг-Будівництво" (04111, м. Київ, вул. Щербакова, буд. 52, приміщення 421; ідентифікаційний код 38220158) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортрент" (08140, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Білогородка, вул. Богатирська, буд. 2-А; ідентифікаційний код 32664239) судовий збір у розмірі 881 (вісімсот вісімдесят одна) грн. 00 коп. Видати наказ.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (24.07.2018) та може бути оскаржена в частині прийняття відмови від позову та закриття провадження у справі протягом десяти днів з дня складення її повного тексту шляхом подання у відповідності до п. 17.5 ч. 1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційної скарги до Київського апеляційного господарського суду або через господарський суд міста Києва.

В частині п. 3 резолютивної частини ухвала оскарженню не підлягає.

Повний тест ухвали складено 25.07.2018

Суддя Р.В. Бойко