ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/783/18

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань ОСОБА_1

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю №б/н від 04.04.2018р.;

Від відповідача: не зявився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом приватного підприємства „Юніверсібуд до Відділу освіти Миколаївської районної державної адміністрації Одеської області про стягнення 62398,11 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство „Юніверсібуд (далі по тексту ПП „Юніверсібуд) звернулось до господарського суду із позовною заявою до Відділу освіти Миколаївської районної державної адміністрації Одеської області (далі по тексту Відділ освіти Миколаївської РДА) про стягнення заборгованості у загальному розмірі 62 398,11 грн., яка складається із суми основного боргу у розмірі 51 674,00 грн., пені у розмірі 7167,82 грн., трьох відсотків річних у розмірі 705,63 грн. та збитків від інфляції у розмірі 2850,66 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем зобовязань прийнятих на себе за умовами договору на виконання підрядних робіт №94 від 10.10.2017р. в частині оплати вартості виконаних робіт.

Відділ освіти Миколаївської РДА в судові засідання по даній справі жодного разу не зявився, про причини неявки суд не повідомив, незважаючи на належне повідомлення останнього про дату та час судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, які надсилались судом на адресу відповідача, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та були вручені відповідачеві. Оскільки Відділом освіти Миколаївської РДА не було надано суду відзиву на позов, справа розглядається за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

10.10.2017р. між Відділом освіти Миколаївської РДА (Замовник) та ПП „Юніверсібуд (Підрядник) було укладено договір на виконання підрядних робіт №94, відповідно до п. 1.1 якого предметом договору підряду є виконання підрядних робіт по капітальному ремонту обєкту „Андрієво-Іванівський навчально-виховний комплекс загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад Миколаївської районної ради Одеської області, які Замовник доручає виконати Підряднику.

Відповідно до ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п. п. 1.1., 1.2, 1.4 договору №94 від 10.10.2017р. за цим договором Підрядником були прийняти на себе зобовязання по виконанню капітального ремонту будівель обєкту Замовника згідно проектно-кошторисної документації, а Замовником прийняти та оплатити виконані роботи. Метою укладання договору є забезпечення нормальної експлуатації будівель „Андрієво-Іванівського навчально-виховного комплексу загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів дошкільного навчального закладу Миколаївської районної ради Одеської області.

Умовами п. 2.1, 2.2 договору №94 від 10.10.2017р. передбачено, що Підрядник повинен розпочати виконання робіт за цим договором протягом пяти робочих днів після отримання авансу (але не пізніше 10.10.2017р.) і завершити виконання робіт у відповідності до договору протягом 60 календарних днів на умовах своєчасного фінансування. Виконання робіт Підрядником за цим договором повинно здійснюватися зі складанням відповідних актів виконаних робіт. Акти виконаних Підрядником робіт за умови відсутності зі сторони Замовника зауважень до них підписуються сторонами.

Згідно з п. 5.5 договору №94 від 10.10.2017р. Замовник за несвоєчасне виконання прийнятих на себе зобовязань за договором, зокрема щодо строків сплати суми виконаних робіт, сплачує Підряднику штраф згідно положень ст. 231 Господарського кодексу України (із урахуванням змін розміру облікової ставки за даними Національного Банку України у період, за який нараховується штраф) та відшкодовує завдані внаслідок цього Підряднику збитки понад сплати штрафу у повному обсязі.

Відповідно до п. п. 6.2, 7.1, 7.3 договору №94 від 10.10.2017р. Замовник зобовязаний протягом 2-х днів після підписання акту виконаних робіт по формі КБ-2в та довідки вартості виконаних робіт по формі КБ-3 щомісячно оплатити Підряднику суму, вказану у таких документах. Розрахунки за виконані роботи здійснюються у межах динамічної договірної ціни та виділених коштів на оплату згідно з графіком фінансування робіт. Замовник зобовязаний підписати наданий Підрядником акт виконаних робіт або обґрунтувати причини відмови від його підписання протягом двох робочих календарних днів з дня підписання цього акту та згідно з графіком фінансування.

Умовами п. 9.1 договору №94 від 10.10.2017р. передбачено, що договір набирає чинності після його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

16.10.2017р. між сторонами по справі було підписано додаткову угоду №2 до договору №94 від 10.10.2017р., відповідно до п. 1.1 якої Підрядником були прийняти на себе зобовязання по виконанню додаткових робіт по капітальному ремонту обєкту „Андрієво-Іванівський навчально-виховних комплекс загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад Миколаївської районної ради Одеської області.

Відповідно до п. 2.1, 2.2 додаткової угоди №2 від 16.10.2017р. до договору №94 від 10.10.2017р. ціна робіт за угодою складає 51674,00 грн., яка є динамічною. Ціна угоди може бути змінена сторонами шляхом підписання додаткової угоди.

Як вбачається з матеріалів справи 30.10.2017р. між Відділом освіти Миколаївської РДА та ПП „Юніверсібуд було підписано довідку про вартість будівельних робіт та витрат за додаткової угодою №2 від 16.10.2017р. до договору №94 від 10.10.2017р., відповідно до якої вартість виконаних ПП „Юніверсібуд будівельних робіт складає 51674,00 грн. Окрім того на виконання умов договору №94 від 10.10.2017р. та додаткової угоди №2 від 16.10.2017р. між сторонами по справі 30.10.2017р. було підписано акти №1 та №2 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2017р., з яких вбачається, що загальна вартість виконаних відповідачем робіт складає 51674,00 грн.

Варто зауважити, що ремонтно-будівельні роботи, виконанні ПП „Юніверсібуд за договором №94 від 10.10.2017р. були прийняті робочою комісією у складі представників Відділу освіти Миколаївської РДА, ПП „Юніверсібуд та ГО „Паросток, про що 30.10.2017р. було складено відповідний акт.

21.02.2018р. та 27.02.2018р. ПП „Юніверсібуд зверталось до Відділу освіти Миколаївської РДА із листами, відповідно до яких просило сплатити заборгованість за виконанні на підставі додаткової угоди №2 від 16.10.2017р. до договору №94 від 10.10.2017р. підрядні роботи, вартість яких становить 51674,00 грн. Прохання позивача сплатити заборгованість за договором підряду були залишені Відділом освіти Миколаївської РДА без відповіді та задоволення.

Звертаючись до господарського суду із позовними вимогами до Відділу освіти Миколаївської РДА, ПП „Юніверсібуд було зауважено, що відповідачем, у порушення прийнятих на себе за умовами договору на виконання підрядних робіт №94 від 10.10.2017р. зобовязань не було сплачено вартості виконаних підрядних робіт на суму 51674,00 грн., що відповідно до умов договору та приписів чинного законодавства є підставою для стягнення із відповідача основного боргу, пені, трьох відсотків річних та збитків від інфляції.

Вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить з наступного.

В силу положень ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями ст. 854 ЦК України визначено наступне: якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Згідно з ч. 4 ст. 879 ЦК України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

В порушення наведених приписів чинного законодавства та прийнятих на себе за договором на виконання підрядних робіт №94 від 10.10.2017р. зобовязань, Відділом освіти Миколаївської РДА не було здійснено остаточного розрахунку із позивачем за виконані останнім роботи, факт виконання яких підтверджується підписаними між сторонами по справі актами виконаних робіт, у звязку з чим, господарський суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ПП „Юніверсібуд в частині стягнення із Відділу освіти Миколаївської РДА заборгованості за виконанні підрядні роботи у розмірі 51674,00 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У звязку із порушенням відповідачем прийнятих на себе грошових зобовязань щодо здійснення своєчасної та в повному обсязі оплати вартості виконаних підрядних робіт за договором №94 від 10.10.2017р., позивачем в порядку ст. 625 ЦК України було нараховано до сплати Відділу освіти Миколаївської РДА три відсотки річних у розмірі 705,63 грн., які були розраховані на суму основного боргу протягом періоду з 02.11.2017р. по 16.04.2018р., та збитки від інфляції у розмірі 2850,66 грн. нараховані протягом листопаду 2017р. березня 2018р.

Проаналізувавши здійснений позивачем розрахунок збитків від інфляції та трьох відсотків річних, господарський суд, враховуючи умови п. 6.2 договору №94 від 10.10.2017р., якими передбачено необхідність оплати виконаних робіт протягом 2-х днів після підписання акту виконаних робіт та довідки вартості виконаних робіт, зауважує, що першим днем прострочення платежу за договором є 03.11.2017р. З огляду на викладене суд звертає увагу позивача, що правильним розміром трьох відсотків річних є сума 700,78 грн., розрахована судом протягом періоду з 03.11.2017р. по 16.04.2017р. При цьому, суд зазначає, що здійснений позивачем розрахунок збитків від інфляції є правильним та обґрунтованим.

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заявлених ПП „Юніверсібуд позовних вимог шляхом присудження до стягнення із Відділу освіти Миколаївської РДА трьох відсотків річних у розмірі 700,78 грн. та збитків від інфляції у розмірі 2850,66 грн.

З посиланням на умови п. 5.5 договору №94 від 10.10.2017р. та приписи чинного законодавства позивачем було нараховано Відділу освіти Миколаївської РДА пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України у розмірі 7167,82 грн., яка була розрахована на суму основного боргу протягом періоду з 02.11.2017р. по 16.04.2018р., за порушення строків оплати вартості виконаних підрядних робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов'язання. Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов'язань. Частиною ст. ст. 547, 548 ЦК України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

При здійсненні нарахування пені слід мати на увазі приписи ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, згідно з якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з п. 1.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань (з наступними змінами і доповненнями) огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 ГПК України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Проаналізувавши здійснений позивачем розрахунок пені, заявленої до стягнення, а також враховуючи висновки суду, наведені по тексту рішення вище, щодо початкового моменту прострочення відповідачем платежу за договором №94 від 10.10.2017р., господарський суд зауважує, що правильним розміром пені є сума у розмірі 7129,60 грн., яка була розрахована на суму основного боргу протягом періоду з 03.11.2017р. по 16.04.2018р. Викладене має наслідком необхідність часткового задоволення заявлених ПП „Юніверсібуд позовних вимог у названій частині на суму 7129,60 грн.

Враховуючи вищевикладене, факт існування заборгованості Відділу освіти Миколаївської РДА перед ПП „Юніверсібуд в загальній сумі 62355,04 грн., яка складається із суми основного боргу у розмірі 51674,00 грн., пені у розмірі 7129,60 грн., трьох відсотків річних у розмірі 700,78 грн. та збитків від інфляції у розмірі 2850,66 грн. витікає з умов укладеної між сторонами по справі угоди, положень чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи. Доказів, спростовуючих викладене, відповідачем суду надано не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищезазначене, позов приватного підприємства „Юніверсібуд до Відділу освіти Миколаївської районної державної адміністрації Одеської області підлягає частковому задоволенню шляхом присудження до стягнення на користь позивача основного боргу у розмірі 51674,00 грн., пені у розмірі 7129,60 грн., трьох відсотків річних у розмірі 700,78 грн. та збитків від інфляції у розмірі 2850,66 грн. відповідно до ст. ст. 11, 15, 509, 525, 530, 526, 547, 549, 610, 611, 612, 617, 854, 875, 879 Цивільного кодексу України, ст. ст. 179, 193, 231 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996р. №543/96-ВР. В решті позову необхідно відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, які були заявлені позивачем до стягнення та складаються із судового збору та витрат на правову допомогу, господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1, п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ст. 129 ГПК України.

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Приватного малого підприємства - фірми "Максима" щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 59 Конституції України, частини першої статті 44 Господарського процесуального кодексу України (справа про відшкодування витрат на юридичні послуги у господарському судочинстві) від 11 липня 2013 року N 6-рп/2013 1129 зазначається, Конституційний Суд України вважає, що в господарському судочинстві не передбачено відшкодування юридичній особі витрат на юридичні послуги, надані їй іншим, ніж адвокат, фахівцем у галузі права. Однак це не виключає можливості законодавчого врегулювання питання про відшкодування вказаних витрат суб'єкту права на звернення до господарського суду на послуги, надані йому таким фахівцем.

Згідно з ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Приймаючи до уваги ненадання позивачем доказів на підтвердження понесення витрат, пов'язаних з правничою допомогою саме адвоката, а не фахівця в галузі права, господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відшкодування приватному підприємству „Юніверсібуд витрат на правову допомогу.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Відділу освіти Миколаївської районної державної адміністрації Одеської області /67000, Одеська область, Миколаївський район, смт. Миколаївка, вул. Шкілька, буд. 22А, ідентифікаційний код 02145234/ на користь приватного підприємства „Юніверсібуд /65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, буд. 35, ідентифікаційний код 31502122/ основний борг у розмірі 51674,00 грн. /пятдесят одна тисяча шістсот сімдесят чотири грн. 00 коп./, пеню у розмірі 7129,60 грн. /сім тисяч сто двадцять девять грн. 60 коп./, три відсотки річних у розмірі 700,78 грн. /сімсот грн. 78 коп./, збитки від інфляції у розмірі 2850,66 грн. /дві тисячі вісімсот пятдесят грн. 66 коп./, судовий збір у розмірі 1760,78 грн. /одна тисяча сімсот шістдесят грн. 78 коп./.

3. В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 07 серпня 2018 р.

Суддя С.П. Желєзна