ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"30" липня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/950/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Шейнцис О.О.

при розгляді справи за позовом: Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5) в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19);

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Хандал" (65063, місто Запоріжжя, вул. Троїцька, буд.27);

про стягнення 10 220,98 грн.

за участю:

від позивача: Котовська Т.О. - довіреність №88 від 01.02.2018р.;

від відповідача: не з'явився.

В С Т А Н О В И В:

22.05.2018р. Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хандал", в якій просить суд стягнути з відповідача штрафні санкції та пеню у сумі 10 220,98 грн., а також витрати по сплаті судового збору.

Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач зазначає про порушення ТОВ "Хандал" умов укладеного між сторонами договору поставки №ОД/НХ-17-297НЮ від 10.04.2017р. в частині повної та своєчасної поставки товару за письмовою заявкою замовника, з огляду на що залізницею було нараховано передбачені умовами договору штрафні санкції у сумі 10 220, 98 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.05.2018р. відкрито провадження у справі №916/950/18, справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із призначенням судового засідання для розгляду справи по суті на 02.07.2018р.

26.06.2018р. до канцелярії суду за вх.№12828/18 від ПАТ "Українська залізниця" надійшло клопотання, в якому позивач просив суд відкласти розгляд справи, у зв'язку із перебуванням представника позивача у відрядженні з 02.07.2018р. по 04.07.2018р. (а.с.48).

Ухвалою суду від 02.07.2018р., враховуючи вищевказане клопотання представника позивача, розгляд справи було відкладено на "30" липня 2018р. о 16год.30хв.

У судове засідання 30.07.2018р. з'явився представник позивача, який під час розгляду справи по суті позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, зазначивши, при цьому, що при визначенні підсудності даної справи він керувався положеннями ч.5 ст. 29 ГПК України, з огляду на визначене у договорі (п.5.6) місце його виконання.

Представник відповідача у судове засідання 30.07.2018р. не з'явився, водночас 30.07.2018р. до канцелярії Господарського суду Одеської області від представника ТОВ "Хандал" за вх.№15309/18 надійшла заява, відповідно до якої останній просить суд відкласти розгляд справи та надати йому можливість ознайомитись з матеріалами справи, у зв'язку із тим, що відповідач позовну заяву не отримував, а про дату та час судового засідання йому стало відомо з мережі Інтернет (а.с.64).

Як вбачається з матеріалів справи, судом було направлено ТОВ "Хандал" ухвалу про відкриття провадження у справі та ухвалу про відкладення розгляду справи як на адресу, яка значиться в Єдиному державному реєстрі станом на день розгляду справи, так і на адресу, що значилась в реєстрі до зміни відповідачем місцезнаходження.

Однак, вищевказані ухвали були повернуті до суду із відмітками поштової установи "за закінченням встановленого терміну зберігання" (а.с.27-30, 56-58), "не знайдено" (а.с.33-35, 60-63).

Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Приймаючи до уваги, що строк розгляду даної справи спливає 30.07.2018р., суд фактично позбавлений можливості задовольнити вищевказане клопотання представника відповідача, у зв'язку із чим справу слід розглянути за наявними в ній матеріалами, відповідно до п.9 ст.165 ГПК України.

Також суд зазначає і про відсутність можливості призначити справу №916/950/18 до розгляду в порядку загального позовного провадження, з огляду на те, що за критерієм ціни позову дана справа підлягає розгляду виключно в порядку спрощеного провадження.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини:

Як вбачається з матеріалів справи, 10.04.2017р. між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Хандал" (постачальник) було укладено договір поставки №ОД/НХ-17-297НЮ (а.с.11-12), відповідно до умов якого постачальник передає у власність замовника, а Замовник оплачує товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у специфікації, що додається до договору про закупівлю і є його невід'ємною частиною.

Кількість та асортимент товару визначається у специфікації, яка є невід'ємною частиною договору (п.3.1. договору).

Розділом 5 договору врегульовано строки та порядок поставки товару, згідно якого товар має бути поставлений в обсягах і в строки (періоди), які визначені графіком поставки (п.5.1. договору).

В межах конкретного періоду (кварталу) поставки товару, визначеного графіком поставки постачальник зобов'язаний здійснити поставку товару на підставі письмових заявок замовника у строки і обсягах, визначених в цих заявках, але не пізніше ніж впродовж 10 робочих днів з моменту їх отримання у будь-який спосіб (факсом, електронною поштою: ; листом за адресою: 65039, м. Одеса, вул. Транспортна, буд. 5А) (п.5.2. договору).

У разі відсутності письмової заявки замовника в межах конкретного періоду (кварталу) поставки, постачальник самостійно в межах такого періоду визначає дату виконання обов'язку із поставки товару, але не пізніше останнього дня відповідного періоду (кварталу) визначеного графіком поставки (п.5.3. договору).

Дострокове виконання обов'язку із поставки товару допускається виключно за погодженням сторін договору (п.5.4. договору).

У відповідності до п.п.6.1., 6.4. договору замовник оплачує поставлений товар постачальником товар за ціною, вказаною у специфікації. Загальна сума по договору 194 448,00 грн., у тому числі ПДВ 20% 32 408, 00 грн.

Положеннями пункту 11.1. договору встановлено, що за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань за даним договором винна сторона несе відповідальність згідно з чинним законодавством України і цим договором.

Пунктом 11.3. договору передбачено, що постачальник за даним договором несе наступну відповідальність: у разі затримки поставки товару або поставки не в повному обсязі, заявленому замовником, постачальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленого товару за кожний день затримки; за порушення термінів поставки продукції, визначених договором, постачальник має сплачувати штраф у розмірі 20% від вартості непоставленої в строк продукції.

Відповідно до п.16.2 договору термін його дії встановлюється з моменту підписання до "31" грудня 2017р., а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами зобов'язань.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, 20.12.2017р. між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до договору №ОД/НХ-17-297НЮ від 10.04.2017р. (а.с.16-17), відповідно до якої сторони погодились ввести в дію Специфікацію №2 на суму 38 748, 00 грн. та продовжити строк дії договору щодо Специфікації №2 з 01.01.2018р. по 31.03.2018р.

Як зазначає позивач і вказане підтверджується матеріалами справи (а.с.18,20), 26.01.2018р. ним було направлено заявку за вх.№НХ12/906 від 25.01.2018р. на електронну адресу постачальника - , в якій позивач просив поставити контактори електромагнітні, згідно вищевказаного договору та здійснити відвантаження за адресою: Виробничий підрозділ служби МТЗ - Одеський Головний матеріально-технічний склад, м. Одеса, вул. Степна, 2.

Враховуючи, що відповідач на вищевказану заявку позивача ніяким чином не відреагував, залізницею на електронну адресу ТОВ "Хандал" 19.03.2018р. було повторно направлено замовлення, що підтверджується відповідними доказами (а.с.19, 21).

Як зазначає позивач, станом на теперішній час заявка позивача щодо поставки електромагнітних контакторів відповідачем не виконана, а отже Товариством з обмеженою відповідальністю "Хандал" порушені умови п. 5.2 укладеного між сторонами договору, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом про стягнення передбачених п.11.3 договору штрафу та пені.

Проаналізувавши докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності зі статтею 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи положення ст. 204 ЦК України щодо презумпції правомірності правочину, який не був визнаний судом недійсним у встановленому порядку, договір поставки №ОД/НХ-17-297НЮ від 10.04.2017р. є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Приймаючи до уваги надані позивачем докази щодо замовлення товару, згідно укладеного між сторонами договору, враховуючи, що матеріали справи не містять доказів щодо поставки товару, а також з огляду на те, що зазначені позивачем у позовній заяві доводи відповідачем належним чином не спростовані, суд доходить висновку про доведеність позивачем факту непоставки відповідачем товару - контактори електронні, що свідчить про наявність підстав для застосування до ТОВ "Хандал" штрафних санкцій, у відповідності до умов п.11.3. договору.

При цьому, суд зауважує, що згідно з висновками Верховного Суду України, викладеними, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 9.04.2012р. у справі №20/246-08, які є обов'язковими для суду при прийнятті рішення, відповідно до п.п.5, 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", у випадках порушення виконання господарських зобов'язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності.

Перевіривши розрахунок штрафу, наведений позивачем у позовній заяві (а.с.5), з урахуванням наявності факту непоставки товару, суд вважає його вірним, у зв'язку із чим з ТОВ "Хандал" на користь позивача слід стягнути 7 749, 60 грн. штрафу.

Водночас, дослідивши наявний в позовній заяві розрахунок пені (а.с.6), суд встановив його часткову неправильність, оскільки мало місце подвійне нарахування пені по сумі недопоставки, крім того позивачем не вірно встановлений початок порушення зобов'язання, у зв'язку із чим, судом, за допомогою системи „Ліга-Закон", було зроблено власний розрахунок, відповідно до якого розмір пені складає 1906,61 грн.

Розрахунок суми пені

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
3874810.02.2018 - 01.03.20182016.0000 %0.088 %*679.42
3874802.03.2018 - 04.04.20183417.0000 %0.093 %*1227.20
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хандал" підлягають частковому задоволенню.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог ПАТ "Українська залізниця", судові витрати слід покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хандал" (65063, місто Запоріжжя, вул. Троїцька, буд.27, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19, ) пеню у сумі 1 906 /одна тисяча дев'ятсот шість/ грн. 61 коп., штраф у сумі 7 749 /сім тисяч сімсот сорок дев'ять/ грн. 60 коп., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 1 664 /одна тисяча шістсот шістдесят чотири/ грн. 64 коп.

3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Одеського апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 06 серпня 2018 р.

Суддя Ю.М. Щавинська