РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.07.2018Справа №910/2920/18

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Елна"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Майстер-Гріг"
простягнення 96 795,21 грн.
Суддя Бойко Р.В.
при секретарі судового засідання Бариновій О.І.
Представники сторін:
від позивача:Галенко О.М.
від відповідача:Дяченко Т.В., Григорян Д.К., Григорян К.Г.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У березні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Елна" звернулось до господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстер-Гріг" про стягнення 96 795,21 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем прострочено виконання своїх зобов'язань з поставки товару за Договором поставки №131216 від 13.12.2016 на 172 дні, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстер-Гріг" пеню у розмірі 96 795,21 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.03.2018 відкрито провадження у справі №910/2920/18 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; визначено сторонам строки для надання відзиву, відповіді на відзив, заперечень на відповідь на відзив; підготовче засідання призначено на 20.04.2018.

13.04.2018 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстер-Гріг" надійшов відзив на позов з доказами його направлення позивачу, згідно якого відповідач не погоджується із позовними вимогами, посилаючись на неодержання відповідачем від позивача узгодженого замовлення на поставку товару.

17.04.2018 через відділ діловодства суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Елна" надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів понесення позивачем витрат на надання правничої допомоги адвокатом Галенко О.М. у розмірі 16 000,00 грн.

Підготовче засідання 20.04.2018 не відбулося у зв'язку з перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному.

Відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду у зв'язку із перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному, на підставі розпорядження керівника апарату суду №05-23/655 від 17.05.2018 справу №910/2920/18 направлено на повторний автоматичний розподіл, за наслідками якого справу №910/2920/18 передано на розгляд судді Бойко Р.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.05.2018 справу №910/2920/18 прийнято до провадження та вирішено розпочати її розгляд зі стадії підготовчого провадження; визначено позивачу строк на дання відповіді на відзив, а відповідачу - заперечень на відповідь на відзив, підготовче засідання призначено на 31.05.2018.

Протокольною ухвалою господарського суду міста Києва від 31.05.2018 відкладено підготовче засідання на 14.06.2018 у зв'язку з першою неявкою представника відповідача.

В підготовчому засіданні 14.06.2018 представником позивача надано для долучення до матеріалів справи засвідчену нотаріально заяву свідка - директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Елна" ОСОБА_5, в якій останній повідомляє, що після підписання договору сторонами було погоджено всі технічні питання з приводу виготовлення лінії для перемотки сталевої стрічки на барабан, після чого відповідачем було виставлено рахунок на оплату №2 від 03.01.2017, за яким позивач перерахував кошти за таке обладнання.

Протокольною ухвалою господарського суду міста Києва від 14.06.2018 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті на 26.06.2018.

22.06.2018 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів (фотокопій електронного листування сторін та Технічне завдання на виготовлення обладнання для перемотки та контролю стрічки), в якому Товариство з обмеженою відповідальністю "Майстер-Гріг" також просить визнати поважними причини пропуску строку для подання доказів.

В судовому засіданні 26.06.2018 судом було допитано свідка - директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Елна" ОСОБА_5.

Протокольними ухвалами господарського суду міста Києва від 26.06.2018 постановлено не приймати додаткові докази відповідача до матеріалів справи з підстав необґрунтованості причин пропуску строку на подання доказів та оголошено в судовому засіданні перерву до 12.07.2018.

11.07.2018 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких Товариство з обмеженою відповідальністю "Майстер-Гріг" вказує, що не вело електронного листування з Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Елна" після підписання спірного договору та вказує, що лише 07.06.2017 відповідачем було отримано від позивача електронною поштою Технічне завдання на виготовлення обладнання для перемотки та контролю стрічки.

12.07.2018 від позивача надійшли заперечення з приводу клопотання відповідача про долучення доказів, в якому представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Елна" вказує, що у Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстер-Гріг" була наявна можливість подати докази у визначений процесуальним законом строк.

В судовому засіданні 12.07.2018, в якому здійснювалась фіксація технічними пристроями), судом було заслухано пояснення директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстер-Гріг".

Протокольною ухвалою господарського суду міста Києва від 12.07.2018 оголошено перерву в судовому засіданні до 17.07.2018.

В судове засідання 17.07.2018 представник позивача з'явився, надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представники відповідача в судове засідання 17.07.2018 також з'явились, надали пояснення по суті спору, проти позову заперечували та просили відмовити в його задоволенні.

В судовому засіданні 17.07.2018 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, суд -

ВСТАНОВИВ:

13.12.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Майстер-Гріг" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Елна" (покупець) укладено Договір поставки №131216 (надалі - Договір), у відповідності до умов пункту 1.1 якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність обладнання (комплектність і кількість вказана у специфікації), а покупець зобов'язується сплатити за товар та прийняти його на умовах, визначених цим договором.

Найменування, кількість, ціна та асортимент товару погоджується сторонами попередньо та вказується в специфікаціях, рахунках-фактурах та накладних, які складаються відповідно до замовлення покупця. Замовлення, яке надане факсимільним зв'язком на номер , або надіслане електронною поштою на адресу: , визнається сторонами таким, що складене письмово (п. 1.2 Договору).

Відповідно до пунктів 2.1 та 2.2 Договору товар, що постачається постачальником, вимірюється в штуках та має відповідати характеристикам, вказаним у специфікаціях.

У пункті 3.1 Договору сторонами було погоджено, що поставка товару здійснюється протягом 90 робочих днів з моменту підписання Договору та узгодженого замовлення покупця на електронну адресу: .

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що датою поставки товару вважається дата оформлення належним чином видаткових документів та акту приймання-передачі товару від постачальника покупцю, які складають невід'ємну частину цього договору.

Загальна вартість Договору складає 815 000,00 грн., у тому числі ПДВ 20% - 135 833,33 грн. і визначається згідно узгодженої із постачальником специфікації, згідно замовлення покупця, яка є невід'ємною частиною Договору (п. 5.2 Договору).

У пункті 6.1 Договору сторонами було встановлено, що покупець здійснює оплату вартості товару на підставі рахунку-фактури та підписаного сторонами акту приймання-передачі товару таким чином:

- передплата 40% вартості товару - 326 000,00 грн.

- передплата 40% вартості товару - 326 000,00 грн. протягом 30 робочих днів після першої оплати.

- третя оплата вартості товару - 163 000,00 грн. протягом 2 робочих днів після установки обладнання.

Згідно п. 10.1 Договору у випадку не поставки товару у строк, визначений даним Договором, постачальник сплачує на користь покупця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленого товару за кожен день порушення строків виконання зобов'язань.

Специфікацією №1 до Договору сторони погодили комплектність товару (кількість деталей), вартість товару, строк поставки товару, порядок оплати товару та гарантійний строк.

Відповідачем було виставлено позивачу рахунок на оплату №2 від 03.01.2017 на суму 815 000,00 грн.

На виконання своїх зобов'язань за Договором позивачем було перераховано відповідачу у період з січня 2017 року по жовтень 2017 року кошти у загальному розмірі 815 000,00 грн.

Відповідачем 10.10.2017 на виконання своїх зобов'язань за Договором було поставлено позивачу товар за Договором згідно видаткової накладної №272.

Спір у справі виник у зв'язку з твердженнями позивача про те, що відповідачем прострочено виконання свого зобов'язання з виготовлення та поставки товару, а відтак у нього наявний обов'язок згідно п. 10.1 Договору сплатити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Елна" пеню у розмірі 96 795,21 грн. нараховану на 172 дні прострочення постачальника.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного сторонами Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором підряду, а тому права та обов'язки сторін визначаються, в тому числі положеннями глави 61 Цивільного кодексу України.

Пункт 1 статті 837 Цивільного кодексу України визначає, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 1 статті 839 Цивільного кодексу України передбачено, що підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається із пунктів 1.1 та 1.2 Договору та Специфікації №1 до Договору сторонами було погоджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Майстер-Гріг" зобов'язалось виготовити та поставити Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Елна" обладнання - лінію для перемотки сталевої стрічки на барабан.

Зважаючи на те, що умовами укладеного сторонами Договору не передбачено іншого, то у відповідності до приписів ч. 1 ст. 839 Цивільного кодексу України відповідач зобов'язаний був виконати роботу (виготовити та поставити обладнання) із свого матеріалу і своїми засобами.

Частиною 1 статті 846 Цивільного кодексу України передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

У пункті 3.1 Договору сторонами було погоджено, що поставка товару здійснюється протягом 90 робочих днів з моменту підписання Договору та узгодженого замовлення покупця на електронну адресу: .

У своєму позові Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Елна" вказує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Майстер-Гріг" зобов'язане було виконати свої зобов'язання за Договором до 21.04.2017, оскільки перебіг строку повинен розпочинатись з моменту підписання сторонами спірного договору.

Зокрема, з директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Елна" вказував, що станом на дату підписання вказаного Договору сторонами було узгоджено всі характеристики товару, необхідні для виготовлення відповідачем товару.

В той же час, заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначає, що ним не пропущено строку поставки обладнання, оскільки у відповідності до пункту 3.1 Договору перебіг строку виконання зобов'язань продавця (підрядника) розпочинається з моменту направлення узгодженого замовлення покупця на електронну адресу: , в той час як таке замовлення було одержане від позивача лише в червні 2017 року (07.06.2017).

Суд вважає, що такі твердження відповідача є необґрунтованими та безпідставними з огляду на наступне.

По-перше, пунктом 1.2 Договору передбачено, що найменування, кількість, ціна та асортимент товару погоджується сторонами попередньо та вказується в специфікаціях, рахунках-фактурах та накладних, які складаються відповідно до замовлення покупця. Замовлення, яке надане факсимільним зв'язком на номер , або надіслане електронною поштою на адресу: , визнається сторонами таким, що складене письмово (п. 1.2 Договору).

Як вбачається з п. 5.2 Договору загальна вартість Договору складає 815 000,00 грн., у тому числі ПДВ 20% - 135 833,33 грн. і визначається згідно узгодженої із постачальником специфікації, згідно замовлення покупця, яка є невід'ємною частиною Договору.

Тобто, із наведених умов Договору вбачається, що найменування, кількість, ціна та асортимент товару були погоджені сторонами попередньо, а також що вартість спірного товару була визначена сторонами згідно замовлення покупця, отже станом на дату укладення Договору та відповідно визначення ціни товару сторонами було узгоджено замовлення на виготовлення та поставку обладнання.

При цьому, такі висновки суду підтверджуються поясненнями свідка - директора Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Елна", який також вказував, що станом на дату укладення договору сторонами було узгоджено замовлення.

По-друге, відповідачем було виставлено позивачу рахунок на оплату №2 від 03.01.2017 на суму 815 000,00 грн.

При цьому, даний рахунок був висталений відповідачем бульш ніж через 2 тижні після підстписання сторонами Договору.

Зважаючи на те, що фактично сторонами було погоджено, що відповідач зобов'язаний був виконати роботу (виготовити та поставити обладнання) із свого матеріалу і своїми засобами, то визначення вартості робіт (вартості товару) без обізнаності Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстер-Гріг" про технічні характеристик товару (обладнання) є неможливим з огляду на необхідність включення до ціни обладнання вартості всіх матеріалів та засобів, які необхідні для виготовлення та поставки обладнання.

Більше того, в судових засіданнях, в яких здійснювалась фіксація технічними засобами, директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстер-Гріг" було вказано, що за рахунок коштів, які перераховувались позивачем за рахунком №2 від 03.01.20107, відповідачем відразу почалась закупівля матеріалів для виготовлення обладнання.

Такі твердження керівника відповідача свідчать про обізнаність Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстер-Гріг", ще в січні 2017 року які саме матеріали необхідні для виготовлення обкладання, що було б неможливим (принаймні необґрунтованим та недоцільним) без узгодження сторонами замовлення (його технічних характеристик).

По-третє, відповідаючи на питання суду директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстер-Гріг" пояснив, що обладнання булого виготовлене ще у травні 2017 року, проте при спробі його передати Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Елна" було заявлено про доробки, які коштували більше, ніж сторонами було погоджено.

В той же час, за поясненнями директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстер-Гріг" лист з технічним завданням, який надійшов на електронну адресу відповідача: , 07.06.2017, був надісланий позивачем після огляду ним виготовленого обладнання.

Отже, керівником відповідача було надано відмінні пояснення щодо обставин справи, ніж позиція відповідача в цілому, натомість пояснення директора відповідача цілком збігаються з свідченнями директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Елна" та знаходять своє підтвердження у матеріалах справи (зокрема, зазначеними судом вище доводах).

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач з метою добросовісного виконання своїх зобов'язань за Договором, одержавши від позивача суму попередньої оплати в повному обсязі ще у березні 2017 року, та являючись обізнаним про те, що сторонами було визначено датою припинення Договору 13.06.2017 (п. 12.1 Договору), вправі був звернутись до Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Елна" для узгодження замовлення (технічного завдання).

Водночас, матеріали справи не містять жодних доказів вжиття відповідачем заходів для одержання технічного завдання.

Однак, відсутність більш ніж 6 місяців від дати укладення Договору та близько п'яти місяців після оплати позивачем першої частини передоплати листування між сторонами щодо узгодження технічного завдання є цілком зрозумілою у разі якщо сторонами було погоджено технічне завдання (характеристики обладнання), що також підтверджує правдивість пояснень керівників сторін про узгодженість замовлення станом на дату укладення Договору (принаймні до виставлення відповідачем рахунку на оплату).

Таким чином, як умовами спірного договору та наявними в матеріалах справи документами, так і поясненнями керівників сторін підтверджується, що станом на дату укладення укладення спірного договору, а тим більше станом на дату виставлення відповідачем рахунку на оплату, сторонами було узгоджено замовлення та відповідачу було відомо про технічні характеристики обладнання, а тому останній міг приступити до виготовлення обладнання з метою вчасного виконання своїх зобов'язань за Договором.

Статтею 854 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Пунктом 6.1 Договору сторонами було встановлено, що покупець здійснює оплату вартості товару на підставі рахунку-фактури та підписаного сторонами акту приймання-передачі товару таким чином:

- передплата 40% вартості товару - 326 000,00 грн.

- передплата 40% вартості товару - 326 000,00 грн. протягом 30 робочих днів після першої оплати.

- третя оплата вартості товару - 163 000,00 грн. протягом 2 робочих днів після установки обладнання.

Тобто, сторонами була передбачена у Договорі попередня оплата виконаної роботи, відтак відповідач був праві вимагати її сплати від позивача.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи платіжних доручень Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Елна" було виконано своє зобов'язання із внесення першої частини попередньої оплати в повному її обсязі 13.02.2017 (позивачем 16.01.2017 перераховано на користь відповідача 50 000,00 грн. згідно платіжного доручення №1463, 30.01.2018 - 76 000,00 грн. згідно платіжного доручення №1492, 13.02.2017 - 200 000,00 грн. згідно платіжного доручення №1545, що разом становить суму 326 000,000 грн.).

Статтею 856 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо замовник не сплатив встановленої ціни роботи або іншої суми, належної підрядникові у зв'язку з виконанням договору підряду, підрядник має право притримати результат роботи, а також устаткування, залишок невикористаного матеріалу та інше майно замовника, що є у підрядника.

Зважаючи на встановлені судом обставини обізнаності відповідача щодо технічних характеристик обладнання, проте враховуючи, що позивачем було виконано своє зобов'язання за Договором з внесення першої частини попередньої оплати в повному її обсязі 13.02.2017, керуючись приписами статті 856 Цивільного кодексу України, суд приходить до висновку, що перебіг визначеного сторонами у Договорі строку для виготовлення та поставки товару повинен обраховуватись від 13.02.2017.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відтак, у відповідності до пункту 3.1 Договору та ст.ст. 530, 846 Цивільного кодексу України, з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України №850-р від 16.11.2016 "Про перенесення робочих днів у 2017 році" (оскільки сторонами було передбачено, що строк виконання робіт обраховується саме у робочих днях), відповідач зобов'язаний був поставити товар до 27.06.2017.

Натомість з підписаної представниками (керівниками) та скріпленої печатками сторін видаткової накладної №272 від 10.10.2017 Товариством з обмеженою відповідальністю "Майстер-Гріг" було поставлено обладнання за Договором Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Елна" лише 10.10.2017.

Як вбачається із положень ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він або загалі не приступив до виконання зобов'язання, або, якщо і приступив, але не виконав його у встановлений договором або законом термін.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частинами 1 та 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено у абз. 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту неналежного виконання своїх зобов'язань за спірним договором не спростовано, а матеріали справи їх не містять, відтак суд приходить до висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Майстер-Гріг" неналежно виконало свої зобов'язання за Договором, та відповідач є таким, що прострочив виконання свого зобов'язання з 28.06.2017.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідач не навів обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання.

Таким чином, відповідач у встановлений Договором строк свого обов'язку з поставки товару не виконав, допустивши прострочення виконання зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Судом встановлено, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується прострочення виконання відповідачем свого зобов'язання у визначений Договором строк та він є таким, що прострочив у період з 28.06.2017 по 09.10.2017.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що день фактичного виконання відповідачем свого зобов'язання не включається в період часу, за який здійснюється стягнення пені.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Згідно приписів ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Пунктом 10.1 Договору передбачено, що у випадку не поставки товару у строк, визначений даним Договором, постачальник сплачує на користь покупця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленого товару за кожен день порушення строків виконання зобов'язань.

Таким чином, за обрахунком суду, здійсненим з урахуванням встановленої судом дати, з якої відповідач є таким, що прострочив виконання свого зобов'язання (28.06.2017), визначеного у п. 10.1 Договору розміру пені (подвійна облікова ставка НБУ від вартості непоставленого товару) та встановленої судом дати, до якої є правомірним нарахування пені (09.10.2017) обґрунтованим розміром пені, яка підлягає стягненню з відповідача, є 58 054,79 грн.

В іншій частині заявлена до стягнення позивачем пеня у розмірі 38 740,42 грн. (96 795,21 грн. - 58 054,79 грн.) обрахована з невірним визначенням дати, з якої відповідач є таким, що прострочив виконання свого зобов'язання, та дати, до якої є правомірним нарахування пені, а тому стягненню не підлягає.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме правомірним буде стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстер-Гріг" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Елна" пеню у розмірі 58 054,79 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем також заявлено до стягнення у якості судових витрат витрати на правову допомогу в розмірі 16 000,00 грн.

При цьому, позивачем долучено до позовної заяви копії Договору №01/02/17 про надання юридичних послуг та правової допомоги від 01.02.2017, укладеного між позивачем (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Пі Джі ЕЛ", та Договору №27/12/17 про надання адвокатських послуг від 27.12.2017, укладеного між позивачем (клієнтом) та адвокатом Галенком О.М., відповідно до умов якого адвокат зобов'язався надавати правову допомогу за окремими дорученнями клієнта.

Також, позивачем долучено до матеріалів справи копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН №4757 від 26.10.2016, виданого на ім'я Галенка О.М., ордеру на надання правової допомоги серії АА №139005, та актів про надання юридичних послуг №1 від 20.03.2018 на суму 10 000,00 грн. та №2 від 16.04.2018 на суму 6 000,00 грн., копії платіжних доручень №2406 від 12.12.2017 на суму 10 000,00 грн. та №2706 від 13.04.2018 на суму 6 000,00 грн.

В той же час, як вбачається з акту про надання юридичних послуг №1 від 20.03.2018 на суму 10 000,00 грн. в надані послуги адвокатом було включено роботи з підготовки та подачі заяви про усунення недоліків вартістю 2 000,00 грн.

Суд відзначає, що у виконанні вказаних робіт була б відсутня необхідність у разі якби адвокатом було подано позовну заяву вперше із дотриманням вимог процесуального закону.

Водночас, відповідач не зобов'язаний нести витрати на відшкодування послуг адвоката, понесені у зв'язку з допущенням останнім недоліків при поданні позовної заяви вперше, а відтак в цій частині суд вважає, що заявлені витрати у розмірі 2 000,00 грн. є необґрунтованими та таким, що не підлягають відшкодуванню.

У відповідності до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Пунктом 3 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи надання позивачем належних доказів понесення ним витрат на правову допомогу адвоката за розгляд судом даної справи у сумі 14 000,00 грн., встановивши обставини, викладені у ч. 5 ст. 129 та ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, а також приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог та відсутність клопотання відповідача, поданого в порядку ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку про необхідність покладення на відповідача витрат на оплату послуг адвоката пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить суму 8 396,77 грн.

Керуючись статтями 13, 74, 126, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Елна" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстер-Гріг" (03187, м. Київ, проспект Академіка Глушкова, буд. 25, кв. 12; ідентифікаційний код 38455336) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Елна" (03062, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 65 ідентифікаційний код 21459234) пеню у розмірі 58 054 (п'ятдесят вісім тисяч п'ятдесят чотири) грн. 79 коп., судовий збір у розмір 1 056 (одна тисяча п'ятдесят шість) грн. 79 коп. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 8 396 (вісім тисяч триста дев'яносто шість) грн. 77 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Київського апеляційного господарського суду або через господарський суд міста Києва.

Повний текст рішення складено 26.07.2018.

Суддя Р.В.Бойко