ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/1169/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізінг", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Востокенергомонтаж", смт. Солоницівка
про визнання банкрутом
за участю представників:

позивача - Ломакіна Н.А.,

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Державне публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Украгролізінг" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Востокенергомонтаж" заборгованість за Договором № 2 Оренди індивідуально визначеного нерухомого майна від 02.02.2015 в сумі 15 162,13 грн., з яких: 11 740,79 грн. - основна заборгованість за орендними платежами; 1 822,52 грн. - пеня; 302,20 грн. - штраф у розмірі 2% від суми боргу; 971,64 грн. - інфляційні втрати; 324,98 грн. - 3% річних. Витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 762,00 грн. позивач просив також покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 07.05.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі.

За розпорядженням керівника апарату суду, у зв'язку з хворобою судді Шарко Л.В., було призначено повторний автоматизований розподіл справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (заяви) між суддями було визначено суддю Лаврову Л.С.

В призначеному на 17.07.2018 р. судовому засіданні представник позивача повністю підтримав доводи, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити з урахуванням наданої довідки про наявну заборгованість у ТОВ «Востокенергомонтаж» за договором оренди індивідуально визначеного нерухомого майна №2 від 02.02.2015 р.

Відповідач у призначене судове засідання не з'явився, правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, про розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених ст. 202 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що ним вжито всі заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, тому є підстави для розгляду справи за відсутності представника відповідача за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази та викладені доводи, судом встановлено наступне.

02.02.2015 р. між державним публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «УКРАГРОЛІЗИНГ» в особі Харківської філії (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Востокенергомонтаж» було укладено договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна №2 (Договір), за яким орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування окреме індивідуально визначене нерухоме майно - нежитлове приміщення площею 34,1 кв.м, розміщене за адресою: Харківська обл., Дергачівський р-н, смт Солоницівка, вул.Заводська, 49-А на першому поверсі адмінбудинку, що перебуває на балансі орендодавця, вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку майна і становить за експертною оцінкою станом на 26.09.2014 р. 62800,00 грн. Майно передано в оренду з метою розміщення офісу.

Відповідно до п. 10.1 Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з дати підписання акта приймання-передачі згідно з п 2.1 цього Договору до 31.12.2017 р.

За актом прийому-передачі службового приміщення б/н від 02.02.2015 р. орендодавцем було передано, а орендарем прийнято, орендоване майно (а.с. 19).

Відповідно до п. 3.1 Договору орендна плата становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (січень 2015 року) - 1043,74 грн. Орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць розрахунку на індекс інфляції лютого 2015 року. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за кожний попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п. 3.3 Договору).

Орендна плата перераховується орендарем орендодавцю щомісячно не пізніше 15 числа місяця, наступного за місяцем користування майном (п. 3.6 Договору).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що відповідачем систематично порушувалось виконання своїх зобов'язань за Договором в частині своєчасної сплати орендних платежів, що призвело до істотних порушень умов Договору. Заборгованість відповідача перед позивачем за орендними платежами станом на 18.04.2018 р. становила 11740,79 грн.

Позивач звертався до відповідача з вимогами №107 від 30.06.2017 р., №268 від 26.12.2017 р., однак, як зазначав позивач, відповідачем було залишено без відповіді зазначені вимоги, зобов'язання не виконано, що і стало підставою для звернення з позовом до суду про стягнення 11740,79 грн. - основної заборгованості за орендними платежами, 1822,52 грн. - пені, 302,20 грн. - штрафу в розмірі 2% від суми боргу, 971,64 грн. - інфляційні втрати та 324,98 грн. - 3% річних.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За приписами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 статті 762 ЦК України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Пунктом 5.3 укладеного сторонами Договору встановлено обов'язок орендаря своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Зобов'язання орендаря щодо сплати орендної плати забезпечуються у вигляді завдатку у розмірі, не меншому, ніж орендна плата за базовий місяць, який вноситься в рахунок орендної плати за останній місяць оренди (п. 3.10 Договору).

В процесі розгляду справи позивачем було надано до суду докази часткового погашення відповідачем заборгованості (а.с. 67-98) та довідку про те, що позивачем зараховано суму завдатку у розмірі 1252,49 грн. і станом на 18.06.2018 р. заборгованість за орендними платежами ТОВ «Востокенергомонтаж» складає 2907,62 грн.

Згідно ст. 14 ГПК України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів (стаття 74 ГПК України).

Доказів на підтвердження своєчасного та належного виконання умов Договору з перерахування позивачу орендної плати, або безпідставності нарахування орендної плати відповідачем не було надано. З огляду на що, з урахуванням наявності в матеріалах справи доказів, які підтверджують виконання позивачем своїх обов'язків за Договором оренди та лише часткове погашення відповідачем утвореної заборгованості, суд приходить до висновку про наявність у відповідача перед позивачем боргу з орендних платежів у розмірі 2907,62 грн.

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується на користь орендодавця у визначені пунктом 3.6 терміни відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати (п.3.7 Договору).

Згідно п. 3.8 Договору орендарю нараховується штраф у розмірі 2% суми заборгованості у разі, коли на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці.

Згідно приписів ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі викладених положень закону та умов укладеного сторонами Договору, позивачем було нараховано відповідачу 1.822,52 грн. - пені, 971,64 грн. - інфляційних втрат, 324,98 грн. - 3% річних від суми боргу, 302,20 грн. - штрафу у розмірі 2% від заборгованості. Перевіривши розрахунки позивача по здійсненим нарахуванням, суд вважає їх обґрунтованими, а вимоги по їх стягненню такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

З урахуванням приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 165, 238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Востокенергомонтаж" (код 38933458, Харківська обл., Дергачівський р-н, смт.Солоницівка, вул.Заводська, 49 А) на користь Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" (код 30401456 м.Київ, вул.Мечникова, 16 А) суму основного боргу 2.907.62 грн., як заборгованість за орендними платежами, 1.822,52 грн. - пені, 971,64 грн. - інфляційні втрати, 324,98 грн. - 3 % річних від суми боргу, 302,20 грн. штрафу у розмірі 2 % від заборгованості, та судовий збір 1.762,00 грн.

Повне рішення складено 23.07.2018 р.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексу. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.С. Лаврова