ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2018 Справа № 917/545/18

за позовною заявою Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради пров. Г.Бреста, 35А, м. Кременчук, Полтавська область, 39623

до Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, Полтавська область, 36022

про внесення змін до договору

Суддя Ціленко В.А.

Секретар судового засідання Білоус О.В.

Представники сторін:

від позивача: Сиротенко в.в., довіреність № 01/3445 від 07.05.2018р.

від відповідача: Червона О.В., довіреність № 10-75/1882 від 08.02.2018р.

Суть спору: Розглядається позовна заява Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради про внесення змін до п. 3.2 договору на послуги постачання неочищеної ( технічної ) води № 58620/2880 від 01.01.2018 року.

Відповідач позов заперечує посилається на те, що коригування тарифу у сторону збільшення допускається лише при збільшенні ціни на складові, передбачені у п. 3.3 укладеного договору, до яких не відносяться загальновиробничі та адміністративні витрати, витрати на збут. У зв'язку з викладеним не приймає запропоновані позивачем зміни до договору щодо ціноутворення та просить суд відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

Відповідно до укладеного договору № 58620/2882 від 01.01.2018 року Комунальне підприємство " Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради зобов'язалося постачати Публічному акціонерному товариству "Полтаваобленерго" у погоджених лімітах технічну воду за базовим тарифом 1,76 грн. за 1 м. куб. та 2,11 грн. за 1м. куб. В подальшому базовий тариф змінився, у зв'язку з чим Комунальне підприєсмтво "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради 20.04.2018 року надіслало проект додаткової угоди № 2 про внесення змін до п. 3.2. Договору, в частині визначення рівня тарифу, який Споживачем залишений без акценту, що позбавляє можливості його застосування під час здійснення розрахунків.

У зв'язку з викладеним позивач просить задовольнити позов та прийняти спірний пункт договору в його редакції.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 3 ст. 23 Господарського кодексу України передбачено, що правові акти органів посадових осіб місцевого самоврядування прийнятті в межах їх повноважень, є обов'язковими до виконання усіма учасниками господарських відносин, які розташовані або здійснюють свою діяльність на відповідній території.

Як вбачається із наданих доказів, на момент укладення договору базовий тариф на постачання технічної води 1, 76 грн. за 1 м. куб. та 2,11 грн. за 1 м. куб. був затверджений рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 29.08.2016 року № 776 "Про затвердження Комунальним підприємством "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради тарифу на послугу з постачання неочищеної (технічної) води для філії Кременчуцька ТЕЦ Публічного акціонерного товариства " Полтаваобленерго". В подальшому, 13.04.2018 року виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради було прийнято рішення № 403 "Про затвердження Комунальному підприємству "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради тарифу на послугу з постачання неочищеної ( технічної) води для філії Кременчуцька ТЕЦ Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", яким встановлено новий тариф в розмірі 2 грн. за 1 м. куб. та 2,39 грн. за 1 м. куб.

Згідно з статтею 22 Закону України "Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні" рішення органів місцевого самоврядування публікуються в офіційних виданнях та друкованих засобах масової інформації відповідних органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Рішення № 403 було опубліковано 19.04.2018 року у офіційному виданні Кременчуцької міської ради - газеті "Вісник Кременчука" ( випуск №16).

Абзацом 2 частини 1 статті 632 Цивільного кодексу України передбачено, що у випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки, тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими державної влади або органами місцевого самоврядування.

З наведеною вище нормою законодавства кореспондуються також положення статті 191 Господарського кодексу України, де зазначено, що державні регульовані ціни запроваджуються Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень у встановленому законодавством порядку.

Статтею 6 Закону "Про ціни і ціноутворення" встановлено, що органи місцевого самоврядування забезпечують реалізацію державної цінової політики у межах повноважень, визначених Законом.

Статтею 7 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово - комунальних послуг належить встановлення цін/ тарифів на житлово - комунальні послуги відповідно до Закону.

Відповідно до підпункту 2 пункту "а" статті 28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження в галузі бюджету, фінансів і цін, зокрема, повноваження щодо встановлення тарифів на побутові, комунальні та інші послуги.

Згідно з ст. 59 Закону України " Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. За імперативними приписами ст. 144 Конституції України (яка має найвищу юридичну силу та норми прямої дії) рішення прийняті органом місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Статтею 73 Закону України " Про місцеве самоврядування в Україні" акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

З вищевикладеного вбачається, що питання встановлення тарифів на комунальні послуги віднесено також до компетенції органів місцевого самоврядування, яке вирішується шляхом постановлення відповідним органом передбаченого Законом рішення.

Суд звертає увагу на те, що Рішення № 403 від 19.04.2018 року у відповідний період було чинним і у встановленому порядку незаконним не визнавалося, його проект погоджений Полтавським обласним територіальним відділенням антимонопольного комітету України, про що свідчить лист від 03.04.2018 року № 01/587, тому тариф на послугу постачання неочищеної (технічної) води на рівні 2, 00 грн. за 1 м. куб. та 2,39 грн. за 1 м. куб., підлягає обов'язковому застосуванню сторонами Договору з 19.04.2018.

Позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, з віднесенням судових витрат на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 232-233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Внести зміни до п. 3.2 Договору на послуги постачання неочищеної (технічної) води № 58620/2880 від 01.01.2017 року, доповнивши п. 3.2 наступним реченням:

"Базовий тариф на постачання неочищеної ( технічної) води з 19.04.2018 року становить 2,00 грн. за 1 м. куб. (без ПДВ) та 2,39 грн. за 1м м. куб. (з ПДВ)".

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (вул. Старий Поділ, буд. 5, м. Полтава, 36022, ) на користь Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради ( пров. Героїв Бреста, буд. 35А, м. Кременчук, Полтавська область, 39623, ) судовий збір у сумі 1762,00 грн.

4. Копію рішення направити сторонам по справі.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 06.08.2018.

Суддя В.А. Ціленко