ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2018 року

м. Київ

справа № 910/9804/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кушнір І.В. - головуючий, Краснов Є.В., Мачульський Г.М.,

За участю секретаря судового засідання Суворкіної Ю.І.

розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2018 (головуючий суддя: Чорна Л.В., судді : Разіна Т.І., Яковлєв М.Л.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз"

про стягнення 6 905 623,62 грн.,

За участю представників:

позивача - Лещенко Л.С. - адвокат,

відповідача - Гайсін Р.К. - адвокат,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Укргазвидобування" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" про стягнення 6 905 623,62 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем умов договору №2/3-ПМ на надання послуг по подачі інгібітору гідратоутворення, в частині оплати за період з грудня 2016р. по березень 2017р.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.09.2017р. по справі №910/9807/17, враховуючи збільшення розміру позовних вимог, позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" на користь Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" 6 105 365,61 грн. заборгованості, 504 394,66 грн. пені, 57727,92 грн. 3 % річних, 238 135,43 грн. інфляційних втрат, а також 103584,35грн. судового збору.

Рішення обґрунтовано тим, що відповідач в порушення умов договору не сплатив надані послуги, а акти приймання-передачі є такими, що підписані належним чином. Крім того, суд першої інстанції стягнув договірну пеню, інфляційні втрати та 3% річних в порядку п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2018 у справі №910/9804/17 рішення місцевого суду скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що відповідачем була надана вмотивована відмова у підписанні актів приймання-передачі за спірний період, оскільки умови договору №2/3-ПМ передбачають попереднє складення та підписання акту використання інгібітору, для чого відповідачу необхідно перевірити дані позивача про обсяг використаного інгібітору, що використовується при підготовці природного газу. Послуги по видобутку та підготовці газу для відповідача позивач надає за договором №УНВ 2949/06-11 від 20.04.2011р.

07.03.2018 (згідно із поштовим штемпелем на конверті) Публічним акціонерним товариством "Укргазвидобування" подано касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2018 у справі №910/9804/17 до Касаційного господарського суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.03.2018 року у справі №910/9804/17 визначено колегію суддів у складі: Кушнір І.В. (головуючий суддя), судді: Краснов Є.В., Мачульський Г.М.

10.04.2018 суд постановив ухвалу, якою касаційна скарга прийнята до провадження та її розгляд призначено на 18.06.2018, а також повідомлено учасників справи про дату, час і місце розгляду скарги.

До початку судового засідання 18.06.2018 до Касаційного господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" про відвід судді Кушніра І.В.

В судовому засіданні розглянувши питання про відвід, колегія суддів дійшла висновку, що доводи, викладені в заяві про відвід судді Кушніра І.В. необґрунтовані, тому дана заява про відвід відповідно до ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України підлягає передачі на авторозподіл для визначення судді для розгляду даної заяви.

20.06.2018 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" про відвід судді Кушніра І.В. протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями передано на розгляд Верховного Суду у складі судді Касаційного господарського суду Дроботової Т.Б.

21.06.2018 суд постановив ухвалу, якою у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" про відвід судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Кушніра І.В. у справі № 910/9804/17 відмовлено.

26.07.2018 перед початком розгляду справи від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі, згідно яких він просив суд взяти до уваги нові додаткові обставини, що виникли в липні 2018 року внаслідок прийняття 11.07.2018 Арбітражним інститутом Торгової палати м. Стокгольма Часткового Остаточного Рішення в справі V2016/114 між ПАТ"Укргазвидобування" та ТОВ "Карпатигаз".

Згідно з ч.2 ст.300 Господарського процесуального кодексу України:

"Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази."

На підставі викладеного, суд залишає дані пояснення відповідача без розгляду.

Скаржник (позивач) мотивує свою касаційну скаргу тим, що під час розгляду справи апеляційним судом не було досліджено та не надано належної правової оцінки Договору 2/3-ПМ, який не передбачає такої відкладальної умови для підписання актів оплати послуг за цим Договором, як підписання актів приймання-передачі вуглеводнів за Договором №УГВ2949/06-11 від 20.04.2011, перед підписанням актів за Договором 2/3-ПМ. Вважає, що не підписання актів приймання-передачі вуглеводнів за Договором №УГВ2949/06-11 від 20.04.2011 не може бути підставою для відмови відповідача від підписання актів за Договором 2/3-ПМ та оплати послуг за цим Договором.

Крім того позивач вважає, що сам акт приймання-передачі наданих послуг не є господарським зобов'язанням у розумінні ст. 509 ЦК України , а підставою для виникнення взаємних прав та обов'язків є договір, тому у відповідача виник обов'язок оплатити надані позивачем послуги.

З огляду на викладене, позивач у касаційній скарзі просить скасувати постанову апеляційного господарського суду, а рішення місцевого суду залишити в силі.

Відповідач надав відзив на касаційну скаргу, в якому просить суд постанову апеляційного суду залишити без змін, касаційну скаргу позивача залишити без задоволення.

У судове засідання з'явилися представники позивача та відповідача. Представник позивача просив суд задовольнити касаційну скаргу, постанову апеляційного суду скасувати, рішення місцевого суду залишити в силі. Представник відповідача просив суд відхилити касаційну скаргу, постанову апеляційного суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши наведені обставини, Верховний Суд в межах перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального та процесуального права при ухваленні зазначеного судового рішення, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ст.300 Господарського процесуального кодексу України:

"1. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

3. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

4. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права."

З урахуванням викладеного, судом не приймаються та не розглядаються доводи скаржника, пов'язані з переоцінкою доказів, визнанням доведеними/недоведеними або встановленням по новому обставин справи.

Як було встановлено судами, 01.04.2013р. між Публічним акціонерним товариством "Укргазвидобування" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" (замовник) було укладено договір №2/3-ПМ на надання послуг по подачі інгібітору гідратоутворення, за умовами якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується за плату надавати послуги по подачі інгібітору гідратоутворення, який належить виконавцю, на гирло свердловини та установку низькотемпературної сепарації, котра належить виконавцю, де проходить підготовка газу замовника для забезпечення без гідратного режиму роботи та підготовки газу згідно вимог нормативних документів.(п. 1.1. договору №2/3-ПМ).

Згідно п. 1.2. договору №2/3-ПМ під час визначення кількості використаного інгібітору сторони погоджують: кількість використаного інгібітору згідно індивідуальних норм використання інгібітору, які розроблені УкрНДІгаз, та погоджені ПАТ "Укргазавидобування" або фактично поданого за звітний місяць інгібітору на гирло свердловин та установки НТС виконавця. В разі відсутності індивідуальних норм використання інгібітору використовуються групові норми витрат інгібітору, затверджені ПАТ "Укргазвидобування".

Кількість інгібітору визначається щомісячно в двосторонньому акті використання інгібітору гідратоутворення (надалі - акт використання інгібітору), який складається виконавцем та підписується уповноваженими представниками сторін відповідно до п. 4.1. договору. (п. 1.3. договору №2/3-ПМ).

Пунктом 4.1. договору №2/3-ПМ сторони погодили, що виконавець зобов'язався скласти, підписати та направити для підписання замовнику не пізніше 5 робочого дня місяця, наступного за звітнім, два примірники акту використання інгібітору, в якому, згідно з п. 1.2. договору, вказується обсяг інгібітору, використаного виконавцем для підготовки газу замовника, протягом звітного місяця. На підставі акту використання інгібітору виконавець зобов'язаний скласти, підписати та направити для підписання замовнику не пізніше 5 робочого дня місяця, наступного за звітнім, два примірники акту наданих послуг. Замовник протягом 3 робочих днів з дати отримання відповідного акту підписує його або направляє виконавцю вмотивовану відмову від підписання. У разі, якщо замовник не підписує відповідний акт та не направляє вмотивовану відмову від підписання такого акту в зазначений у цьому пункті триденний строк, відповідний акт, підписаний лише виконавцем, вважається підписаним належним чином.

Згідно з п 4.2. договору №2/3-ПМ замовник зобов'язується щомісячно до 15 числа звітного місяця провести попередню оплату на підставі рахунку-фактури, отриманого від виконавця, у розмірі 25% від вартості фактично наданих послуг за попередній місяць та вартості інгібітору виконавця. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги, з урахуванням перерахованої виконавцю попередньої оплати, проводиться замовником до 15 числа місяця, наступного за звітнім, на підставі рахунку-фактури, наданого виконавцем замовнику, та після підписання сторонами акту наданих послуг.

В подальшому сторонами вносились зміни щодо вартості послуг та терміну дії договору за додатковими угодами.

Судами також встановлено, що 31.12.2016р. позивачем були складені акт витрат інгібітору гідратоутворень (метанолу) для обробки природного газу в грудні 2016р. та акт приймання-передачі наданих послуг за грудень 2016р., які надіслані відповідачу листом №36-06-349-3 від 12.01.2017р. та отримані останнім 25.01.2017р.

31.01.2017р. позивачем були складені акт витрат інгібітору гідратоутворень (метанолу) для обробки природного газу в січні 2017р. та акт приймання-передачі наданих послуг за січень 2017р., які надіслані відповідачу листом №36-02-1609-3 від 14.02.2017р. та отримані останнім 22.02.2017р.

28.02.2017р. позивачем були складені акт витрат інгібітору гідратоутворень (метанолу) для обробки природного газу в лютому 2017р. та акт приймання-передачі наданих послуг за лютий 2017р., які надіслані відповідачу листом №36-01-2595-3 від 13.03.2017р. та отримані останнім 20.03.2017р.

31.03.2017р. позивачем були складені акт витрат інгібітору гідратоутворень (метанолу) для обробки природного газу в березні 2017р. та акт приймання-передачі наданих послуг за березень 2017р., які надіслані відповідачу листом №36-06-3777-3 від 10.04.2017р. та отримані останнім 18.04.2017р.

30.04.2017р. позивачем були складені акт витрат інгібітору гідратоутворень (метанолу) для обробки природного газу в квітні 2017р. та акт приймання-передачі наданих послуг за квітень 2017р., які надіслані відповідачу листом №36-06-4687-3 від 10.05.2017р. та отримані останнім 16.05.2017р.

31.05.2017р. позивачем були складені акт витрат інгібітору гідратоутворень (метанолу) для обробки природного газу в травні 2017р. та акт приймання-передачі наданих послуг за травень 2017р., які надіслані відповідачу листом №36-06-5758-3 від 09.06.2017р. та отримані останнім 20.06.2017р.

Позивач вказував, що відповідач в порушення умов Договору та норм чинного законодавства не виконав взяті на себе зобов'язання, за надані ним послуги відповідач не розрахувався, заборгованість останнього за надані послуги за грудень 2016р., січень-травень 2017р. складає 6 105 365,61 грн., що і стало підставою для звернення з даним позовом.

В свою чергу, відповідач зазначав, що у нього не виникло обов'язку сплачувати за надані позивачем послуги по Договору №2/3-ПМ, оскільки ТОВ "Карпатигаз", як оператор СД та замовник послуг, може підписати вказані акти лише після підписання сторонами актів приймання-передачі вуглеводів за договором №УГВ2429/06-11, так як послуги по подачі метанолу, вилученню СПБТ та проведення профілактичних промивок є супутніми послугами та безпосередньо пов'язані із послугами, що надаються за договором №УГВ2949/06-11.

За вказаних обставин відповідач листами №06/02-5 від 06.02.2017р., №13/03-10 від 13.03.2017р., №23/03-1 від 23.03.2017р., №22/04-1 від 22.04.2017р., №25/05-1 від 25.05.2017р., №07/07-1 від 07.07.2017р. відмовився підписувати акти приймання-передачі.

Місцевий господарський суд задовольнив позовні вимоги з наступних підстав.

Із наявних у матеріалах справи документів убачається, що позивач на виконання п. 4.1. Договору направляв відповідачу для підписання кожного місяця протягом спірного періоду комплект документів (докази направлення наявні в матеріалах справи), а саме: акти витрат інгібітору, акти приймання-передачі наданих послуг, рахунки-фактури та довідки про вартість метанолу.

На обґрунтування відмови від підписання даних актів відповідач послався на ненадання Позивачем актів приймання-передачі вуглеводнів за іншим Договором (від 20.04.2011 № УГВ2949/06-11, укладений між сторонами), що унеможливлює підтвердження обсягів видобутку природного газу, для підготовки якого надавались позивачем послуги по подачі інгібітору для підготовки цього природного газу.

Утім, з аналізу положень Договору послуг не вбачається погодження сторонами відкладальної умови у вигляді передування підписання актів приймання-передачі вуглеводнів за Договором від 20.04.2011 № УГВ2949/06-11 перед підписанням актів за Договором на надання послуг по подачі інгібітору гідратоутворення. Відтак, не може бути підставою для відмови від підписання цих актів і невиконане позивачем зобов'язання з передачі відповідачу видобутого природного газу в період з грудня 2016 року по квітень 2017 року, примусове виконання якого було предметом розгляду в межах справи №910/5917/17.

З урахуванням викладеного, оскільки докази підписання цих актів Відповідачем у встановлений Договором строк у справі відсутні, а наведені ним причини для відмови від підписання не є належними, вказані акти, з огляду на п. 4.1. Договору, вважаються підписаними належним чином.

Апеляційний господарський суд не погодився з висновком місцевого суду щодо задоволення позову з наступних підстав.

Як встановлено судом, 01.04.2013р. між відповідачем, як оператором спільної діяльності між ПАТ «Украгазвидобування», Компанією Місен Ентерпрайзіс АБ та ТОВ «Карпатигаз» за договором №3 про спільну діяльність без створення юридичної особи від 10.06.2002р., та ПАТ «Укргазвидобування» (виконавець) було укладено договір №2/3-ПМ на надання послуг по подачі інгібітору гідратоутворення.

Сам же видобуток, збір, підготовка та транспортування газу, нафти та газового конденсату спільної діяльності позивач здійснює для відповідача за договором №УГВ2949/06-11 від 20.04.2011р.

Враховуючи умови договору №2/3-ПМ, а саме складення та підписання акту використання інгібітору, для чого відповідачу необхідно перевірити дані позивача про обсяг використаного інгібітору, що використовується при підготовці природного газу. Послуги по видобутку та підготовці газу для відповідача позивач надає за договором №УНВ 2949/06-11 від 20.04.2011р.

Таким чином, відповідачем була надана вмотивована відмова у підписанні актів приймання-передачі за спірний період.

Розглядаючи доводи касаційної скарги та заперечення на неї суд касаційної інстанції вважає за необхідне відмітити наступне.

Приймаючи оскаржувані рішення, суди першої та апеляційної інстанції сконцентрувалися виключно на формальній оцінці вмотивованості чи невмотивованості відмови відповідача у підписанні актів приймання-передачі за спірний період через призму оцінки впливу на спірні правовідносини, які виникли за договором №2/3-ПМ та пов'язані зі складанням та підписанням актів використання інгібітору, договору №УНВ 2949/06-11 від 20.04.2011р., а саме, щодо необхідності перевірити дані позивача про обсяг використаного інгібітору через оцінку кількості добутого газу за цим останнім договором.

Разом з тим, як встановлено судами попередніх інстанцій, згідно з п.1.2 Договору №2/3-ПМ сторонами встановлено, що під час визначення кількості використаного інгібітору сторони погоджують: кількість використаного інгібітору згідно індивідуальних норм використання інгібітору, які розроблені УкрНДІгаз, та погоджені ПАТ "Укргазавидобування" або фактично поданого за звітний місяць інгібітору на гирло свердловин та установки НТС виконавця. В разі відсутності індивідуальних норм використання інгібітору використовуються групові норми витрат інгібітору, затверджені ПАТ "Укргазвидобування" (Додаток №1 до Договору).

Таким чином, даний пункт Договору передбачає 3 варіанти можливості визначення кількості використаного інгібітору:

1. Згідно індивідуальних норм використання інгібітору, які розроблені УкрНДІгаз та погоджені ПАТ "Укргазавидобування".

2. Згідно фактично поданого за звітний місяць інгібітору на гирло свердловин та установки НТС виконавця.

3. В разі відсутності індивідуальних норм використання інгібітору згідно групових норм витрат інгібітору, затверджених ПАТ "Укргазвидобування" (Додаток №1 до Договору).

Крім того, відповідач посилається на "Норми витрат метанолу (інгібітору) для попередження та боротьби з гідратоутвореннями на свердловинах СД по ГПУ "Шебелинкагазвидобування" на зимовий період 2016-2017 (жовтень 2016-квітень 2017)", затверджені головним інженером позивача у вересні 2016.

Таким чином, поза увагою судів попередніх інстанцій залишилася оцінка предмету та підстав позову, а саме, щодо доведеності чи недоведеності позивачем кількості використаного інгібітору, зазначеного у вищевказаних актах, які були направлені для підписання позивачем на адресу відповідача, та реальної можливості визначення цієї кількості лише саме в межах Договору №2/3-ПМ.

В свою чергу, перевірка і переоцінка доказів та встановлення по новому фактичних обставин справи в силу положень наведеної ч.2 ст.300 Господарського процесуального кодексу України не відноситься до повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до п.48 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мала проти України" від 3 липня 2014 року, остаточне 17.11.2014:

"Більше того, принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (див. рішення у справах "Проніна проти України" (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, п. 25, від 18 липня 2006 року, та "Нечипорук і Йонкало проти України" (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), заява № 42310/04, п. 280, від 21 квітня 2011 року)."

Згідно з п.2 ч.1 ст.308 Господарського процесуального кодексу України:

"Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:

2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду."

Відповідно до п.1 ч.3 ст.310 Господарського процесуального кодексу України:

"Підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо:

1) суд не дослідив зібрані у справі докази."

На підставі викладеного, суд доходить висновку про необхідність касаційну скаргу позивача задовольнити частково, судові рішення першої та апеляційної інстанцій скасувати з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 129, 300, 301, 308, 310, 314, 315, 316, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2018 задовольнити частково.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2018 та рішення Господарського суду міста Києва від 06.09.2017 у справі №910/9804/17 скасувати повністю, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Кушнір

Судді Є. Краснов

Г. Мачульський