ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року м. ОдесаСправа № 3/146
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Величко Т.А.,

суддів: Бєляновського В.В., Будішевської Л.О.

секретар судового засідання Колбасова О.Ф.

за участю представників сторін:

від Публічного акціонерного товариства «Херсонгаз» - Гейко О.В.

від Міського комунального підприємства «Херсонтеплоенерго» - Маковецький Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Херсонгаз»

на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 02.05.2018 по справі № 3/146

за позовом Публічного акціонерного товариства «Херсонгаз»

до відповідача Міського комунального підприємства «Херсонтеплокомуненерго»

про: стягнення 104 577 810 грн. 84 коп.,

суддя суду першої інстанції: Литвинова В.В.

дата прийняття ухвали: 02.05.2018 р.

повний текст ухвали складений: 04.05.2018 р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 04.12.2001, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 07.06.2002 та постановою Вищого господарського суду України від 03.09.2002, стягнуто з Державного комунального підприємства «Херсонтеплокомуненерго» на користь Відкритого акціонерного товариства «Херсонгаз» 1652016,12 грн. основного боргу та 95,76 грн. судових витрат.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 22.08.2017 за заявою позивача замінено відповідача у справі - Державне комунальне підприємство «Херсонтеплокомуненерго» на його правонаступника - Міське комунальне підприємство «Херсонтеплоенерго».

Не погодившись з ухвалою суду, Міське комунальне підприємство «Херсонтеплоенерго» 31.08.2017 звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило її скасувати, у задоволенні заяви позивача відмовити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 21.09.2017 ухвалу Господарського суду Херсонської області від 22.08.2017 у справі №3/146 залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постановою Верховного суду від 12.03.2018 касаційну скаргу Міського комунального підприємства «Херсонтеплоенерго» задоволено частково. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 21.09.2017 та ухвалу Господарського суду Херсонської області від 22.08.2017 у справі № 3/146 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Херсонської області.

При новому розгляді, ухвалою Господарського суду Херсонської області від 02.05.2018 відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Херсонгаз» про заміну відповідача № 170804/1014/3858 від 04.08.2017.

01.06.2018 до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось ПАТ «Херсонгаз», в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Херсонської області від 02.05.2018 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву ПАТ «Херсонгаз» про заміну відповідача у справі № 3/146, а саме Міського комунального підприємства «Херсонтеплокомуненерго» на його правонаступника Міське комунальне підприємство «Херсонтеплоенерго».

Узагальнені доводи апеляційної скарги:

ПАТ «Херсонгаз» вважає, що ухвала підлягає скасуванню, оскільки прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального прав з зазначенням обставин, які не відповідають дійсності.

По - перше: ПАТ «Херсонгаз» зазначає, що саме МКП «Херсонтеплоенерго» є правонаступником МКП «Херсонтеплокомуненорго» за борговими зобов'язаннями з оплати спожитих енергоносіїв та послуг з х транспортування і постачання перед ПАТ «Херсонгаз» у зв'язку з отриманням у користування теплових пунктів та котелень відповідно до рішень Херсонської міської ради № 431 від 25.11.2011, 22.11.2012, № 1764 від 31.03.2015.

По - друге: відсутність на даний час виконавчого провадження, яке пов'язане із перебуванням МКП «Херсонтеплокомуненерго» в стадії банкрутства, та безпосередньо сам факт визнання кредиторських вимог заявника в межах справи про банкрутство не впливає на правовідносини щодо правонаступництва іншої особи, так як заборгованість за договірними зобов'язаннями боржником не сплачена навіть в частині та зобов'язання не припинені.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2018року, справа була розподілена на: головуючий - Величко Т.А., судді - Бєляновський В.В., Поліщук Л.В.

Розпорядженням В.о. керівника апарату суду № 606 від 05.06.2018 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 3/146, у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Величко Т.А.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2018, сформовано новий склад колегії: головуючий суддя Богатир К.В., судді: Бєляновський В.В., Поліщук Л.В.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 08.06.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Херсонгаз» на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 02.05.2018 у справі № 3/146.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду 14.06.2018 призначено справу № 3/146 до розгляду на 09 липня 2018 року о 09:30 год.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2018 у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді - Богатиря К.В., проведено повторний автоматичний розподіл справи №3/146, згідно з яким розгляд апеляційної скарги автоматично розподілено на колегію суддів у складі: головуючий суддя Величко Т.А., судді : Бєляновський В.В., Поліщук Л.В.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 04.07.2018 прийнято справу №3/146 за апеляційною скаргою ПАТ «Херсонгаз» на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 02.05.2018 до провадження у новому складі колегії суддів. Судове засідання призначено у режимі відеоконференції на 02.08.2018 об 11:00 год. в приміщенні Господарського суду Херсонської області за участю представника Публічного акціонерного товариства «Херсонгаз».

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2018р. у зв'язку із відпусткою судді-участника колегії Поліщук Л.В., проведено повторний автоматичний розподіл справи №3/146, згідно з яким розгляд апеляційної скарги автоматично розподілено на колегію суддів у складі: головуючий суддя Величко Т.А., судді Бєляновський В.В., Будішевська Л.О.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 31.07.2018 р. прийнято справу №3/146 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Херсонгаз» на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 02.05.2018р. до провадження у новому складі колегії суддів. Клопотання Публічного акціонерного товариства «Херсонгаз» про проведення судового засідання у режимі відеоконференції задоволено. Доручено Господарському суду Херсонської області (вул. Театральна, 18, м. Херсон, 73000) забезпечити проведення судового засідання по справі № 3/146, розгляд якої призначено на 02.08.2018р. об 11:00 год.

У судовому засіданні 02.08.2018 з'явився представник скаржника, який просив апеляційну скаргу задовольнити з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Представник Міського комунального підприємства «Херсонтеплоенерго» в судовому засіданні 02.08.2018 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 269 ГПК України, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як підтверджується матеріалами справи, рішенням Господарського суду Херсонської області від 04.12.2001, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 07.06.2002 та постановою Вищого господарського суду України від 03.09.2002, стягнуто з Державного комунального підприємства «Херсонтеплокомуненерго» на користь Відкритого акціонерного товариства «Херсонгаз» 1652016,12 грн. основного боргу та 95,76 грн. судових витрат.

З метою примусового виконання рішення 18.12.2001 виданий наказ, який на даний час не виконаний, оскільки постановою Господарського суду Херсонської області від 269.07.2012 у справі № 5024/1002/2012 МКП «Херсонтеплокомуненерго» визнано банкрутом та відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру, яка триває до теперішнього часу. Поряд з цим, ухвалою від 12.02.2013 року кредиторські вимоги ПАТ «Херсонгаз» в розмірі 1745462,90 грн. включені до реєстру вимог кредиторів в четверту та шосту чергу. Постановою Державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Херсонській області від 12.12.2012 року у зв'язку з визнанням боржника банкрутом, виконавче провадження закінчено.

У серпні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Херсонгаз» (далі - ПАТ «Херсонгаз») звернулося до Господарського суду Херсонської області із заявою про заміну боржника - Державного комунального підприємства «Херсонтеплокомуненерго» (далі - ДКП «Херсонтеплокомуненерго») його правонаступником - Міським комунальним підприємством «Херсонтеплоенерго» (далі - МКП «Херсонтеплоенерго») зі сплати коштів на виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 04.12.2001 у справі № 3/146.

В обґрунтування заяви ПАТ «Херсонгаз» посилалося на те, що постановою Господарського суду Херсонської області від 26.07.2012 у справі №5024/1002/2012 ДКП «Херсонтеплокомуненерго» визнано банкрутом та відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру, яка триває до цього часу; ухвалою Господарського суду Херсонської області від 12.02.2013 кредиторські вимоги ПАТ «Херсонгаз» у розмірі 1 745 462,90 грн (серед яких і вимоги про стягнення боргу на підставі рішення Господарського суду Херсонської області від 04.12.2001 у справі № 3/146) включені до реєстру вимог кредиторів четвертої та шостої черги; постановою державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Херсонській області від 12.12.2013 виконавче провадження закінчено у зв'язку із визнанням боржника банкрутом, отже рішення суду у справі № 3/146 не виконано.

Також ПАТ «Херсонгаз» наголошувало на тому, що 04.09.2001 Виконавчим комітетом Херсонської міської ради прийнято рішення № 323 про створення МКП «Херсонтеплоенерго» та передачу до його статутного фонду частки майна ДКП «Херсонтеплокомуненерго», яке відповідно до акта приймання-передачі основних засобів станом на 01.10.2001 складається, зокрема, із майна теплових пунктів та котелень, отже МКП «Херсонтеплоенерго» є користувачем майна з вироблення та постачання теплової енергії, яке раніше перебувало у користуванні ДКП «Херсонтеплокомуненерго», тому відповідно до частини 3 статті 22 Закону України «Про теплопостачання» МКП «Херсонтеплоенерго» є правонаступником за борговими зобов'язаннями з оплати спожитих енергоносіїв та послуг з їх транспортування і постачання, що виникли у ДКП «Херсонтеплокомуненерго» перед ПАТ «Херсонгаз».

Відповідно до ст. 334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (стаття 104 ЦК України).

Згідно з частиною 3 статті 22 Закону України «Про теплопостачання» у разі якщо суб'єкту господарювання надано в користування (оренду, концесію, управління тощо) цілісний майновий комплекс (індивідуально визначене майно) з вироблення теплової енергії, такий суб'єкт стає правонаступником за борговими зобов'язаннями з оплати спожитих енергоносіїв та послуг з їх транспортування і постачання, що виникли у суб'єкта господарювання, який раніше використовував зазначене майно (володів або користувався ним).

Договори про постачання та транспортування енергоносіїв укладаються з правонаступниками реорганізованої теплопостачальної та/або теплогенеруючої організації виключно за умови погодження порядку погашення заборгованості з оплати спожитих енергоносіїв та послуг з їх транспортування і постачання за попередній період (частина 4 статті 22 Закону України «Про теплопостачання»).

Статтю 22 Закону України «Про теплопостачання» було доповнено частинами 3-4 Законом України «Про внесення змін до статті 22 Закону України «Про теплопостачання» від 15.03.2012 N 4521-VI, який набрав чинності 08.04.2012.

Як вбачається з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про теплопостачання», її норма є самостійною та правонаступництво за борговими зобов'язаннями згідно з нею виникає в результаті факту надання в користування майна суб'єкта господарювання, який раніше використовував зазначене майно (володів або користувався ним).

Рішеннями Херсонської міської ради від 22.11.2013 № 1180 та від 31.03.2015 №1764 закріплено на праві господарського відання об'єкти, які вже були передані МКП «Херсонтеплоенерго» за актом від 01.10.2001. Крім того, ці рішення не містять жодних застережень щодо передачі МКП «Херсонтеплоенерго» будь-яких боргових зобов'язань, зокрема тих, що існують у відповідача.

Факт передачі майна теплопунктів та котелень міста у користування Міському комунальному підприємству «Херсонтеплоенерго» підтверджується також рішеннями Херсонської міської ради:

- від 25.11.2011 № 431 «Про надання згоди на розірвання договору управління комунальним майно від 25.06.2007 № 30 та передачу об'єктів договору в господарське відання МКП «Херсонтеплоенерго», за яким передано до господарського відання МКП «Херсонтеплоенерго» об'єкти згідно з актом інвентаризації;

- від 22.11.2013 № 1180 «Про закріплення за МКП «Херсонтеплоенерго» на праві господарського відання об'єктів нерухомості», за яким за МКП «Херсонтеплоенерго» закріплено на праві господарського відання об'єкти нерухомості, що належать до комунальної власності міської територіальної громади згідно з додатком, а саме котельні та теплопункти за переліком;

- від 31.03.2015 № 1764 «Про закріплення за МКП «Херсонтеплоенерго» на праві господарського відання об'єктів нерухомості», за яким за МКП «Херсонтеплоенерго» закріплено на праві господарського відання об'єкти нерухомості, що належать до комунальної власності міської територіальної громади згідно з додатком, а саме котельні та теплопункти за переліком.

Таким чином, на час передачі МКП «Херсонтеплоенерго» частки майна ДКП «Херсонтеплокомуненерго», яке відповідно до акта приймання-передачі основних засобів станом на 01.10.2001 складається (серед іншого) з майна теплових пунктів та котелень, Закон України «Про теплопостачання» не містив норми щодо правонаступництва за борговими зобов'язаннями

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що процесуальне правонаступництво на стадії виконання судового рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Правонаступництво полягає у переході прав і обов'язків від одного суб'єкта до іншого з відповідною відмовою від тих же вимог до суб'єкта від якого такі права і обов'язки переходять.

У цьому зв'язку, подана стягувачем заява про заміну сторони у справі №49/38-09 після винесення судом рішення у цій справі та видачі наказу на його примусове виконання є по своїй суті заявою про заміну боржника у виконавчому провадженні, однак така заміна можлива лише в разі існування виконавчого провадження.

Як встановлено колегією суддів, що докази наявності на виконанні у відповідному органі державної виконавчої служби виконавчого провадження з примусового виконання наказу про примусове виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 04.12.2001 (виданого 18.12.2001) по справі №3/146 в матеріалах справи відсутні, оскільки позивач звернувся зі своїми кредиторськими вимогами у справі про банкрутство відповідно до вимог Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» і такі вимоги були включені до реєстру вимоги кредиторів боржника - МКП «Херсонтеплокомуненерго».

Крім того, Постановою Державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Херсонській області від 12.12.2012 у зв'язку з визнанням боржника - МКП «Херсонтеплокомуненерго» банкрутом, виконавче провадження закінчено.

Відповідно ч. 1 та ч. 2 ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують. Вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Згідно з ч. 6 ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», вимоги кредиторів, визнані боржником або господарським судом, включаються розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

Статтею 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначена черговість задоволення вимог кредиторів. Разом з тим, частиною 6 цієї статті передбачено, що вимоги, не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними.

Враховуючи викладені вимоги Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», можна зробити висновок про те, що ПАТ «Херсонгаз» скористався своїм правом і звернувся зі своїми кредиторськими вимогами до МКП «Херсонтеплокомуненерго» у справі про банкрутство цього підприємства.

Колегія суддів звертає увагу скаржника, що до найбільш важливих загальних принципів права віднесено принцип справедливості, добросовісності і розумності, який, згідно з ст. 3 ЦК України, визнається загальною засадою цивільного законодавства.

Принцип справедливості, добросовісності і розумності є проявом категорій справедливості, добросовісності і розумності як суті права загалом. Принцип добросовісності є одним із засобів утримання сторін від зловживання своїми правами. Основне призначення цього принципу вбачається в наданні суддям більше можливостей з'ясовувати в повному обсязі фактичні обставини справи і, насамкінець, встановити об'єктивну істину. Загалом зміст цього принципу (справедливості, добросовісності і розумності) полягає в тому, що тексти законів, правочинів та їх застосування суб'єктами цивільних правовідносин мають бути належними і справедливими та відповідати загальновизнаним нормам обороту та нормам закону.

У зв'язку з тим, що докази про те, що позивач відмовився від таких вимог до МКП «Херсонтеплокомуненерго» у справі про банкрутство відсутні, його заява про заміну відповідача у справі №3/146 на Міське комунальне підприємство «Херсонтеплоенерго» фактично направлена на залучення останього не як правонаступника, а як суб'єкта, який у разі задоволення заяви позивача буде також нести відповідальність поряд з існуючим боржником за зобов'язаннями боржника.

Зазначені обставини свідчить про те, що позивач в такий спосіб намагається здійснити подвійне стягнення однієї і тієї ж заборгованості за судовим рішенням без відмови від цих вимог до первісного боржника, що не відповідає ані конституційним принципам, ані загальним принципам права, встановленим ст. 3 ЦК України.

Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 02.05.2018 у справі № 49/38-09 .

Враховуючи викладене, господарський суд Херсонської області, з урахуванням наведених вимог закону та встановлених обставин справи, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви стягувача про заміну сторони у справі.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 року №3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010 року Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріали справи свідчать про те, що суд першої інстанції всебічно, повно і об'єктивно дослідив матеріали справи в їх сукупності, дав вірну юридичну оцінку обставинам справи та правильно, з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв'язку з чим підстав для скасування чи зміни ухвали Господарського суду Херсонської області від 02.05.2018 у справі № 3/146 не вбачається.

Керуючись ст.ст. 255, 269, 270, 275, 276, 281- 283

Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Херсонгаз» - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Херсонської області від 02.05.2018 року у справі № 3/146 - залишити без змін,.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Публічне акціонерне товариство «Херсонгаз».

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку, передбаченому параграфом 1 глави 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 03.08.2018.

Головуючий суддя Величко Т.А.

Суддя Бєляновський В.В.

Суддя Будішевська Л.О.