ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2018р. Справа №914/716/18

За позовом: Дочірнього підприємства Львівський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, м. Львів

до відповідача: Служби автомобільних доріг у Львівській області, м. Львів

про стягнення заборгованості в розмірі 584 909, 00 грн

Суддя Манюк П.Т.

За участю секретаря Чорної І.Б.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1- представник;

від відповідача: ОСОБА_2- представник.

Розглядається справа за позовом Дочірнього підприємства Львівський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України до Служби автомобільних доріг у Львівській області про стягнення заборгованості в розмірі 584 909, 00 грн.

Ухвалою суду від 04.05.2018 було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче судове засідання призначено на 30.05.2018. Ухвалою суду від 30.05.2018 оголошено перерву до 11.06.2018.

Представник позивача у судове засідання 11.06.2018 зявився, через канцелярію суду подав відповідь на відзив. Представник відповідача в судове засідання 11.06.2018 зявився, через канцелярію суду подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. Ухвалою від 11.06.2018 суд постановив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 20.06.2018.

Представник позивача в судове засідання 20.06.2018 зявився. Представник відповідача в судове засідання 20.06.2018 зявився. В судовому засіданні 20.06.2018 оголошено перерву до 31.07.2018.

Представник позивача в судовому засіданні 31.07.2018 позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні 30.07.2018 щодо позову заперечив.

Враховуючи, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для зясування обставин справи і прийняття судового рішення, в судовому засіданні 31.07.2018 проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Позиція позивача.

Дочірнє підприємство Львівський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (надалі позивач, підрядник) звернулося в Господарський суд Львівської області з позовом до Служби автомобільних доріг у Львівській області (надалі відповідач, замовник) про стягнення 584 909, 00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 30.01.2017 між сторонами у справі, було укладено договір № 05-01/17 про закупівлю послуг: «Поточний дрібний ремонт та експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення Львівської області: Буський район; Золочівський район» (надалі - договір).

На виконання своїх договірних зобовязань, ДП «Львівський облавтодор» на автомобільних дорогах Буського та Золочівського району Львівської області у період листопада 2017 року здійснило виконання робіт (надання послуг) які є предметом договору, що підтверджується актом виконаних підрядних робіт форми КБ-2в на загальну суму 584 909, 00 грн.

Як стверджує позивач, вищезгаданий акт форми КБ-2в за листопад 2017 року на суму 584 909,00 грн надавався відповідачу та після перевірки фізичних та вартісних показників був підписаний його представником, проте не був оплачений. Враховуючи, що договором не встановлено конкретного строку для здійснення відповідачем оплати та з метою досудового врегулювання спору, ДП «Львівський облавтодор» звернулось до відповідача з вимогою (в порядку ст. 530 ЦК України) від 29.12.2017, разом з якою повторно надало попередньо підписаний представником відповідача акт приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2017 року на суму 584 909,00 грн (у двох примірниках) для скріплення їх печаткою та здійснення оплати. Вказана вимога разом з додатками була отримана замовником 03.01.2018, що підтверджується інформацією з офіційного веб-сайту ПАТ «Укрпошта» за штрихкодовим ідентифікатором № 032.

Позивач зазначає, що станом на дату підписання даної позовної заяви позивач будь-якої відповіді від відповідача на вимогу від 29.12.2017 не отримував, жодних заперечень стосовно якості/обсягу/вартості відображених у акті форми КБ-2в робіт відповідачем не висловлено, оплату за виконані роботи не проведено, що і стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Позиція відповідача.

Відповідач заперечуючи позовні вимоги зазначив, що Служба автомобільних доріг є неприбутковою організацією, одержувачем бюджетних коштів, що спрямовуються на розвиток мережі автомобільних доріг загального користування, відповідно до Положення про Службу автомобільних доріг у Львівській області, затвердженого наказом Державного агентства автомобільних доріг України від 12.09.2016 № 277.

Акт приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за листопад 2017 року був надісланий позивачем лише 29.12.2017, тобто з пропущенням передбаченого строку на подання документів до оплати, передбаченого в п. 4.1. договору, та отримано відповідачем лише 03.01.2018.

На думку відповідача, він належно виконав свої зобов'язання щодо здійснення оплати за послуги, надані у 2017 році відповідно до умов договору, а відтак у Служби автомобільних доріг у Львівській області відсутні правові підстави для виникнення зобовязань за договором щодо оплати акту приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за листопад 2017 року, оскільки позивачем неналежно виконано свої договірні зобовязання згідно з договором, зокрема щодо надання усіх необхідних документів, які є підставою для оплати замовником за надані послуги, та щодо своєчасності подання акту приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в для здійснення оплати. Таким чином, відповідач вважає, що позовна вимога про стягнення 584 909, 00 грн є безпідставною, необгрунтованою та не підлягає до задоволення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю виходячи із таких мотивів.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до статті 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 ЦК України). Згідно зі ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов'язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Як встановлено судом, 30.01.2017 між сторонами у справі, було укладено договір № 05-01/17 про закупівлю послуг: «Поточний дрібний ремонт та експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення Львівської області: Буський район; Золочівський район». В подальшому між сторонами було укладено 19 додаткових угод до вказаного договору.

Відповідно до п. 1.1. договору, підрядник зобовязувався у порядку та на умовах, визначених цим договором, своїми силами і засобами на власний ризик та/або із залученням субпідрядних організацій надати послуги з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення Львівської області: Буський район; Золочівський район, згідно Технічного завдання викладеного в тендерній документації за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів (інших джерел фінансування) та в обумовлений цим договором термін. Замовник зобовязувався прийняти надані згідно з цим договором та чинним законодавством України належним чином послуги після перевірки фізичних та вартісних показників та сплатити їх вартість по мірі надходження коштів передбачених на ці цілі на його рахунок.

Згідно з п. 1.2. договору, найменування послуг: «Поточний дрібний ремонт та експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення Львівської області: Буський район, Золочівський район». Протяжність автомобільних доріг загального користування місцевого значення Буського та Золочівського районів Львівської області становить - 574,8 км. Перелік доріг, що доручаються підряднику для надання послуг за предметом договору додається (додаток 1 до договору).

Як встановлено судом, укладений сторонами правочин є змішаним договором, оскільки містить в собі елементи як договору підряду, так і договору про надання послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до ст. 889 ЦК України, замовник зобовязаний оплатити підрядникові проведені роботи. Оплата робіт здійснюється відповідно до встановленої договором ціни.

У відповідності до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 903 ЦК України).

Сторони погодили, що розрахунки між замовником та підрядником проводяться після підписання сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) і довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3), складених у відповідності з положенням чинних ДСТУ та СОУ, які складаються підрядником і подаються для підписання замовнику не пізніше як за 5 робочих днів до кінця звітного місяця, або поетапної оплати замовником наданих послуг. Замовник може здійснювати подекадно проміжні платежі за надані послуги. Представник замовника на протязі пяти робочих днів відповідно до погодженого сторонами графіку здачі виконаних обсягів робіт перевіряє виконання робіт згідно представленого акту і підписує його в частині фактично виконаних робіт, в межах виділених бюджетних асигнувань (п. 4.1. договору).

Пунктом 4.2 договору передбачено, що фінансові зобов'язання за договором виникають при наявності та у межах бюджетних асигнувань, установлених планами використання бюджетних коштів. Оплата послуг проводиться у межах одержаних асигнувань на казначейський рахунок Замовника за фактично виконані обсяги робіт згідно ф.КБ-2в та ф.КБ-3.

Відповідно до п. 4.3. договору, у разі затримки бюджетного фінансування не з вини замовника, оплата за надані послуги здійснюється протягом 5 (пяти) банківських днів з дати отримання замовником бюджетного фінансування на свій реєстраційний рахунок. Факт надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок замовника є моментом настання строку виконання зобовязання за даним договором в розумінні п. 2 ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, при умові наявності підписаних сторонами ф.КБ-2в та ф.КБ-3.

Як вбачається із матеріалів справи, ДП «Львівський облавтодор» виконало на користь відповідача роботи (надало послуги) на автомобільних дорогах Буського та Золочівського району Львівської області у період листопада 2017 року, які є предметом договору, що підтверджується актом виконаних підрядних робіт форми КБ-2в на загальну суму 584 909, 00 грн.

Як встановлено судом, вищезгаданий акт форми КБ-2в за листопад 2017 року на суму 584 909, 00 грн представник відповідача підписав, однак докази його оплати відповідачем до матеріалів справи не подані.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи, що договором не встановлено конкретного строку для здійснення відповідачем оплати виконаних позивачем робіт та з метою досудового врегулювання спору, ДП «Львівський облавтодор» звернулось до відповідача з вимогою від 29.12.2017, якою надало попередньо підписані представником відповідача акт приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2017 року на суму 584 909, 00 грн (у двох примірниках) для скріплення їх печаткою та здійснення оплати. Вказана вимога разом з додатками була отримана замовником 03.01.2018, що підтверджується інформацією з офіційного веб-сайту ПАТ «Укрпошта» за штрихкодовим ідентифікатором № 032.

Факт отримання 03.01.2018 вимоги відповідачем не заперечується.

Відповідач заперечуючи позовні вимоги зазначив, що у Служби автомобільних доріг у Львівській області відсутні правові підстави для виникнення зобовязань за договором щодо оплати акта приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за листопад 2017 року, оскільки позивачем неналежно виконано свої договірні зобовязання згідно з договором, зокрема щодо надання усіх необхідних документів, які є підставою для оплати замовником за надані послуги, та щодо своєчасності подання акта приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в для здійснення оплати, як це передбачено п. 4.1., п. 4.2., п. 4.3. договору. Таким чином, відповідач вважає, що позовна вимога про стягнення 584 909,00 грн є безпідставною, необгрунтованою та не підлягає до задоволення, оскільки обов'язок щодо здійснення оплати за послуги надані у 2017 році відповідно до умов договору відповідачем у 2017 році виконаний, а відтак зобов'язання від є припиненим.

Згідно з п. 6.1.1., п. 6.1.2. договору, замовник зобовязаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за належним чином надані послуги в порядку, передбаченому розділом 4 цього договору; приймати надані послуги згідно з актом прийняття виконаних робіт (форма КБ-2) за умови дотримання підрядником п. 2.1. договору.

Пункт 6.1.3. договору передбачає, що замовник повинен відповідно до актів виконаних робіт здійснювати оплату за виконані послуги з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг і заходах, повязаних із забезпеченням безпечних умов руху транспортних засобів на дорогах, відповідно актів дефектів в межах забезпечених фінансуванням.

У матеріалах справи відсутні докази неналежного виконання підрядником робіт по договору. Не представлено до матеріалів справи також докази виявлення замовником допущених у роботі відступів від умов договору, не подано доказів відмови відповідача від підписання наданих позивачем актів чи висловлення будь-яких зауважень щодо відсутності додатків до таких актів, щодо вартості виконаних робіт чи щодо наявності будь-яких інших недоліків у строки, передбачені умовами п. 4.1 договору та ст.853 ЦК України.

Складений позивачем акт підтверджує виконання ним як підрядником робіт на загальну суму 584 909,00 грн. і оплата виконаних належним чином робіт не ставиться в залежність від підписання актів іншою стороною. Відсутність довідок про вартість виконаних будівельних робіт не свідчить про невиконання підрядником робіт, зазначених в актах, і також не звільняє замовника від обовязку оплати, адже підставою для оплати виконаних робіт є акт, який є первинним документом і який засвідчує факт здійснення господарської операції.

Заперечення відповідача стосовно ненадання підрядником Підсумкової відомості ресурсів, яка є одним із обовязкових документів для здійснення оплати, є безпідставними, оскільки в акті вказано найменування робіт і витрати на виконання робіт, виокремлено прямі витрати, загальновиробничі витрати, кошти на зведення та розбирання тимчасових будівель і споруд, додаткові витрати при виконанні будівельних робіт у зимовий (літній) період, інші супутні витрати, адміністративні витрати, кошти на покриття ризиків, кошти на покриття додаткових витрат, а в примітках до акту вказано про визначення вартості ресурсів за фактичними витратами. Відповідно, підписуючи акти, замовник ознайомлювався з відповідними відомостями та повинен був перевіряти їх, як це передбачено п.4.1 договору.

Щодо заперечень відповідача про недотримання строку надіслання йому акту, суд зазначає, що надіслання позивачем відповідачу акту не у строки, визначені договором - не пізніше як за 5 робочих днів до кінця звітного місяця, не звільняє замовника від обовязку оплати прийнятих робіт після підписання актів і отримання вимоги підрядника про здійснення оплати.

Надані відповідачем копій платіжних доручень не стосуються оплати виконаних робіт на підставі акту за листопад 2017 року, що є предметом спору у даній справі, а лише підтверджують здійснення відповідачем оплати за виконані за договором роботи в інші періоди 2017 року.

Відповідно до п. 6.4.1. договору, підрядник має право своєчасно та в повному обсязі отримувати оплату за виконані послуги.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За умовами ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності із ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 229 ГК України, учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобовязання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання.

За загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю. У випадку порушення грошового зобов'язання не можна вважати обгрунтованими доводи боржника з посиланням на неможливість виконання грошового зобов'язання через відсутність необхідних коштів (стаття 607 ЦК України) або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК України чи стаття 218 ГК України).

Для господарсько-правових відносин характерна юридична рівність сторін, тобто бюджетна установа як отримувач і розпорядник бюджетних коштів не має будь-яких привілеїв чи пільг в межах виконання зобовязань, взятих на себе за договором.

Окрім цього, за змістом частини другої статті 617 ЦК, частини другої статті 218 ГК та рішення Європейського суду з прав людини від 18.10.2005 від 18.10.2005 у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України, відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України на відповідний рік, не виправдовує бездіяльність органу державної влади і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення грошового зобов'язання.

Пунктами 1, 3 частини 1 статті 129 Конституції України одними з основних засад судочинства визначені рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно із ст. 2 принципами господарського судочинства, є зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, розумність строків розгляду справи. За умовами ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. З огляду на вищевикладене, господарським судом були створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

Станом на час розгляду справи відповідач доказів погашення боргу до суду не надав, отже, вимога про стягнення з відповідача 584 909, 00 грн заборгованості є обгрунтованою і такою, що підлягає до задоволення.

Відшкодування витрат, повязаних зі сплатою судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача повністю.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 123, 129, 231, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути зі Служби автомобільних доріг у Львівській області (м. Львів, вул. Володимира Великого, буд. 54; ) на користь Дочірнього підприємства Львівський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (м. Львів, вул. Володимира Великого, буд. 54; ) суму в розмірі 593 682, 64 грн, з яких:

- 584 909, 00 грн заборгованості;

- 8 773, 64 грн судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Львівського апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 07.08.2018.

Суддя Манюк П.Т.