ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2018м. ДніпроСправа № 904/2093/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Панна С.П. за участю секретаря судового засідання Кравченко Р.В.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича фірма "СЕРВІС" (49098, вул. Донецьке шосе, 7/226, м. Дніпро)

до Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 75)

про стягнення заборгованості за договором поставки у розмірі 42 749,88 грн.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Букін О.В. - представник дов. від 07.06.2018р. №13/1-49.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Виробнича фірма "Сервіс" звернулося до Господарського суду із позовом до Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради про стягнення заборгованості за договором поставки у розмірі 42 749,88 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору поставки № 83-ТМЦ від 13.11.2017р. в частині розрахунку за поставлений товар.

27.06.2018р. до господарського суду Дніпропетровської області представником відповідача подано відзив на позовну заяву у якому зазначає про те, що пунктами 7.3 договору №92-ТМЦ від 16.11.2017р. та п. 7.3 договору №189-ТМЦ від 14.12.2017р. передбачено, що оплата за договорами здійснюється після пред'явлення постачальником видаткової накладної, протягом п'ятнадцяти робочих днів з моменту підписання покупцем видаткової накладної на товар покупцем. Сторонами було підписано акт звіряння взаємних розрахунків із зазначенням розбіжностей у розмірі 42 749 грн. Покупець виконав свої зобов'язання не в повному обсязі в результаті чого виникла заборгованість на загальну суму 42 749, 88грн.

03.07.2018р. позивач подав до господарського суду Дніпропетровської області відповідь на відзив за №25 від 02.07.2018р. зазначає про те, що позивач у відповідності до договору поставки №83-ТМЦ від 13 листопада 2017р. здійснив поставку комп'ютерного обладнання на суму 42749,88грн. та передав його у власність відповідача.

У відповідності до вимог ст. 233 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

13.11.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Виробнича фірма "СЕРВІС" та Департаментом гуманітарної політики Дніпровської міської ради було укладено договір поставки №83-ТМЦ відповідно до пунктів 1.1, 1.2 розділу 1 постачальник зобов'язувався протягом строк дії договору поставити та передати у власність покупцю "Комп'ютерне обладнання (багатофункціональний пристрій)", ДК 021:2015-30230000-0, у кількості та складі згідно із Специфікацією (Додаток №1), яка є невід'ємною частиною цього договору. Кількість товару, його асортимент та технічні вимоги (номенклатура за сортами, групами, видами, марками, типами) та ціна на товар вказуються постачальником у специфікації (Додаток №1), Технічній специфікації (Додаток №3) та видаткових накладних. Замовник зобов'язаний прийняти товари та сплатити за нього на умовах, встановлених цим договором. Обсяги закупівлі можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.

Відповідно до пункту 3.1 місцем поставки: навчальні заклади замовника згідно Дислокацій (Додаток №2) до договору, за вказаними адресами. Строк поставки: поставка товару здійснюється у повному обсязі до 20.12.2017р. Передача товару від постачальника покупцю здійснюється за видатковою накладною, в якій сторони зазначають найменування товару, що постачається, кількість в одиницях вимірювання, ціну товару та загальну вартість товару, що постачається. На загальну вартість товару нараховується ПДВ за ставкою, встановленою чинним законодавством України. Датою отримання покупцем товару за відповідною видатковою накладною є дата проставлена у такій видатковій накладній представником покупця в день фактичного отримання товару.

Відповідно до п. 7.1 договору поставки покупець моє можливість сплачувати вартість поставки частинами або за всю партію поставки в термін, що не перевищує 15 банківських днів з моменту отримання товару. Оплата здійснюється шляхом безготівкового переказу на поточний рахунок постачальника, зазначений у реквізитах постачальника в договорі. Оплата здійснюється після пред'явлення постачальником видаткової накладної на товар, протягом п'ятнадцяти робочих днів з моменту підписання видаткової накладної на товар замовником.

Договір діє з моменту підписання до 31 грудня 2017р. включно, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором.

У відповідності до Договору поставки № 83-ТМЦ від 13 листопада 2017 р. Позивач здійснив поставку комп'ютерного обладнання та передав його у власність відповідача. Отримувачами цього обладнання були комунальні заклади ocвіти.

Загальна вартість поставленого комп'ютерного обладнання відповідно до п. 2 Додаткової угоди №1 від 20.11.2017р. до Договору поставки складала 42 749,88грн.

Поставка здійснювалась у наступному порядку: згідно з накладною № 010822-17 від 17.11.2017 р. поставлено комп'ютерне обладнання на - 4 149,96грн., накладною № 010984-17 від 17.11.2017 р. поставлено комп'ютерне обладнання на 4500,00грн., накладною № 010986-17 від 17.11.2017 р. поставлено комп'ютерне обладнання на 4500,00грн., накладною № 010987-17 від 17.11.2017 р. поставлено комп'ютерне обладнання на 4500,00грн., накладною № 010988-17 від 17.11.2017 р. поставлено комп'ютерне обладнання на 4500,00грн., накладною № 010989-17 від 17.11.2017 р. поставлено комп'ютерне обладнання на 11599,92грн., накладною № 010990-17 від 17.11.2017 р. поставлено комп'ютерне обладнання на 4500 грн., накладною № 010955-17 від 17.11.2017 р. поставлено комп'ютерне обладнання на 4500,00грн. (а.с 31-38).

Поставки обладнання підтверджується засвіченими печаткою підписами уповноважених ociб отримувачів товару у накладних та у товарно-транспортних накладних.

Відповідач свої зобов'язання по договору в частині оплати за поставлене обладнання не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 42 749,88грн., яка підтверджується матеріалами справи та підлягає до стягнення та підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків, підписаного ТОВ ВФ "Сервіс" та Департаментом гуманітарної політики Дніпропетровської міської ради (а.с.55).

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформації тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно приписів статей 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Європейський суд з прав людини у справі «Мантованеллі» проти Франції» звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є право на змагальне провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.6, ст.13 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», ст.ст.55,124,129 Конституції України, ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 75; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича фірма "Сервіс" (49098, м. Дніпро, вул. Донецьке шосе, 7/226) 42 749,88грн. - заборгованості та 1762,00грн. - витрат по оплаті судового збору, про що видати наказ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного тексту судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 04.08.2018

Суддя С.П. Панна