РІШЕННЯ

30 липня 2018 року м. ТернопільСправа № 921/158/18
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

при секретарі судового засідання Саловська О.А.

розглянув справу

за позовом Фізичної особи - підприємця Мисліцької Галини Іллівни АДРЕСА_1

до відповідача Теребовлянської міської ради (вул. Шевченка, 8, м. Теребовля, Тернопільська область, 48100)

про:

- визнання незаконними (протиправними) дій Теребовлянської міської ради по не затвердженню Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФОП Мисліцькій Г.І. в оренду терміном на п'ять років для обслуговування нежитлової будівлі кладової в межах населеного пункту м. Теребовля по вул. Шевченка 5А;

- визнання укладеним в редакції позивача договору оренди від 16.03.2018 земельної ділянки площею 0,0051 га по вул. Шевченка, 5А в м. Теребовля Тернопільської області, для обслуговування нежитлової будівлі кладової.

За участю від:

позивача - Помазанська С.І.

відповідача - не з'явився

Суть справи.

Фізична особа - підприємець Мисліцька Галина Іллівна звернулась до Господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідача Теребовлянської міської ради про:

- визнання незаконними (протиправними) дій Теребовлянської міської ради по не затвердженню Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФОП Мисліцькій Г.І. в оренду терміном на п'ять років для обслуговування нежитлової будівлі кладової в межах населеного пункту м. Теребовля по вул. Шевченка 5А;

- визнання укладеним в редакції позивача договору оренди від 16.03.2018 земельної ділянки площею 0,0051 га по вул. Шевченка, 5А в м. Теребовля Тернопільської області, для обслуговування нежитлової будівлі кладової.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що він є власником нежитлової будівлі - кладової по вул. Шевченка, 5а у м. Теребовля, на підставі Свідоцтва про право власності від 01.09.2006 серії ЯЯЯ№092615. Рішенням Теребовлянської міської ради від 25.09.2013 №1550 ФОП Мисліцькій Г.І. надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 5 років для обслуговування нежитлової будівлі кладової по вул. Шевченка, 5а у м. Теребовля площею 0,0034 га, або лише під будівлею, без врахування площі необхідної для її обслуговування. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30.03.2016 з врахуванням вимог чинного законодавства - Земельного кодексу України, ДБН 360-92**, розрахунку потреби площі земельної ділянки необхідної для обслуговування нежитлової будівлі кладової, технічного паспорта на нежитлову будівлю кладову, зроблено висновок, що площа земельної ділянки для відведення в оренду ФОП Мисліцькій Г.І. повинна складати 0,0051 га. В подальшому, позивачем замовлено виготовлення Проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки площею 0,0051 га в оренду терміном на 5 років для обслуговування нежитлової будівлі кладової в межах населеного пункту м. Теребовля по вул. Шевченка, 5а. Відповідність вказаного проекту землеустрою вимогам чинного законодавства встановлена Висновком про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки експерта державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Київській області, а його матеріали засвідчені (погоджені) начальником відділу Держгеокадастру у Теребовлянському районі. В порушення ч.6 ст.123 Земельного кодексу України Теребовлянською міською радою не затверджено Проект землеустрою прийнято рішення про надання земельної ділянки у користування.

Ухвалою суду від 14.05.2018 відкрито провадження у справі №921/158/18 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у даній справі призначено на 11.06.2018.

На підставі п.5 ч.1 ст. 228 ГПК України провадження у справі №921/158/18 зупинялось до вирішення питання щодо розгляду заяви про відвід судді Шумського І.П., складом суду, який визначається у порядку ст.32 ГПК України.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.05.2018, заяву про відвід судді Шумського І.П. у даній справі передано на розгляд судді Андрусик Н.О.

Ухвалою суду від 31.05.2018 (суддя Андрусик Н.О.) відмовлено у задоволенні заяви ФОП Мисліцької Г.І. б/н від 23.05.2018 про відвід судді Шумського І.П. від розгляду справи №921/158/18, у зв'язку з необґрунтованістю.

В подальшому, ухвалою суду від 01.06.2018 поновлено провадження у даній справі та повідомлено учасників процесу про те, що підготовче засідання у справі проводитиметься 11.06.2018, яке відкладалось до 16.07.2018.

В ході розгляду справи позивачем до матеріалів справи долучено вже згадувану заяву б/н від 23.05.2018 (вх. 218 від 25.05.2018) про відвід судді, з додатком.

В свою чергу відповідачем до матеріалів справи подано: відзив від 13.07.2018 №02-26/661 (вх. 13870 від 16.07.2018) (надісланий електронною поштою); супровідний лист від 16.07.2018 №02-26/667 (вх. №13924 від 16.07.2018), з додатком (надісланий електронною поштою); відзив від 13.07.2018 №02-26/661 (вх. №14052 від 18.07.2018); заяву б/н від 30.07.2018 (вх. №14609 від 30.07.2018) про ознайомлення з матеріалами справи; заяву б/н від 30.07.2018 (вх. №14628 від 30.07.2018) про слухання справи без участі представника.

Ухвалою суду від 16.07.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу №921/158/18 до розгляду по суті на 27.07.2018, в якому оголошувалась перерва до 30.07.2018.

Представником позивача в судовому засіданні 30.07.2018 підтримано позовні вимоги, з підстав наведених у позові та на підставі доказів, які подані до позовної заяви. Також ним усно зазначено, що позивач продовжує сплачувати орендну плату за землю, здійснивши платежі за весь третій квартал 2018 року.

Повноважний представник відповідача в судове засідання 30.07.2018 не з'явився, подавши на адресу суду заяву б/н від 30.07.2018 про слухання справи без його участі. У вказаній заяві ним висловлено прохання про закриття провадження у справі щодо першої позовної вимоги та про відмову в задоволенні позову щодо другої позовної вимоги.

Відповідач, у встановлені судом в ухвалах від 14.05.2018, 01.06.2018 та 11.06.2018 строки, відзиву на позов не надав.

На електронну адресу суду 16.07.2018 (за вх.13870) надійшов відзив від 13.07.2018 №02-26/661, в якому відповідач просив закрити провадження у справі щодо першої позовної вимоги, та відмовити в задоволенні позову щодо другої позовної вимоги. А також справу слухати без участі представника відповідача.

З цього приводу, суд вважає за необхідне зазначити, що вищевказаний відзив на позовну заяву не містить електронного цифрового підпису.

Згідно п.1.5.6 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 № 28 (далі - Інструкція) - "надсилання офіційного листа електронною поштою здійснюється за умови реєстрації документа та запису вихідного реєстраційного номера і дати документа у файл, що відповідає конкретному документу. Електронний лист є офіційним, якщо містить вкладення з текстом офіційного документа у вигляді файлу, скріпленого електронним цифровим підписом."

Згідно встановлених у статті 1 Закону України "Про електронний цифровий підпис" норм, електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб'єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі (ст. 4 Закону України "Про електронний цифровий підпис").

Відповідно до п.1.5.17 Інструкції документи, які отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису або каналами факсимільного зв'язку, не належать до офіційних. У разі надсилання електронних документів без електронного цифрового підпису та факсограм необхідно надсилати також оригінал документа в паперовій формі. Проте такий від представника відповідача, станом на 28.09.2017, на адресу господарського суду не надійшов. А тому суд, не приймає вищезазначений відзив представника відповідача до уваги. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Вищого господарського суду України від 14.09.2017, винесеній по справі №904/7819/15.

18.07.2018 на адресу суду від відповідача у справі надійшов відзив на позов, згідно з яким відповідач просив закрити провадження у справі щодо першої позовної вимоги, та відмовити в задоволенні позову щодо другої позовної вимоги. У відзиві відповідач не зазначає причин його несвоєчасної подачі.

Частиною 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Норма такого ж змісту відображена і у частині 2 статті 178 ГПК України.

Судом також враховано, що у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66,69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25.01.2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

З урахуванням наведеного, поданих суду матеріалів та пояснень учасників справи щодо відсутності у них інших доказів та обставин, які можуть повідомити, суд прийшов до висновку про можливість закінчення розгляду справи.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програми фіксування судового процесу (судового засідання) "Акорд". Експертний висновок № 765 від 20.10.2017 до 20.10.2020.

Для робочого оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер NJ 204 G 21 D 8040667 E 2.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне:

В провадженні Господарського суду Тернопільської області перебувала справа №921/43/15-г/6 за позовом Фізичної особи - підприємця Мисліцької Галини Іллівни до відповідача Теребовлянської міської ради про визнання недійсним рішення №1550 від 25 вересня 2013 року в частині визначення площі земельної ділянки.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 04.02.2016 у справі №921/43/15-г/6 в задоволенні позову відмовлено.

В подальшому, постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30.03.2016 задоволено апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Мисліцької Г.І.; скасовано рішення Господарського суду Тернопільської області від 04.02.2016 в справі №921/43/15-г/6; прийнято нове рішення, яким позовні вимоги Фізичної особи - підприємця Мисліцької Галини Іллівни до Теребовлянської міської ради про визнання недійсним рішення №1550 від 25 вересня 2013 року в частині визначення площі земельної ділянки - задоволено; визнано недійсним рішення сорок шостої сесії шостого скликання Теребовлянської міської ради від 25 вересня 2013 року № 1550 "Про надання дозволу складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в м. Теребовлі, вул. Шевченка, 5-А, в оренду ФО-П Мисліцькій Г.І." в частині визначення розміру земельної ділянки площею 0,0034 га для обслуговування будівлі ФОП Мисліцької Г. І. за адресою вул. Шевченка, 5А, м. Теребовля; здійснено розподіл судових витрат.

Вказана постанова апеляційного суду набрала законної сили, в касаційному порядку не оскаржувалась.

У постанові Львівського апеляційного господарського суду від 30.03.2016 у справі №921/43/15-г/6 встановлено наступні обставини:

- на підставі рішення Теребовлянської міської ради від 27.06.2006 № 151, Мисліцькій Г.І. було видано свідоцтво від 01.09.2006 про право власності на нежитлове приміщення (кладової) по вул. Шевченка, 5а в м. Теребовля, яке зареєстровано у Теребовлянському бюро технічної інвентаризації, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.09.2006;

- 05.09.2006 Теребовлянським бюро технічної інвентаризації складено технічний паспорт на кладову, відповідно до якого площа цього приміщення складає 23,4 кв. м. - по внутрішніх обмірах та 32,4 кв. м. - по зовнішніх;

- згідно розрахунку потреби площі земельної ділянки для обслуговування нежитлового приміщення позивачеві в вул. Шевченка, 5-а, м. Теребовля, Тернопільської області, складеного Теребовлянським районним комунальним підприємством "Архпроектсервіс" від 13.10.2014 - площа земельної ділянки складе - 0,0051 га, з врахуванням площі забудови 0,0034 га та зони замощення 0,0017 га;

- 14.08.2013 Фізична особа - підприємець Мисліцька Г.І. звернулась в Теребовлянську міську раду із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди для обслуговування нежитлового приміщення (кладової) по вул. Шевченка, 5а, м. Теребовля;

- рішенням сесії Теребовлянської міської ради №1512 від 30.08.2013, по розгляду заяви Фізичної особи - підприємця Мисліцької Галини Іллівни від 14.08.2013, вирішено доручити постійній комісії міської ради з питань землекористування вивчити питання про надання їй дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування кладової по вул. Шевченка, 5а в м. Теребовля;

- згідно протоколу засідання постійної комісії з питань землекористування від 25 вересня 2013 року, її члени (зіславшись на кадастровий план) прийшли до висновку про необхідність надання позивачці ділянки площею 0,0034 га;

- на засіданні комісії 25.09.2013 ФОП Мисліцька Г.І. просила збільшити загальну площу земельної ділянки, встановивши її межі на відстані одного метра від стін будівлі, а разом 0,0051 га. Однак, комісія з питань землекористування рекомендувала надати заявниці дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки саме площею 0,0034 га;

- рішенням Теребовлянської міської ради від 25.09.2013 №1550, підприємцю Мисліцькій Г.І. надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,0034 га в оренду терміном на 5 років для обслуговування кладової по вул. Шевченка, 5а, м. Теребовля, за рахунок земель житлової та громадської забудови, угіддя - землі для комерційного використання;

- 10.10.2013 Теребовлянським районним комунальним підприємством "Архпроектсервіс" виготовлено розрахунок №65 потреби земельної ділянки для обслуговування нежитлового приміщення гр. Мисліцької Г.І. по вул. Шевченка, 5а, м. Теребовля;

- 13.10.2014 Теребовлянським районним комунальним підприємством "Архпроектсервіс" виготовлено розрахунок потреби земельної ділянки для будівництва та обслуговування нежитлового приміщення гр. Мисліцької Г.І. по вул. Шевченка, 5а, м. Теребовля вих. №28, за яким площа ділянки всього складає 0,0051 га, з якої площа забудови 0,0034, площа замощення 0,0017 га.

Не погодившись із рішенням Теребовлянської міської ради від 25.09.2013 №1550, Мисліцька Г.І. оскаржила його в судовому порядку, в частині площі земельної ділянки -0,0034га, щодо якої надано дозвіл на складання проекту землеустрою.

Як вже зазначалось, рішенням суду від 04.02.2016 у справі №921/43/15-г/6 відмовлено в задоволенні позову. За результатами його перегляду в апеляційному порядку, Львівський апеляційний господарський суд, у постанові від 30.03.2016 скасовуючи рішення від 04.02.2016 та приймаючи нове рішення у справі №921/43/15-г/6, прийшов до висновку, що для обслуговування нерухомості ФОП Мисліцької Г.І. необхідна земельна ділянка площею 0,0051 га.

Відповідно до частини 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В матеріалах справи №921/158/18 міститься Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 5 (п'ять) років, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (нежитлової будівлі кладової) в межах населеного пункту по вул. Шевченка, 5А, м. Теребовля, на території Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області. Вказаний Проект землеустрою у 2017 році виконано Приватним підприємством "Оцінювач", на замовлення ФОП Мисліцької Г.І., щодо проектування відведення в оренду останньої земельної ділянки площею 0,0051 га.

Матеріали проекту землеустрою, в т.ч. проект відведення земельної ділянки площею 0,0051 га, кадастровий план земельної ділянки та відповідність висновку експерта засвідчені (погоджені) начальником відділу Держгеокадастру у Теребовлянському районі, а також містить Висновок про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки експерта державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Київській області.

Теребовлянською міською радою у листі № 02-26/48 від 15.01.2018, адресованому Мисліцькій Г.І., повідомлено останню, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки їй в оренду терміном на 5 (п'ять) років для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (нежитлової будівлі кладової) в межах населеного пункту м. Теребовля по вул. Шевченка,5а буде погоджено після прийняття нового рішення черговою сесією міської ради яким буде визначено розмір земельної ділянки.

Також, відповідач у листі №02-26/122 від 05.02.2018 повідомив позивача про те, що питання внесення змін до рішення сесії Теребовлянської міської ради №1550 від 25.09.2013 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в м. Теребовля по вул. Шевченка, 5а в оренду ФОП Мисліцькій Г.І.» в частині зміни площі земельної ділянки, а саме замість «площі 0,0032 га» читати площу « 0,0051 га» було внесено для розгляду сесією Теребовлянської міської ради 02.02.2018. Однак, по даному питанню, за наслідками голосування рішення не прийнято.

Згодом, Мисліцька Г.І. звернулась до Теребовлянської міської ради із заявою б/н від 21.02.2018 з проханням видачі копію рішення про погодження або копію рішення про відмову в погодженні проекту землеустрою, особисто.

В подальшому, супровідним листом б/н від 16.03.2018 позивачем скеровано на адресу відповідача два примірники договору оренди землі від 16.03.2018.

З наявного в матеріалах справи проекту договору оренди землі від 16.03.2018 вбачається, що він стосується передачі Теребовлянською міською радою (орендодавцем) у строкове платне користування Мисліцькій Галині Іллівні (орендарю) земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:, розташованої в межах населеного пункту по вул. Шевченка, 5А, м. Теребовля, загальною площею 0,0051 га із земель не наданих у власність чи постійне користування для обслуговування нежитлової будівлі (кладової) (об'єкт оренди) (п.1, п.2 проекту договору).

На земельній ділянці розміщені об'єкти нерухомого майна - нежитлова будівля (кладова). Земельна ділянка передається в оренду разом із розміщеною на ній нежитловою будівлею (кладовою) (п.3, п.4 проекту договору).

Згідно п.5 проекту договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору становить 27333,52 гривень.

Відповідно до п.8 проекту договору, його укладено на 5 (п'ять) років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 (тридцять) днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 3 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, що становить 820,01 грн. в рік, 68,33 грн. щомісячно на рахунок Орендодавця за реквізитами вказаними ним у договорі (п.9 проекту договору).

Пунктом 21 проекту договору вказано, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Відповідно до п. 28 проекту договору орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; додержання державних стандартів, норм і правил; своєчасного внесення орендної плати.

Орендодавець зобов'язаний передати в користування земельну ділянку у стані придатному до використання; не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою (п.29 проекту договору).

Пунктом 30 проекту договору передбачено право орендаря: самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження; отримувати продукцію і доходи; здійснювати в установленому законодавством порядку за письмовою згодою орендодавця будівництво водогосподарських споруд та меліоративних систем. З метою недопущення потрапляння під фундамент нежитлової будівлі дощових та стічних вод орендар має право облаштувати на орендованій земельній ділянці підмостку навколо нежитлової будівлі. Орендар має право викупу орендованої земельної ділянки.

Згідно з п. 31 проекту договору до обов'язків орендаря віднесено: приступити до використання земельної ділянки в порядку встановленому чинним законодавством.

Дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Якщо орендар продовжує користуватися майном після закінчення строку договору оренди, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором (п.37 проекту договору).

Відповідно до п. 38 проекту договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається (п.39 проекту договору).

У п.43 проекту договору передбачено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами або набрання законної сили рішенням суду про визнання договору оренди землі дійсним (укладеним).

В матеріалах справи міститься квитанція №74 від 02.05.2018 про сплату Мисліцькою Г.І. коштів в сумі 205 грн. в призначенні платежу якого зазначено: «*; 101; НОМЕР_1; орендна плата за квітень, травень, червень, Мисліцька Г.; Мшанець».

У відповідь на пропозицію ФОП Мисліцької Г.І. щодо укладення договору оренди землі, Теребовлянською міською радою листом №536/02-18 від 23.03.2018 зазначено, що істотними умовами договору є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; акт приймання-передачі об'єкта оренди. А укладання договору оренди земельної ділянки здійснюється: із земель приватної власності - за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку; із земель державної або комунальної власності - на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону; на підставі цивільно-правового договору або в порядку спадкування. З огляду на наведене , Теребовлянською міською радою зазначено, що проект договору від 16.03.2018 не відповідає вимогам Закону України від «Про оренду землі» (у редакції чинній на час виникнення спірних відносин) та положенням Земельного кодексу України. А у відповідності до ч.1 ст. 638 ЦК України договір оренди є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

За твердженням ФОП Мисліцької Г.І., внаслідок відсутності зі сторони Теребовлянської міської ради дій по затвердженню проекту землеустрою щодо відведення у користування позивача земельної ділянки площею 0,0051 га по вул. Шевченка, 5а в м. Теребовля Тернопільської області, а також відсутність згоди відповідача на укладення (в редакції позивача) договору оренди земельної ділянки за вказаною адресою, стало підставою для звернення до суду з даним позовом, з метою захисту свого порушеного права (інтересу) як власника об'єкту нерухомості (розміщеного на вказаній земельній ділянці), з метою оформлення права користування вказаною земельною ділянкою.

З'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи учасника процесу, оцінивши докази, суд прийшов до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі щодо першої позовної вимоги та відсутність підстав для задовлення другої позовної вимоги, з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача у питанні щодо затвердження проекту землеустрою (виготовленого у 2017 році) у січні 2018 року.

Перша позовна вимога ФОП Мисліцької Г.І. стосується визнання незаконними (протиправними) дій Теребовлянської міської ради по не затвердженню Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФОП Мисліцькій Г.І. в оренду терміном на п'ять років для обслуговування нежитлової будівлі кладової в межах населеного пункту м. Теребовля по вул. Шевченка, 5А.

Відповідно до ч.1 ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання). Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою. Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30.03.2016 №921/43/15-г/6 визнано недійсним рішення сорок шостої сесії шостого скликання Теребовлянської міської ради від 25 вересня 2013 року № 1550 "Про надання дозволу складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в м. Теребовлі, вул. Шевченка, 5-А, в оренду ФО-П Мисліцькій Г.І." в частині визначення розміру земельної ділянки площею 0,0034 га для обслуговування будівлі ФОП Мисліцької Г. І. за адресою вул. Шевченка, 5А, м. Теребовля, і при цьому встановлено, що для обслуговування вказаної земельної ділянки необхідна площа 0,0051 га.

У 2017 році ПП «Оцінювач», на замовлення ФОП Мисліцької Г.І., виготовлено проект землеустрою щодо відведення їй в оренду за вказаною адресою земельної ділянки площею 0,0051 га.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу (ч.4 ст. 123 Земельного кодексу України).

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються, із затвердженням проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (ч.10 ст. 123 Земельного кодексу України).

Згідно ч.13 ст. 123 Земельного кодексу України підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (ч.14 ст. 123 Земельного кодексу України).

В даному випадку є місце звернення ФОП Мисліцької Г.І. з позовом до Господарського суду Тернопільської області у справі №921/158/18, перша з вимог якого полягала у визнанні незаконними (протиправними) дій Теребовлянської міської ради по не затвердженню Проекту землеустрою.

Відповідно до змісту ст. 20 ГПК України до юрисдикції господарських судів не відноситься вирішення спорів про визнання дій органів місцевого самоврядування незаконними (протиправними).

Натомість згідно з ч.2 ст.2 та п.1 ч.1 ст. 19 КАС України дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень можуть бути оскаржені до адміністративних судів.

За п.7 ч.1 ст. 4 цього Кодексу до суб'єктів владних повноважень належать і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства.

Аналіз приписів ст.123 ЗК України дає підстави вважати, що дії місцевих рад та інших уповноважених на це органів щодо затвердження проекту землеустрою вчиняються ними на виконання своїх управлінських функцій, і спори з приводу цього належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

До вказаного правового висновку (розглядаючи справи за нормами КАС України) прийшов Верховний Суд, зокрема у постановах від 30.05.2018 у справі №826/5737/16, від 17.07.2018 у справі №182/1713/17, від 18.07.2018 у справі №826/1093/17, від 10.07.2018 у справі №806/3095/17.

Відповідно до ч.4 ст.236 ГПК України, ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, якщо інше не передбачено цим Кодексом (ст. 21 ГПК України).

При цьому слід зазначити, що перша вимога позивача про визнання незаконними (протиправними) дій Теребовлянської міської ради по не затвердженню Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФОП Мисліцькій Г.І. в оренду, вирішення якої не належить до юрисдикції господарських судів не є похідною від вимоги про визнання укладеним в редакції позивача договору оренди цієї земельної ділянки.

Пунктом 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України вказано, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

За таких обставин, провадження у справі в частині позовної вимоги про визнання незаконними (протиправними) дій Теребовлянської міської ради по не затвердженню Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФОП Мисліцькій Г.І. в оренду терміном на п'ять років для обслуговування нежитлової будівлі кладової в межах населеного пункту м. Теребовля по вул. Шевченка 5А, підлягає закриттю.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у п. 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у п.1 ст.6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Друга позовна вимога стосується визнання укладеним в редакції позивача договору оренди від 16.03.2018 земельної ділянки площею 0,0051 га по вул. Шевченка, 5А в м. Теребовля Тернопільської області, для обслуговування нежитлової будівлі кладової.

Відповідно до змісту п. 3 ч.2 ст.129 Конституції України, ст.ст. 13, 74, 76-79 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Принципи змагальності сторін та диспозитивності відображені і в ст.14, ч.4 ст. 74 цього Кодексу, за змістом яких суд не може самостійно збирати докази, крім окремих визначених випадків.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.1 ст.76 ГПК України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 ГПК України).

У відповідності до змісту ст.ст. 46,162 ГПК України право визначати підстави і предмет позову належить виключно позивачу.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (п.3.21 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 N 18) .

Однак, поданими позивачем доказами не доведено обґрунтованості заявленої ним вимоги про визнання укладеним в редакції позивача договору оренди від 16.03.2018 земельної ділянки площею 0,0051 га по вул. Шевченка, 5А в м. Теребовля Тернопільської області, для обслуговування нежитлової будівлі кладової, з визначених ним же підстав.

Згідно зі статтею 13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу. Від його імені права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Згідно ч.1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

За нормами п. «б» ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виключною на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно із ч.1 ст.59 цього Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до ч.1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч.2 ст.116 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

За змістом частин 1 та 2 статті 16 Закону України "Про оренду землі" укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Як вже зазначалось, рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються одночасно із затвердженням проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (ч.10 ст. 123 Земельного кодексу України).

Таким чином, необхідною умовою укладення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у державній або комунальній власності, є наявність рішення відповідного органу про надання земельної ділянки, а тому зобов'язання цього органу укласти такий договір за відсутності вказаного рішення є порушенням його виключної, передбаченої Конституцією України, компетенції на здійснення права власності від імені Українського народу та управління землями, яке підлягає захисту, а порушені права позивача мають захищатися способами, передбаченими статтею 152 ЗК України, з обов'язковим дотриманням норм чинного законодавства.

Вказані норми не наділяють суд повноваженнями щодо вирішення питань, віднесених до виключної компетенції органів, яким за законом надано право надавати землі в користування, в т.ч. на умовах оренди.

В матеріалах справи відсутнє рішення Теребовлянської міської ради про надання позивачу в оренду земельної ділянки. Відсутність такого рішення визнається сторонами.

А відтак, з врахуванням вищенаведеного позовна вимога про визнання укладеним в редакції позивача договору оренди від 16.03.2018 земельної ділянки площею 0,0051 га по вул. Шевченка, 5А в м. Теребовля Тернопільської області, для обслуговування нежитлової будівлі кладової не підлагає до задоволення, як така що подана до суду передчасно - без попереднього прийняття органом місцевого самоврядування відповідного рішення про передачу ділянки у користування (оренду).

Аналогічна правова позиція викладена п.2.16 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин», згідно з якою необхідною умовою укладення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у державній або в комунальній власності, є наявність рішення відповідного органу про надання земельної ділянки. Водночас зобов'язання цього органу в судовому порядку укласти такий договір за відсутності зазначеного рішення є неможливим (крім випадку, передбаченого статтею 120 ЗК України та статтею 377 ЦК України), оскільки це порушувало б його передбачену Конституцією України виключну компетенцію. Якщо на час звернення до суду з відповідним позовом не подано доказів прийняття відповідним органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування рішення про передачу в оренду спірної земельної ділянки, вимоги позивача про зобов'язання такого органу укласти договір оренди задоволенню не підлягають.

Також слід підкреслити, що вказана позовна вимога є похідною від першої і частково залежить від її вирішення.

З огляду на підстави відмови у позові судом не розглядається поданий позивачем проект договору оренди землі від 16.03.2018, як на відповідність його пунктів Типовому договору оренди землі (затв. Постановою КМУ №220 від 03.03.2004), нормам ЦК України, ЗК України, Закону України «Про оренду землі», так і на виконання його умов самим позивачем.

Також суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу наступне.

При зверненні з позовною заявою до суду ФОП Мисліцькою Г.І. сплачено судовий збір в сумі 3524 грн. згідно квитанції № 0.0..1 від 07.05.2018

Пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" вказано, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

А відтак, частина сплаченого позивачем судового збору, в сумі 1762 грн., сплаченого як за першу позовну вимогу може бути повернена позивачу за його заявою.

Решта сплаченого судового збору в сумі 1762 грн. (сплаченого за розгляд судом другої позовної вимоги), в порядку ст.ст. 123,129 ГПК України покладається на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 12-13, 20, 73-80, 86, 91, 123, 129, 231, 233, 236-240 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі в частині позовної вимоги про визнання незаконними (протиправними) дій Теребовлянської міської ради по не затвердженню Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФОП Мисліцькій Г.І. в оренду терміном на п'ять років для обслуговування нежитлової будівлі кладової в межах населеного пункту м. Теребовля по вул. Шевченка 5А закрити, оскільки спір в цій частині не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

2. В задоволенні позову в частині позовної вимоги про визнання укладеним в редакції позивача договору оренди від 16.03.2018 земельної ділянки площею 0,0051 га по вул. Шевченка, 5А в м. Теребовля Тернопільської області, для обслуговування нежитлової будівлі кладової відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, в порядку та строки встановлені ст.ст. 256-257 ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 01 серпня 2018 року.

Суддя І.П. Шумський