РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2018Справа № 910/5007/18

За позовом Фермерського господарства "Золотий Нектар";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український дистрибуційний центр";

про стягнення 1 782 200,00 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Секретар судового засідання Дюбко С.П.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, керівник;

ОСОБА_2, представник, довіреність № б/н від 30.05.2018 р.;

Від відповідача: не з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фермерське господарство "Золотий нектар" звернулося до Господарського суду міста Києва до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український дистрибуційний центр" про стягнення 1 782 200, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.04.2018 року відкрито провадження у справі № 910/5007/18, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання, розгляд справи призначено на 31.05.2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2018 року підготовче засідання відкладено до 19.06.2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.06.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/5007/18 до розгляду по суті на 10.07.2018.

Через відділ діловодства суду 30.05.2015 відповідач звернувся до суду з заявою про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що даний спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. Обгрунтовуючи свою заяву відповідач вказує на п. 10.2. договору №284/16 поставки традиційних мінеральних добрив (надалі - договір), за змістом якого сторони дійшли згоди, що будь-які спори, розбіжності, вимоги, претензії, що виникли з цього договору або у зв'язку з цим договором, в тому числі, але не виключно, пов'язані з його укладенням, тлумачення, зміною, розірванням, виконання, невиконанням, дійсністю, недійсністю, порушенням, припиненням підлягають остаточному розгляду в Постійно діючому третейському суді при Асоціації «Господарський арбітраж» у відповідності з його регламентом та Законом України «Про третейські суди».

Позивач у своїх письмових запереченнях від 12.06.2018 проти заяви відповідача про закриття провадження у справі заперечував, у задоволенні заяви просив відмовити.

Розглянувши вищевказану заяву відповідача про закриття провадження у справі суд прийшов до висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002 визначено, що ч. 2 ст. 124 Конституції України передбачає право юридичної особи на захист судом своїх прав, установлює юридичні гарантії їх реалізації, надаючи можливість кожному захищати свої права будь-якими не забороненими законом засобами. Кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом спосіб захисту прав, у тому числі судовий захист. Суб'єкти правовідносин, у тому числі юридичні особи, у разі виникнення спору можуть звертатися до суду за його вирішенням. Юридичні особи мають право на звернення до суду за захистом своїх прав безпосередньо на підставі Конституції України. Держава має забезпечувати захист прав усіх суб'єктів правовідносин, у тому числі в судовому порядку. Право юридичної особи на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч. 1 ст. 4 ГПК ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Тобто третейська угода про передання спору на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду, а є одним із способів реалізації права на захист своїх прав. У зв'язку з викладеним у сторін існує виключно правова можливість, а не обов'язок звертатися до третейського суду. При цьому обмеження права звернення до господарського суду не допускається.

Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд України у своїй постанові від 10.10.2017 року у справі № 910/8318/16.

Представник позивача у судовому засіданні 10.07.2018 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання 10.07.2018 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, оскільки ухвала була надіслана відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в відомостях з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

З огляду на наведене та з урахуванням того, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ

26 вересня 2017 року між ФГ "Золотий Нектар" (покупець) та ТОВ "УДЦ" (постачальник) укладено договір №284/16 поставки традиційних мінеральних добрив (надалі - договір), а саме продуктів хімічного виробництва - вапняково-аміачної селітри в кількості 268 тонни на загальну суму 1 782 200,00 грн. (з ПДВ).

Пунктом 1.1. договору сторони встановили, що постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупця товар, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору.

Відповідно до п. 3.1. договору, поставка відбувається після проведення попередньої оплати покупцем в місце та на адресу одержувача, реквізити якого вказуються в заявці покупця на поставку конкретної партії товару. Покупець зобов'язується надати постачальнику письмову заявку на відвантаження, а також, у випадку необхідності, листи згоди від вантажоодержувачів та телеграми зі станцій покупця в строк не пізніше 5 (п'яти) днів з моменту оплати за товар.

Відповідно до п.5.1 договору попередня оплата в розмірі 100% вартості товару має бути перерахована постачальнику протягом строку, вказаного у рахунку-фактурі та специфікації до даного договору.

Порядок оплати - перерахування покупцем безготівкових коштів на банківський розрахунковий рахунок постачальника.

Згідно п.9.3 договору якщо постачальник передав покупцю меншу кількість товару, ніж ту, що встановлена специфікацією, постачальник проводить поставку товару, якої не вистачає з наступною партією товару або повертає сплачені за нього грошові кошти.

Так, на виконання умов договору позивачем 27 вересня 2017 року, 04 жовтня 2017 року та 09 жовтня 2017 року було перераховано грошові кошти в сумах 300 000,00 грн., 700 000,00 грн. та 782 200,00 грн. на розрахунковий рахунок відповідача, що підтверджується платіжними дорученнями № 110 від 07.09.2017, № 120 від 04.10.2017 та № 129 від 09.10.2017 р. відповідно.

Позивач зазначає, що після перерахування покупцем попередньої плати, поставка товару не відбулася, сума оплати позивачу не повернута.

02.01.2018 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію про повернення коштів за сплачений, однак не поставлений товар. Відповіді на вищезазначену претензію матеріали справи не містять.

За таких обставин та враховуючи, що відповідач свої зобов'язання з поставки товару не виконав і в добровільному порядку суму попередньої оплати не повернув, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 1 782 200,00 грн. заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

З поданих до матеріалів справи документів судом встановлено, що продавець - Товариство з обмеженою відповідальністю "Український дистрибуційний центр" не дотримався умов договору поставки, оскільки не поставив і не передав у власність покупця товар, за який отримав попередню оплату.

Відповідач письмовий відзив на вимогу суду не надав, про обставини непостачання оплаченого товару або повернення попередньої оплати за договором суд не повідомив.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Враховуючи викладене, а також те, що доказів поставки товару або повернення суми попередньої оплати за поставку, станом на день розгляду справи відповідачем до суду не представлено, обґрунтованими є позовні вимоги покупця про стягнення з продавця заборгованості в розмірі 1 782 200,00 грн. за непоставлений товар.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи зібрані докази по справі, пояснення представників сторін та керуючись статтями 129, 232, 236-241 ГПК України

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український дистрибуційний центр" (03115, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 121, корп. В; ) на користь Фермерського господарства "Золотий Нектар" (11761, Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Великий Молодьків, вул. Петровського, буд. 34; ) 1 782 200 (один мільйон сімсот вісімдесят дві тисячі двісті) грн. 00 коп. заборгованості та 26 733 (двадцять шість тисяч сімсот тридцять три) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 23.07.2018 р.