ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2018 року Справа № 915/392/18

м. Миколаїв.

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль Ю.М.,

при секретарі Яйченя К.М.

без участі представників сторін, які не явилися в засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

господарську справу № 915/392/18

за позовом Державної екологічної інспекції у Миколаївській області,

вул. Дзержинського, 134, м. Миколаїв, 54055,

до приватного підприємства Висотник,

вул. Остапа Вишні, 1492, м. Миколаїв, 54050,

про стягнення збитків у сумі 483 грн. 57 коп. за наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря за відсутності відповідного дозволу,

В С Т АН О В И В:

Державною екологічною інспекцією у Миколаївській області (далі Екоінспекція) предявлено позов, з урахуванням заяви від 02.07.2018 № 10/10-17/1342 про зменшення позовних вимог та закриття ухвалою від 27.07.2018 провадження у справі в частині позовних вимог, до приватного підприємства (ПП) Висотник про стягнення з останнього грошових коштів у сумі 483 грн. 57 коп. збитків, завданих навколишньому природному середовищу внаслідок здійснення відповідачем у період 29.08.2014-29.08.2017 господарської діяльності, повязаної з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, за відсутності відповідного дозволу, про що державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Миколаївської області ОСОБА_1 за результатом здійснення за наказом Екоінспекції від 21.07.2017 № 57 планової перевірки вимог природоохоронного законодавства складено відповідний акт.

Екоінспекція також просить суд про стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування витрат з оплати судовим збором позовної заяви.

Ухвалою від 07.05.2018 відкрито провадження в даній справі.

ПП Висотник у відзиві від 27.07.2018 № 26/07-18 на позовну заяву визнало позовні вимоги, з урахуванням закриття ухвалою від 27.07.2018 провадження у справі в частині позовних вимог, у повному обсязі.

До суду надійшли заяви сторін від 27.07.2018 про розгляд справи по суті за наявними у ній матеріалами без участі представників сторін.

Ураховуючи викладене, суд вважає за можливе розглядати справу, у відповідності до ч.ч. 1, 4 ст. 191 ГПК України, за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Екоінспекцією в особі державного інспектора Суворова І.В. на підставі чинного законодавства, відповідних наказу начальника Екоінспекції від 21.07.2017 № 57 Про проведення планових перевірок субєктів господарювання у серпні 2017 року та направлення від 03.08.2017 № 231 на проведення планової перевірки, у період 16-29.08.2017 здійснено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства ПП Висотник.

За результатами вищевказаної перевірки складено відповідний акт, із змісту якого випливає, зокрема, що ПП Висотник викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів (зварювальне виробництво, газова різка сталі вуглецевої) здійснюються без відповідного дозволу, що є порушенням ст.ст. 10, 11 Закону України Про охорону атмосферного повітря. Зазначений акт підписано уповноваженою особою відповідача без зауважень (а.с. 18-21).

На усунення виявлених недоліків та порушень природоохоронного законодавства Екоінспекцією надано припис від 30.08.2017 № 02/48, яким зобовязано відповідача, зокрема, до 30.11.2017 провести інвентаризацію джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, розробити документи у яких обґрунтовуються обсяги викидів та отримати відповідний дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами; надати Інспекції інформацію щодо викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел (а.с. 22-23) .

Крім того, Екоінспекцією, у відповідності до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.12.2008 № 639 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21.01.2009 № 48/16064 (далі Методика) та на підставі наданих відповідачем в інформаційній довідці від 10.01.2018 № 21 відомостей здійснено розрахунок від 01.02.2018 розміру відшкодування збитків, завданих ПП Висотник навколишньому природному середовищу наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами у період 29.08.2014-29.08.2017 за відсутності відповідних дозволів на викиди таких речовин, згідно якого розмір вищевказаних збитків склав 143401 грн. 42 коп.

У подальшому сторонами зясовано, що вищевказана інформаційна довідка від 10.01.2018 № 21 містила помилкові відомості, внаслідок чого ПП Висотник надано Екоінспекції уточнюючу інформацію, на підставі якої позивачем здійснено перерахунок розміру збитків, завданих навколишньому природному середовищу внаслідок здійснення ПП Висотник у спірний період викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, і зазначені збитки склали суму 483 грн. 57 коп.

Екоінспекцією направлено ПП Висотник вимогу від 06.02.2018 № 02/02-05/289 про відшкодування збитків, завданих навколишньому природному середовищу, проте зазначену претензію відповідачем залишено без реагування та виконання.

За твердженнями позивача, підтвердженими ПП Висотник, на даний час заподіяні збитки відповідачем не відшкодовано.

У відповідності до ст. 2 Закону України Про охорону атмосферного повітря, відносини в галузі охорони атмосферного повітря регулюються цим Законом, Законом України Про охорону навколишнього природного середовища та іншими нормативно-правовими актами.

Законодавством визначено, що державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси (ст. 5 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища) .

Підприємства, установи, організації та громадяни-субєкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких повязана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобовязані, серед іншого, здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік ( ч. 1 ст. 10 Закону України Про охорону атмосферного повітря).

Для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоровя людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік забруднюючих речовин переглядається Кабінетом Міністрів України не менше одного разу на пять років за пропозицією центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, і центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого субєкту господарювання, обєкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого субєкту господарювання, обєкт якого належить до першої групи, субєкту господарювання, обєкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обовязкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення (ч.ч. 1, 2, 5, 6 ст. 11 Закону України Про охорону атмосферного повітря).

Шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом. Особи, винні, зокрема, у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону, несуть відповідальність згідно з законом. (ст.ст. 33-34 Закону України Про охорону атмосферного повітря).

Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні, зокрема, у допущенні наднормативних, аварійних і залпових викидів і скидів забруднюючих речовин та інших шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. Підприємства, установи, організації та громадяни зобовязані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону природного середовища в порядку та розмірах, встановлених законодавством України (п. є ч. 2, ч. 4 ст. 68 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища).

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту цивільних прав є відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди.

Законом України Про охорону навколишнього природного середовища серед економічних заходів забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачено, зокрема, відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища; шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі (п. е ч.1 ст. 41, ч. 1 ст. 69 Закону).

У відповідності до ст. 11, ч. 1 ст. 1166 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки; підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Законодавством про охорону навколишнього природного середовища передбачено, що державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, до компетенції спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів, його органам на місцях (ст.ст. 16, 22, 35 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища).

Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція), згідно п. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 № 275, є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

У відповідності до п. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 11.08.2017 за № 312 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.09.2017 за № 1080/30948 (далі Положення), Інспекція є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі останньої та їй підпорядковується.

Однією із функцій Екоінспекції є здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, про охорону атмосферного повітря, зокрема, щодо: наявності та додержання умов дозволів на викиди забруднюючих речовин; забезпечення безперебійної ефективної роботи і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів забруднюючих речовин; додержання нормативів у галузі охорони атмосферного повітря; додержання екологічних показників нафтопродуктів (бензину автомобільного та дизельного палива), які реалізуються шляхом оптової та роздрібної торгівлі субєктами господарювання; порядку провадження діяльності, спрямованої на штучні зміни стану атмосфери і атмосферних явищ у господарських цілях; надання своєчасної, повної та достовірної інформації про стан атмосферного повітря, визначення видів і обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря.

Екоінспекція, зокрема, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обовязкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням (пп. 4 ч. 2, ч. 3 розділу II Положення).

Таким чином, саме Екоінспекція є органом, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

З огляду на викладене, суд визнає позов обґрунтованим.

Поданий позивачем розрахунок розміру відшкодування збитків, завданих ПП Висотник навколишньому природному середовищу наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами у період 29.08.2014-29.08.2017 за відсутності відповідних дозволів на викиди таких речовин, суд визнає правильним, і тому позовні вимоги про стягнення збитків у сумі 483 грн. 57 коп. підлягають задоволенню повністю.

Господарським процесуальним законодавством передбачено покладання судових витрат, зокрема, витрат на оплату позовної заяви судовим збором, у разі задоволення позову, на відповідача (ст. 129 ГПК України).

Вирішуючи питання щодо розміру судового збору, підлягаючого до стягнення з ПП Висотник, суд приходить до такого.

Екоінспекцією оплачено даний позов судовим збором у сумі 2151 грн. 02 коп., згідно платіжного доручення від 23.04.2018 № 134, виходячи із суми позову 143401 грн. 42 коп., яка, згідно пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, мала бути оплачена судовим збором в розмірі 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судом, з урахуванням заяви Еконспекції від 02.07.2018 № 10/10-17/1342 про зменшення позовних вимог та закриття ухвалою від 27.07.2018 провадження у справі відносно позовних вимог про стягнення з відповідача 142917 грн. 85 коп., визнано обґрунтованими позовні вимоги Інспекції про стягнення з ПП Висотник грошових коштів у сумі 483 грн. 57 коп., які підлягають оплаті мінімальним судовим збором у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме, в сумі 1762 грн., і цю суму належить відшкодувати за рахунок відповідача.

У судовому засіданні 27.07.2018, згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-238 ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позов Державної екологічної інспекції у Миколаївській області задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного підприємства Висотник, вул. Остапа Вишні, 1492, м. Миколаїв, 54050, ідентифікаційний код 19299540, на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Миколаївській області, 54055, вул. Дзержинського, 134, м. Миколаїв, ідентифікаційний код 37992292, у бюджет Корабельного району міста Миколаєва на розрахунковий рахунок № 0004, код бюджетної класифікації 24062100, , МФО 826013, банк ГУДКСУ у Миколаївській області, грошові кошти в сумі 483 (чотириста вісімдесят три) грн. 57 коп. збитки, завдані довкіллю викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

3. Стягнути з приватного підприємства Висотник, вул. Остапа Вишні, 1492, м. Миколаїв, 54050, ідентифікаційний код 19299540, на користь Державної екологічної інспекції у Миколаївській області, 54055, вул. Дзержинського, 134, м. Миколаїв, ідентифікаційний код 37992292, на розрахунковий рахунок № 1032 в Держказначейській службі України м. Київ, , банк ГУДКСУ у Миколаївській області, МФО 820172, судовий збір в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня підписання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 03.08.2018.

Суддя Ю.М. Коваль.