ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
03.08.2018р. Справа №905/1450/18
Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,
без повідомлення учасників справи,
В обґрунтування заяви ПАТ «Дельта Банк» посилається на те, що з 26.04.2018р. ТОВ «ТКС ОСОБА_1» перебуває в стані припинення за рішенням засновників та на те, що строк заявлення кредиторських вимог встановлений до 27.06.2018р. Заява з кредиторськими грошовими вимогами, яка надіслана у вказаний строк, не вручена ТОВ «ТКС ОСОБА_1» під час доставки та повернута ПАТ «Дельта Банк». Починаючи з грудня 2016р. місцезнаходження ТОВ «ТКС ОСОБА_1» та склад засновників змінювались декілька разів. Такі обставини свідчать про намагання ТОВ «ТКС ОСОБА_1» ліквідуватись без погашення кредиторських вимог заявника і навіть без їх включення до проміжного ліквідаційного балансу. Внесення запису до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відомостей про припинення юридичної особи ТОВ «ТКС ОСОБА_1» унеможливить виконання рішення суду щодо включення до проміжного ліквідаційного балансу ТОВ «ТКС ОСОБА_1» вимог кредитора ПАТ «Дельта Банк» на суму 26 562 142,41 грн., погашення кредиторських вимог та захист законних прав ПАТ «Дельта Банк».
При цьому, заявник зазначає про те, що заборгованість в розмірі 26562142,41 грн., з яких: 10322958,51 грн. заборгованість за кредитом, 8756131, 33 грн. заборгованість за відсотками, 7162230,93 грн. пеня, 320821,64 грн. штраф виникла на підставі кредитного договору № 06/114/08-С від 10.10.2008р. з урахуванням додаткових договорів № 1 від 17.10.2008р., № 2 від 09.12.2009р., № 3 від 09.12.2009р., № 4 від 09.12.2009р., № 5 від 26.04.2010р., № 6 від 23.09.2010р., № 7 від 27.01.2011р., № 8 від 19.08.2011р., укладених між ПАТ «Кредитпромбанк» та гр. ОСОБА_2, а також про те, що в забезпечення виконання гр. ОСОБА_2 зобовязань за вказаним кредитним договором між ПАТ «Кредитпромбанк» та ТОВ «ТКС ОСОБА_1» укладені: іпотечний договір №13/114/101/08-С від 16.10.2008р. з урахуванням додаткових договорів №1 від 09.12.2009р., №2 від 19.08.2011р., іпотечний договір №13/114/103/08-С від 17.10.2008р. з урахуванням додаткових договорів №1 від 09.12.2009р., №2 від 19.08.2011р., договір поруки №06/114/1101/08-С від 16.10.2008р. з урахуванням додаткових договорів №1 від 09.12.2009р., №2 від 19.08.2011р. Водночас, на підставі договору купівлі продажу прав вимоги від 27.09.2013р. (зареєстрований в реєстрі за № 2466) з урахуванням додаткового договору від 04.11.2013р. (зареєстрований в реєстрі за № 1627) ПАТ «Кредитпромбанк» продав (відступив) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними договорами, а також всі права вимоги до осіб, які надали забезпечення, за договорами забезпечення, включаючи будь-які та всі права вимоги та засоби захисту прав, які доступні продавцю, щодо виконання позичальником та/або особами, які надали забезпечення, будь-яких своїх обовязків за кредитними договорами та договорами забезпечення.
У заяві про забезпечення позову також зазначено, що вказана заява подається до суду одночасно з позовною заявою ПАТ «Дельта Банк» про включення до проміжного ліквідаційного балансу ТОВ «ТКС ОСОБА_1» вимог кредитора ПАТ «Дельта Банк» на суму 26 562 142,41 грн.
Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно зі ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобовязання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять обєкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.
Згідно до ст. 105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи. Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи. Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.
За приписами ст. 111 ЦК України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи. Після завершення розрахунків з кредиторами ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає ліквідаційний баланс, забезпечує його затвердження учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, та забезпечує подання органам доходів і зборів. Ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує подання державному реєстраторові документів, передбачених законом для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в установлений законом строк.
Відповідно до ч. 3 ст. 112 ЦК України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.
У ст. 9 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, дата прийняття, дата набрання законної сили та номер судового рішення про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій.
Згідно до ст. 28 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» підставою для відмови в державній реєстрації є наявність у Єдиному державному реєстрі відомостей про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії.
Виходячи з наведеного, а також з того, що ТОВ «ТКС ОСОБА_1» перебуває в стані припинення з 26.04.2018р., про що свідчить витяг ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 02.08.2018р., господарський суд дійшов висновку про існування реальної можливості затвердження та прийняття проміжного ліквідаційного балансу ТОВ «ТКС ОСОБА_1» та в подальшому безперешкодної реєстрації припинення юридичної особи ТОВ «ТКС ОСОБА_1».
В свою чергу, наслідком припинення (ліквідації) юридичної особи є припинення її цивільної правоздатності (ст. 91 ЦК України).
При цьому, обставини щодо ухилення ТОВ «ТКС ОСОБА_1» від прийняття заяви ПАТ «Дельта Банк» з кредиторськими вимогами, на які посилається ПАТ «Дельта Банк» та які підтверджуються роздруківкою з сайту Укрпошта, свідчать про намір ТОВ «ТКС ОСОБА_1» провести державну реєстрацію припинення за наявності невиконаних зобовязань.
Отже, з огляду на предмет позову ПАТ «Дельта Банк», яким є включення до проміжного ліквідаційного балансу ТОВ «ТКС ОСОБА_1» вимог кредитора ПАТ «Дельта Банк» на суму 26 562 142,41 грн., господарський суд вважає, що заявлена вимога про забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України проводити реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, проводити реєстраційні дії про державну реєстрацію припинення юридичної особи - ТОВ «ТКС ОСОБА_1» є обґрунтованою та співмірною щодо заявлених позовних вимог, дозволить уникнути ускладнення виконання рішення суду у разі задоволення позову та можливого порушення прав ПАТ «Дельта Банк».
Також судом враховано, що внесення запису до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про припинення юридичної особи ТОВ «ТКС ОСОБА_1» взагалі може унеможливити розгляд справи за вказаним позовом ПАТ «Дельта Банк», виходячи з приписів ч. 6 ст. 175, ч. 6 ст. 231 ГПК України.
Зустрічне забезпечення не підлягає застосуванню у даному випадку, оскільки задоволена вимога про забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України проводити реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, проводити реєстраційні дії про державну реєстрацію припинення юридичної особи - ТОВ «ТКС ОСОБА_1» не спричинить останньому збитків, не обмежить у можливості користуватись власним майном та не зумовить покладення жодних майнових обовязків чи обмежень.
Водночас, господарський суд звертає увагу ПАТ «Дельта банк» на те, що згідно з даними автоматизованої системи документообігу суду на час постановлення даної ухвали відповідна позовна заява до суду не подана, а також на те, що відповідно до ч. 3 ст. 138 ГПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен предявити позов протягом десяти днів. При цьому, відповідно до ч. 13 ст. 145 ГПК України у разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 138 цього Кодексу; повернення позовної заяви; відмови у відкритті провадження у справі, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом.
Керуючись ст. ст. 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
Ухвала є виконавчим документом відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», і підлягає негайному виконанню незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути пред'явлена до виконання до 03.08.2021р.

Ухвала набирає чинності 03.08.2018р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання ухвали.

Ухвала складено та підписано 03.08.2018р.

Суддя Л.В. Ніколаєва