ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.07.2018 м. Івано-ФранківськСправа № 909/492/18

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Фрич М.М., секретар судового засідання Вакалюк А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна компанія" АСКА"

вул. Перемоги, 97-А, м. Запоріжжя, 69005

адреса для листування: вул. А.Антонова, 5, м. Київ, 03186

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька"

вул. Василіянок, 22, м. Івано-Франківськ, 76019

про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 34 741,51 грн

Представники сторін не з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Українська акціонерна компанія" АСКА" подало позов до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 34 741,51 грн.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 06.06.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження і призначено розгляд справи по суті на 11.07.2018 року. В судовому засіданні 11.07.2018 року відкладено розгляд справи по суті на 31.07.2018 року.

В судове засідання представники сторін не з'явилися.

Позивач направив до суду заяву про розгляд справи без присутності представника позивача (вх.№9737/18 від 21.06.2018 та вх.№11144/18 від 19.07.2018), де також вказує, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причин неприбуття не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про місце та час судового засідання, що підтверджується повідомленням відділення пошти про вручення поштового відправлення представнику відповідача (вх.№8953 від 18.06.2018 та вх.№10745/18 від 19.07.2018). Також відповідач не надав суду відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе у відповідності до ст. 178 та ст. 202 ГПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, розглянути справу без участі повноважних представників сторін за наявними в ній матеріалами, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору.

Позиція позивача.

Позивач у позовній заяві вказує на те, що 29.09.2016 року між ПрАТ "УАСК АСКА" та ОСОБА_1 було укладено договір страхування транспортного засобу №3383067. Відповідно до умов вказаного договору, а також на підставі страхового акту №4354/10 від 03.11.2017 року позивач відшкодував страхувальнику суму у розмірі 64 904, 85 грн.

З посиланням на ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування" позивач вказав, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Позивач вказав на те, що після виплати страхового відшкодування у нього виникло право вимоги до особи, винної у скоєнні ДТП, цивільна відповідальність якої, на момент настання страхового випадку, була застрахована в ПрАТ "СК "Галицька" відповідно до полісу АК/3859201.

За словами позивача відповідно до звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди №28/08/17 від 21.08.2017 року - вартість відновлюваного ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в результаті пошкодження при ДТП складає 34, 741, 541 грн.

Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача 34 741, 541 грн страхового відшкодування.

Відповідач будь-яких заперечень та відзиву на позовну заяву суду не подав.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Між Приватним акціонерним товариством "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" та ОСОБА_1 був укладений договір страхування транспортного засобу № 3383067 від 29.09.2016 року (а.с.11).

Відповідно до розділу IV вказаного договору застрахованим транспортним засобом є Lexus RX 350, державний номер НОМЕР_1.

Вказаний договір був укладений за програмою "БО-БИ-Б". Відповідно до п.4.2 договору розмір матеріального збитку у випадку пошкодження застрахованого транспортного засобу розраховується на підставі висновку експерта-автотоварознавця, складеного відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Міністерством юстиції України і чинної на дату настання події.

Відповідно до п.4.2.3 договору - у калькуляції збитку вартість ремонтних робіт розраховується на підставі вартості нормогодини ремонтних робіт на фірмовій СТО.

Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 07.09.2017 року у справі №752/15889/17 - 27.07.2017 року о 23 годині 10 хвилин по проспекту Ак. Глушкова, 1 в м. Києві сталася ДТП за участю трьох автомобілів: НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, "Ауді" державний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3 та застрахованого автомобіля Lexus RX 350, державний номер НОМЕР_1. Вказана ДТП сталася внаслідок допущеного порушення Правил Дорожнього руху водієм ОСОБА_2.

Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди завданої власнику КТЗ №28/08/17 від 21.08.2017 року - вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в результаті пошкодження при ДТП складає 34 741, 51 грн (а.с.17).

Відповідно до рахунку-фактури №43 від 05.09.2017 року, виставленого ФОП ОСОБА_4 - вартість ремонту автомобіля Lexus RX 350, державний номер НОМЕР_1 в результаті його пошкодження при ДТП складає 51 454, 85 грн (а.с.27).

Відповідно до рахунку-фактури №СФ-0000152 від 18.10.2017 року, виставленого ФОП ОСОБА_5 - вартість деталей для ремонту автомобіля Lexus RX 350, державний номер НОМЕР_1 в результаті його пошкодження при ДТП складає 13 450, 00 грн (а.с.32).

Відповідно до розрахунку страхового відшкодування №4354/10 від 03.11 2017 року - сума до виплати становить 64 904, 85 грн (а.с.38).

Відповідно до п.4.2.3 договору - у калькуляції збитку вартість ремонтних робіт розраховується на підставі вартості нормогодини ремонтних робіт на фірмовій СТО.

Відповідно до п.4.2.3. договору - якщо вартість ремонтних робіт за цим договором розраховується на підставі вартості нормогодини ремонтних робіт на фірмовій СТО, то страхове відшкодування, на підставі заяви страхувальника, перераховується на рахунок такої СТО.

В матеріалах справи наявні заяви страхувальника ОСОБА_1 від 28.08.2017 року з проханням перерахувати страхове відшкодування ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_4 (а.с.44, 45), особам, які здійснювали постачання деталей для пошкодженого ТЗ та ремонтні роботи пошкодженого ТЗ.

Відповідно до платіжних доручень №7017 від 09.11.2017 року, №7037 від 10.11.2017 року, №7032 від 13.11.2017 року та №7023 від 23.11.2017 року - позивач здійснив перерахування коштів на рахунок ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5.

Подані позивачем докази, а саме: договір страхування транспортного засобу №3383067 від 29.09.2017 року, Звіт про оцінку вартості матеріальної шкоди завданої власнику КТЗ №28/08/17 від 21.08.2017 року, ремонтна калькуляція №28-08-2017 від 21.08.2017, рахунок-фактура №43 від 05.09.2017 року, рахунок-фактура №СФ-0000152 від 18.10.2017 року, Розрахунок страхового відшкодування №4354/10 від 03.11.2017 року, Страховий акт №4354/10 від 03.11.2017 року, Заява про шкоду транспортному засобу від 28.07.2017 року, дві заяви від 28.08.2017 року, платіжні доручення №7017 від 09.11.2017 року, №7037 від 10.11.2017 року, №7032 від 13.11.2017 року та №7023 від 23.11.2017 року - визнаються судом належними та допустимими, та такими, що взяті судом до уваги при прийнятті рішення по справі.

В спірному випадку, доводи позивача визнаються судом обґрунтованими, та такими, що підлягають до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч.1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України регламентується Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до положень п.2.1 ст.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

З врахуванням викладеного страховик за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зобов'язаний відшкодувати завдані застрахованим транспортним засобам збитки, пов'язані з відновлюваним ремонтом, лише з урахуванням зносу.

Суд дослідивши подані позивачем докази, визнав їх належними доказами в розумінні статей Господарського процесуального кодексу України (надалі за текстом - ГПК України). На підставі цих доказів з урахуванням обставин по справі та діючого законодавства суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

В спірному випадку подані позивачем докази відповідачем жодним чином не спростовані.

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 979, ч.1 ст. 988, ст. 993 Цивільного кодексу України, п.2.1 ст.2, п.22.1 ст.22, ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 73, 86, 123, 129, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" /03186, м. Київ, вул. А. Антонова, 5, / до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" /76019, м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 22, / про стягнення страхового відшкодування у розмірі 34 741, 51 грн - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" /76019, м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 22, / на користь Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" /03186, м. Київ, вул. А. Антонова, 5, / страхове відшкодування у розмірі 34 741, 51 грн (тридцять чотири тисячі сімсот сорок одна гривня 51 к.) та судовий збір в розмірі 1762 грн (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 03.08.2018

Суддя Фрич М.М.