ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2018м. ДніпроСправа № 904/877/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Панна С.П. за участю секретаря судового засідання Кравченко Р.В.

за позовом Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський хлібзавод №9" (49035, м.Дніпро, вул.Чеботарьова 28)

до Відповідача-1: Фізичної особи підприємця Піддубного Сергія Валентиновича (49000, АДРЕСА_1)

Відповідача-2:Фізичної особи підприємця Дічко Світлани Петрівни (69096, АДРЕСА_2)

про стягнення штрафу за самовільне підключення до електричних мереж житлового будинку в розмірі 64 808,84 грн.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача-1: Поліщук І.О. - представник, дов. від 23.04.2018р. №б/н

від відповідача-2: Коваленко Ю.В. - представник, дов. від 12.04.2018р. №б/н.

від третьої особи: Локотков Б.О. - представник, дов. від 01.05.2018р. № 831.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Дніпропетровський хлібзавод №9" звернулось з позовом до Відповідача-1: Фізичної особи підприємця Піддубного Сергія Валентиновича, Відповідача-2: Фізичної особи підприємця Дічко Світлани Петрівни та просить стягнути з Фізичної особи підприємця Піддубного Сергія Валентиновича на користь позивача штраф у розмірі 32 404,42грн. за самовільне підключення до електричних мереж житлового будинку по АДРЕСА_3 та стягнути з Фізичної особи підприємця Дічко Світлани Петрівни на користь позивача штраф у розмірі 32 404,42грн. за самовільне підключення до електричних мереж житлового будинку по АДРЕСА_3.

Позовна заява обґрунтована тим, самовільне підключення було здійснено відповідачами без будь-якого погодження з позивачем, як власником будинку так і без будь-якого узгодження підключення свого обладнання з електропостачальною організацією - ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО». При встановлені обладнання, щодо надання послуг доступу до мережі інтернет та надання послуг по встановленню та технічному обслуговуванні системи обмеження доступу до квартир житлового будинку, Відповідачами було врегулювано ці питання лише з власниками квартир, в підтвердження чого позивачем надано копію договору про надання доступу в «Інтернет» з фізичними особами - жителями будинку по вул.АДРЕСА_3 з Відповідачем ФО-П Піддубний С.В. та повідомлення про оплату за технічне обслуговування по обмеженню доступу до квартир житлового будинку по АДРЕСА_3, направлених Відповідачем ФО-П Дічко С.П. жителям цього будинку. Згідно вимог ст.1 Закону України «Про телекомунікації», оператор телекомунікацій - суб'єкт господарювання, який має право на здійснення діяльності у сфері телекомунікацій із правом на технічне обслуговування та експлуатацію телекомунікаційних мереж. Відповідачі являються операторами телекомунікацій та надають послуги на ринку телекомунікацій.

13.06.2018р. позивач подав до господарського суду заяву про зміну предмету позову за №338 від 13.06.2018р. (т.2, а.с.139) та просить стягнути з відповідача-1 на користь позивача нарахування за недовраховану електроенергію у розмірі 32 404,42грн. за самовільне підключення до електричних мереж житлового будинку по АДРЕСА_3 та стягнути з відповідача-2 на користь позивача нарахування за недовраховану електроенергію у розмірі 32404,42грн. за самовільне підключення до електричних мереж житлового будинку по АДРЕСА_3.

Відповідно до частини 3 статті 46 ГПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2018р. було ухвалено закрити підготовче провадження та призначити справу № 904/877/18 до судового розгляду по суті.

Позивач звернувся до господарського суду з заявою про зміну предмету позову 13.06.2018р., тобто до закінчення підготовчого засідання.

Заява позивача про зміну предмету позову судом задоволена.

Відповідач-2 у своєму відзиві від 16.04.2018р. зазначив, що ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» було складено лише один акт про порушення, а відповідно до ПКЕЕ мало бути 3 акти на місці кожного виявленого порушення, а саме - один акт на першому поверсі та два акти на десятому поверсі. Енергопостачаючою організацією акт контрольного огляду від 11.10.2017р. не прийнято до уваги та зроблено розрахунок за період з 20.01.2016р. по 01.12.2017р. на загальну суму 97 213,25 грн. Жодним документом як з боку ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» та з боку ПАТ «Дніпропетровський хлібзавод №9» не підтверджено факт наявності струмоприймачів відповідача-2 в житловому будинку АДРЕСА_3 та їх самовільного підключення до електромереж будинку. ФОП Дічко С.П. не використовує електроенергію для власних потреб, і як наслідок, не є споживачем, а тому, на Виконавця послуг не розповсюджується дія Правил користування електричною енергією затверджених Постановою НКРЕ Зі .03.96 № 28.

Відповідач-1 у відзиві зазначає про те, що жодним документом як з боку ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» так і з боку ПАТ «Дніпропетровський хлібзавод №9» не підтверджено факт наявності струмоприймачів відповідача-1 в житловому будинку АДРЕСА_3 та самовільного підключення до електромереж будинку. В обґрунтування позовних вимог ПАТ «Дніпропетровський хлібзавод №9» та у якості доказу самовільного підключення відповідача-1 до електромереж позивач долучає до позову (п.13 додатків) копії договору № 104939 на обслуговування приватного абонента від 12.09.2012р. та договору № ПІ105349 про надання послуг доступу в «Інтернет» від 08.06.2012р., укладені із мешканцями квартир 33 та 30 відповідно, які свідчать лише пре існування договірних зобов'язань між мешканцями зазначених квартир житлового будинку АДРЕСА_3 та ФОП Піддубний С.В. та жодним чином не свідчать про її підключення до електромереж будинку та відповідно споживання електричної енергії, так само як не підтверджують факт надання послуг мешканцям вказаних квартир відповідачем-1. У акті, на який посилається позивач як на підставу нарахування йому штрафу, фігурує квартира № 10, але ж ніяк не квартири № 30 та № 33, копії договорів мешканцями яких позивач долучає до позову у якості обґрунтування своїх вимог. ФОП Піддубний С.В. не використовує електроенергію для власних потреб, і як наслідок, не є споживачем, а тому, на Виконавця послуг не розповсюджується дія Правил користування електричною енергією затверджених Постановою НКРЕ 31.03.96 № 28.

Відповідачем-2 було подано 26.06.2018р. заяву щодо не прийняття доказів по справі в якій він просить до закінчення підготовчого засідання виключити з числа доказів заяву свідка по справі №904/877/18 ОСОБА_6 і розглядати справу на підставі інших доказів.

Заява відповідача-2 обґрунтована тим, що позивач зобов'язаний був подати документи додані до клопотанні про долучення додаткових доказів (за вих. №345 від 18.06.2018р.) разом з позовною заявою.

Суд задовольняє заяву відповідача-2 з огляду на наступне:

Відповідно до частини 2 статті 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Як вбачається клопотання позивача було подане до господарського суду 18.16.2018р.

Згідно частини 8 статті 80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Як вбачається зі змісту поданого позивачем клопотання останнім не було зазначено обставин що обґрунтовують неможливість подання доказів у передбачений строк.

У відповідях на відзив відповідачів-1,-2 від 11.06.2018р. за №№332,333 відповідачі-1,-2 зазначили що для визначення обсягу та обрахування вартості електричної енергії, яку особа споживала за відсутності укладеного договору про постачання електричної енергії, застосовуються положення ПКЕЕ та Методики. Розрахунок позовних вимог було здійснено виходячи з того, що мало місце три порушення : самовільне підключення трьома проводами однакового розрізу: ПВ2 х 0,75, а значить і однакового навантаження струму. Із доданих до матеріалів справи договорів на надання послуг доступу в Інтернет (Відповідач-1 ФОП Піддубний С.В.- був названий стороною договорів як "Провайдер"), квитанцій на оплату за наданні послуги та заяв свідків - саме відповідач-1 надавав жителям будинку по АДРЕСА_3 м. Дніпро послуги з доступу до Інтернет.

Відповідач-2 подав клопотання про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго".

Клопотання відповідача-2 судом задоволено та ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2018р. у справі №904/877/18 залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-2 - ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго".

Третя особа у письмових поясненнях від 18.06.2018р. зазначає про те, що перевіркою встановлено порушення позивачем пп.6.40., 3.34 Правил користування електричною енергією, а саме: самовільне підключення токоприймачів та електропроводки до електричної мережі, що не належить електропостачальнику повз розрахункових приладів обліку без порушення схеми обліку про що складено акт про порушення №125978 від 01.12.2017р. Складений представниками третьої особи акт про порушення не містить інформації, які саме токоприймачі, за винятком розетки, були підключені позаобліково до внутрішніх електромереж споживача.

Відповідач-2 у клопотанні про залишення позовної заяви без розгляду просить залишити позовну заяву без розгляду оскільки у представника позивача відсутні повноваження на право підпису позовних вимог.

Клопотання відповідача-2 не підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Відповідно до частини 5 статті 164 ГПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Згідно доданої до позовної заяви довіреності від 07.07.2017р. за №253 Приватне акціонерне товариство "Дніпропетровський хлібзавод №9" уповноважує юрисконсульта ОСОБА_7 представляти інтереси Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський хлібзавод №9" з усіх або з будь-яких перелічених дій (серед яких) "вести справи в усіх державних і недержавних установах, кооперативних і громадських організаціях, податкових інспекціях та адміністраціях, в усіх судових установах з усіма правами, які надано законом позивачу, відповідачу, третій особі та потерпілому, в тому числі з правом пред'явлення позову", "Для чого представник користується правом підписання, одержання документів, необхідних для виконання наданих цією довіреністю повноважень, включаючи позовні та інші заяви, скарги тощо".

14.06.2018р. відповідач-1 подав до господарського суду заяву в якій просить не брати до уваги зазначені у заявах ОСОБА_8 та ОСОБА_6 показання та відомості та не приймати зазначені заяви у якості доказів і розглядати справу на підставі інших доказів.

Відповідача-2 у заяві від 13.06.2018р. просить виключити з числа доказів заяву свідка по справі №904/877/18 ОСОБА_8 та заяву свідка ОСОБА_6 та розглядати справу на підставі інших доказів.

Суд з приводу клопотання відповідачів-1,-2 зазначає наступне:

Відповідно до частин 1, 4 статті 87 ГПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб. Показання свідка, що ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, не беруться судом до уваги.

Відповідно до частини 2 статті 164 ГПК України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно частини 4 статті 80 ГПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Клопотання судом задовольняється.

Позивачем 18.06.2018р. подано до господарського суду Дніпропетровської області заяву про заміну первісного відповідача належним відповідачем за №346 від 18.06.2018р. у якому він просить замінити первісного відповідача-1 ФОП Піддубного С.В. належним Товариством з обмеженою відповідальністю "Нетлан", яка 20.06.2018р. була ним відкликана.

Позивач у клопотанні від 16.07.2018р. за №417 просить перенести слухання справи на більш пізніший термін у зв'язку з тим, що представник позивача по справі ОСОБА_7 з 02.07.2018р. по 22.07.2018р. знаходиться у щорічній відпустці.

Відповідачі-1,-2 у запереченні від 18.07.2018р. щодо клопотання позивача про відкладення розгляду справи зазначають, що позивачем не надано підтвердження повноважності причин відпустки представника позивача. Позивач є юридично. особою і має змогу направити у судове засідання іншого повноважного представника, проте таким правом не скористався.

Клопотання позивача про перенесення слухання справи судом відхилено, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Крім того, позивачем до клопотання не надано письмових документів знаходження представника позивача 18.07.2018р. у відпустці на період слухання справи.

У відповідності до вимог ст. 233 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

29.10.2013р. між ПАТ "ДТЕК Дніпрооблеенерго" та ПАТ "Дніпропетровський хлібзавод №9" було укладено договір про постачання електричної енергії за №001043.

Відповідно до частини 1 вищезазначеного договору постачальник продає електричну енергію Споживачу у точці (точках) продажу електричної енергії для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю 1377,7 кВт, величини якої по об'єктах Споживача визначені додатком „Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та інші платежі згідно з умовами цього Договору. Точка (точки) продажу електричної енергії - межа балансової належності, на якій відбувається перехід власності на електричну енергію, визначена додатками «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін» та/або «Загальна схема електропостачання", які є невід'ємними частинами даного Договору.

01.12.2017р. представниками ПАТ "ДТЕК Дніпрооблеенерго" було проведено перевірку дотримання споживачем правил користування електричною енергією на об'єкті відповідача: АДРЕСА_3,м. Дніпро.

Перевіркою встановлено порушення позивачем пп. 6.40, 3.34 Правил користування електричною енергією, а саме: самовільне підключення токоприймачів та електропроводки до електричної мережі , що не належить електропостачальнику повз рохрахункових приладів обліку без порушення схеми обліку про що складено акт про порушення №125978 від 01.12.2017р.

Споживачем було порушено п.п. 3.34, 6.40 ПКЕЕ- самовільне підключення

В акті за №125978 від 01.12.2017р. про порушення зазначено, що було порушено п. 3.34, 6.40 ПКЕЕ - Самовільне підключення токоприймачів до електромережі, що не належить енергопостачальнику повз прилад обліку електричної енергії, без порушення схеми обліку. Самовільне підключення виконано: 1) 1 поверх з квартирного електростояка проводом ПВ 2* 0,75 на безоблікове користування; ) 10 поверх з квартирного електростояка дротом 2*0,75 на безоблікове користування; 3) 10 поверх з квартирного електростояка проводом ПВ 2*0,75 на розетку з метою безоблікового користування електричною енергією. Самовільне підключення виконано приховано, виявити порушення при контрольному огляді приладу обліку неможливо. При включенні навантаження обліковий механізм лічильника не обліковує електричну енергію, покази електричного лічильника не змінюютьться - спожита електрична енергія не обліковується. Порушення зафіксовано спеціальним технічним засобом кліщі РК - 120 №4016. Споживачу порушення продемонстровано. Складений представниками третьої особи акт про порушення не містить інформації, які саме токоприймачів, за винятком розетки, були підключені позаобліково до внутрішніх електромереж споживача.

Протоколом №12-32 від 29.12.2017р. засідання комісії по розгляду акту про порушення правил користування електроенергією №125978 від 01.12.2017р. прийнято рішення про те, що нарахування проводити відповідно до пункту №2.9 по формулі №2.7 Методики визначення об'єму та вартості електричної енергії, неврахованої внаслідок порушення споживачем ППЕЕ, розрахункове добове споживання електричної енергії визначити виходячи з перетину дроту самовільного підключення до дати усунення порушення. Всього підлягає до сплати за недовраховану активну електроенергію у розмірі 97213,25грн.

18.01.2018р. позивачем та енергопостачальною організацією ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» було укладено договір №00633-00 про реструктуризацію заборгованості із щомісячною сплатою боргу у розмірі 16 202,21 грн. до 20.06.2018р. Так, на виконання цієї домовленості, позивачем було перераховано на рахунок енергопостачальної організації 19.01.2018р.- 16202,21 грн. та 20.02.2018р.-16202,21 грн., тобто позивач повністю не розрахувався за договором про реструктуризацію заборгованості за №N00633-00 від 18.01.2018р.

Як зазначив позивач, в позовній заяві самовільне підключення було здійснено Відповідачами без будь-якого погодження з позивачем, як власником будинку так і без будь-якого узгодження підключення свого обладнання з електропостачальною організацією - ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО».

Статтею 27 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України, відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є: порушення правил користування енергією, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Згідно з підпунктом 6 п. 3.1, підпункту «а» п. 3.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісіїрегулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562, порушенням правил є самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника.

Згідно вимог п.22 Постанови КМ України № 295 від 11.04.2012р. «Про затвердження правил надання та отримання телекомунікаційних послуг» - у разі надання послуг, які передбачають підключення кінцевого обладнання в приміщенні, договір укладається з особою, яка є власником (співвласником) приміщення, чи особою, зареєстрованою за адресою приміщення, або наймачем (орендарем) приміщення.

Відповідно до абз.12 п.1.2 Постанови НКРЕ «Про затвердження Правил користування електричною енергією» №28 від 31.07.1996р., власник електричних мереж - юридична або фізична особа, якій на праві власності або користування належать електроустановки, призначені для передачі та/або розподілу електричної енергії.

У Законі України «Про телекомунікації» №1280-ІУ від 18.11.2003р. зазначається, що власник (володілець) кабельної каналізації електрозв'язку є суб'єкт господарювання, у власності (володінні) якого перебувають уся інфраструктура кабельної каналізації електрозв'язку або окремі її елементи, набуті на належній правовій підставі, призначені для забезпечення доступу до телекомунікаційної мережі загального користування.

Позивач звернувся до господарського суду до відповідача-1: Фізичної особи підприємця Піддубного Сергія Валентиновича, Відповідача-2: Фізичної особи підприємця Дічко Світлани Петрівни про стягнення з відповідача-1 на користь позивача нарахування за недовраховану електроенергію у розмірі 32 404,42грн. за самовільне підключення до електричних мереж житлового будинку по АДРЕСА_3 та стягнення з відповідача-2 на користь позивача нарахування за недовраховану електроенергію у розмірі 32404,42грн. за самовільне підключення до електричних мереж житлового будинку по АДРЕСА_3.

Позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до п.п. 10.2.20 Правил користування електричною енергією (ПКЕЕ), обов'язок по укладенню договору про спільне використання електричних мереж покладений саме на споживача й відповідно до п. 10.2 ПКЕЕ, саме споживач електроенергії зобов'язаний, зокрема: не допускати без облікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані постачальнику електроенергії (електропередавальній організації), у разі виявлення без облікового користування електроенергією від технологічних електричних мереж споживача.

Позивач не довів суду, що ФОП Дічко С.П. та ФОП Піддубний С.В. використовували електроенергію для власних потреб від внутрішньобудинкових мереж позивача, і як наслідок, не є споживачами, а тому, на відповідача-1 та відповідача-2 не розповсюджується дія Правил користування електричною енергією затверджених Постановою НКРЕ Зі .03.96 № 28.

Як встановлено матеріалами справи, станом на 16.04.2018р. жодного договору між позивачем, відповідачем-1 та відповідачем-2 не укладалося, а відповідно не виникають господарські зобов'язання.

Згідно з ч. 1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 174 ГК України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Відповідно до п. 1 ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

На момент звернення до суду з позовною заявою позивачем сума 97 213, 25грн. не сплачена та доказів сплати не надано.

Акт про порушення №125978 від 01.12.2017р. не містить відомостей які саме струмоприймачі самовільно підключені із квартири №10 житлового будинку АДРЕСА_3, м. Дніпро.

Жодним документом як з боку ПАТ "ДТЕК Дніпрообенерго" так і з боку ПАТ "Дніпропетровський хлібзавод №9" не підтверджено факт наявності струмоприймачів відповідача-1 в житловому будинку АДРЕСА_3 та їх самовільного підключення до електромереж будинку.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ «Дніпропетровський хлібзавод №9» та у якості доказу самовільного підключення відповідача-1 до електромереж позивач долучає до позову (п.13 додатків) копії договору № 104939 на обслуговування приватного абонента від 12.09.2012р. та договору № ПІ105349 про надання послуг доступу в «Інтернет» від 08.06.2012р., укладені із мешканцями квартир 33 та 30 відповідно, які свідчать лише пре існування договірних зобов'язань між мешканцями зазначених квартир житлового будинку АДРЕСА_3 та ФОП Піддубний С.В. та жодним чином не свідчать про її підключення до електромереж будинку та відповідно споживання електричної енергії, так само як не підтверджують факт надання послуг мешканцям вказаних квартир відповідачем-1. У акті, на який посилається позивач як на підставу нарахування йому штрафу, фігурує квартира № 10, але ж ніяк не квартири № 30 та № 33, копії договорів мешканцями яких позивач долучає до позову у якості обґрунтування своїх вимог. ФОП Піддубний С.В. не використовує електроенергію для власних потреб, і як наслідок, не є споживачем, а тому, на Виконавця послуг не розповсюджується дія Правил користування електричною енергією затверджених Постановою НКРЕ 31.03.96 № 28.

Господарська діяльність, яка пов'язана з наданням послуг з встановлення (монтажу) та технічного обслуговування і ремонту домофонних систем - не відноситься до діяльності із надання послуг у сфері телекомунікацій.

Крім того, відповідно до ст. 235 ГК України за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку. До суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Статтею 236 ГК України передбачено види оперативно-господарських санкцій.-4.2. ст.236 ГК України визначено, що перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений у частині першій цієї статті, не є вичерпним. Сторони можуть передбачити у договорі також інші оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ст.237 ГК України встановлено що, підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов'язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред'явлення претензії порушнику зобов'язання. Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням. Оперативно-господарські санкції можуть застосовуватися одночасно з відшкодуванням збитків та стягненням штрафних санкцій.

За змістом ст.ст. 216, 217, 218, 235, 236, 237 ГК України рішення постачальника електричної енергії про нарахування вартості недоврахованої спожитої електроенергії є саме (оперативно-господарською санкцією.

Недоврахована електрична енергія - це обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом, але не врахований розрахунковими засобами обліку або врахований не правильно ( п.1.2 Правил)

Таким чином, аналіз діючого законодавства та аналіз судової практики вирішення спорів щодо стягнення вартості недоврахованої електроенергії згідно оперативно-господарської санкції свідчить, що вона застосовується лише постачальником електричної енергії безпосередньо до споживача електричної енергії на підставі укладеного договору про постачання електричної енергії, акту про порушення та протоколу засідання комісії.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Пленуму Вищого господарського суду України №3 від 16.12.2015р. «Про узагальнення судової практики вирішення спорів, що виникають у сфері надання послуг з енергопостачання».

Європейський суд з прав людини у справі «Мантованеллі» проти Франції» звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є право на змагальне провадження.

Ст.13 ГПК України зазначає, що судочинство у господарських судах України здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.6, ст.13 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод»,ст.,ст.124,129 Конституції України, 129, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ :

У позовних вимогах Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський хлібзавод №9" до Відповідача-1: Фізичної особи підприємця Піддубного Сергія Валентиновича (49000, АДРЕСА_4) Відповідача-2:Фізичної особи підприємця Дічко Світлани Петрівни (69096, АДРЕСА_2) про стягнення з відповідача-1 на користь позивача нарахування за недовраховану електроенергію у розмірі 32 404,42грн. за самовільне підключення до електричних мереж житлового будинку по АДРЕСА_3 та стягнення з відповідача-2 на користь позивача нарахування за недовраховану електроенергію у розмірі 32404,42грн. за самовільне підключення до електричних мереж житлового будинку по АДРЕСА_3 - відмовити у повному обсязі.

Судовий збір покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного тексту судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 27.07.2018

Суддя С.П. Панна