ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25 липня 2018 р. Справа № 903/391/18

Господарський суд Волинської області складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Хомич О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, справу №903/391/18

за позовом публічного акціонерного товариства Укртелеком в особі Волинської філії, м. Луцьк

до Управління соціального захисту населення Любомльської районної державної адміністрації у Волинські області, м. Любомль

третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління Державної казначейської служби України у Любомльському районі Волинської області, м .Любомль

про стягнення 100 582,70 грн.,

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (дов. № 2801 від 12.12.2017 року),

від відповідача: ОСОБА_2 начальник управління (посвідчення № 91 від 10.03.2011 року),

від третьої особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: н/з,

в с т а н о в и в:

06.06.2018 року публічне акціонерне товариство Укртелеком в особі Волинської філії звернулося з позовною заявою до господарського суду Волинської області, в якій просить стягнути з Управління соціального захисту населення Любомльської районної державної адміністрації у Волинські області 100 582,70 грн. відшкодування вартості телекомунікаційних послуг, наданих пільговій категорії населення.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем вимог чинного законодавства щодо відшкодування витрат за встановлення та користування телефоном громадянами, які користуються пільгами.

Позивачем на підставі ст.249 ГПК України подано клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 11.06.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; задоволено клопотання позивача та постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження; розгляд справи призначено на 04.07.2018 року; залучено третьою особою на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Ковельське управління Державної казначейської служби України Волинської області.

Ухвалою суду від 13.06.2018 року з ініціативи суду виправлено описку в п.3 резолютивної частини ухвали господарського суду Волинської області від 12.06.2018 року, викладено його в наступній редакції: Розгляд справи призначити на 05.07.2018 року на 11 год. 00 хв..

02.07.2018 року третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління Державної казначейської служби України у Любомльському районі Волинської області через відділ документального забезпечення та контролю суду подала пояснення на позовну заяву № 04-07/543 від 26.06.2018 року, в яких зазначила, зокрема, про те, що згідно із змінами, внесеними до Бюджетного кодексу України, з 01.01.2017 року видатки на компенсаційні виплати за пільги з послуг звязку, інші пільги за рахунок субвенції з Державного бюджету відмінені і відповідно до ст. 91 Бюджетного кодексу України у повному обсязі віднесені до таких, що можуть здійснюватись з місцевих бюджетів. Розпорядником коштів визначено Управління соціального захисту населення Любомльської районної державної адміністрації у Волинській області.

У 2017-2018 роках асигнування по програмі «Надання пільг окремим категоріям громадян з оплати послуг звязку» відсутні. Також відсутні відкриті рахунки для оплати зобовязань Управління соціального захисту населення Любомльської районної державної адміністрації по оплаті пільг по сплаті послуг звязку.

Крім цього, Управління Державної казначейської служби України у Любомльському районі Волинської області просить розгляд справи проводити без участі представника.

03.07.2018 року відповідач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав відзив № 2043/2-18 від 26.06.2018 року, в якому просив суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на наступне:

- відповідно до Бюджетного кодексу України розпорядниками коштів районного бюджету є виключно райдержадміністрація та районна рада. Райдержадміністрація формує дохідну частину бюджету, визначає напрямки його використання і подає пропозиції на сесію районної ради, яка їх затверджує.

Управління соціального захисту не наділено повноваженнями щодо формування дохідної та видаткової частини районного бюджету і самостійно не може запланувати кошти на видатки по пільгах, а лише інформувати розпорядників районного бюджету про потребу в необхідних коштах на компенсацію пільг, що постійно і робиться.

Листами управління від 02.02.2017 року № 346/2-17 та від 09.02.2017 року № 437/2-17 на адресу райдержадміністрації та районної ради (головних розпорядників районного бюджету) було надіслано розрахунок потреби коштів на покриття у 2017 році витрат за надані пільги окремим категоріям громадян населення району за телекомунікаційні послуги для прийняття відповідних рішень. Проте, протягом 2017 року головними розпорядниками коштів районного бюджету жодних рішень щодо виділення необхідного фінансування для компенсації наданих пільг не приймалось.

Таким чином, оскільки ні у районному бюджеті ні Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» не були передбачені видатки на фінансування пільг за надані телекомунікаційні послуги, управління соціального захисту населення Любомльської РДА у 2017 році не мало законних підстав вступати та фактично не вступало в договірні відносини з Волинською філією ПАТ «Укртелеком» та, відповідно не брало на себе зобовязання відшкодовувати пільги за телекомунікаційні послуги, а тому і не може бути відповідачем у даній справі. Взаємовідносини управління соціального захисту населення та ПАТ «Укртелеком» зводяться лише до ведення Єдиного державного автоматизованого реєстру пільговиків, як це передбачено Постановами КМУ від 29.01.2003 року № 117 та від 04.06.2015 року № 389, які не передбачають жодних фінансових зобовязань перед ПАТ «Укртелеком».

05.07.2018 року позивач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав пояснення на заперечення до відзиву на позовну заяву № 209-13-37/18 від 05.07.2018 року, в яких невизнання позову відповідачем вважає безпідставним та необгрунтованим.

В судовому засіданні 05.07.2018 року було оголошено перерву на підставі ст. 216 Господарського процесуального кодексу України до 25.07.2018 року.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке.

Згідно із ст. 63 Закону України "Про телекомунікації" телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Позивач у справі - публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Волинської філії є оператором телекомунікацій, який надає телекомунікаційні послуги на пільгових умовах споживачам, які мають право на пільги та на яких поширювалася дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист", Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Закону України "Про охорону дитинства".

За період з січня по грудень 2017 року позивач надав послуги пільговій категорії громадян, на яку поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їм соціального захисту", Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист", Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Закону України "Про охорону дитинства", що підтверджується розрахунками видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з нарахуванням пільг.

Механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо, зокрема надання компенсаційних виплат за пільгове користування телефонним звязком за рахунок субвенцій з державного бюджету чи місцевого бюджету, визначений Положенням про Єдиний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003р. № 117. Відповідно до п. 3 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 р. №117 (надалі - Положення) управління праці та соціального захисту населення організовують збирання, систематизацію і зберігання інформації та забезпечують її автоматичне використання для контролю за відомостями, які подаються підприємствами, що надають послуги, для розрахунків за них.

Відповідно до пунктів 10,11 Положення підприємства та організації , що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою 2-пільга.

Згідно вимог зазначеного Положення відповідач зобовязаний був щомісяця звіряти інформацію, що міститься в автоматизованому Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не проводити розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації; після проведення розрахунків з підприємствами та організаціями, що надають послуги, скласти реєстр погашення заборгованості перед підприємствами та організаціями, що надають послуги, згідно з формою 5-пільга та реєстр розрахунків згідно з формою 7- пільга, акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з формою 3- пільга; до 15 числа подавати фінансовим органам районних у містах держадміністрацій, виконавчих органів міських рад, акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з формою З-пільга.

Позивач направляв відповідачу розрахунки видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з нарахуванням пільг форми № 2-пільга та акти звіряння з сумою заборгованості, що підтверджується описами вкладень та повідомленнями про вручення поштових відправлень, доданих до матеріалів справи. Проте, відповідач не приймав рахунки форми 2-пільга; акти звіряння розрахунків не підписував і не висловлював заперечень щодо розміру нарахувань, категорій та кількості осіб, включених до списків.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобовязання з відшкодування вартості телекомунікаційних послуг, наданих пільговій категорії населення, за відповідачем утворилась заборгованість з січня 2017 року по грудень 2017 року в розмірі 100 582,70 грн.: за січень 2017 року - 9516,31 грн., за лютий 2017 року 9042,61 грн., за березень 2017 року 8695,53 грн., за квітень 2017 року 8645,24 грн., за травень 2017 року 8246,46 грн., за червень 2017 року - 8297,57 грн., за липень 2017 року 7916,45 грн., за серпень 2017 року 7564,75 грн., за вересень 2017 року 7679,36 грн., за жовтень 2017 року 9227,10 грн., за листопад 2017 року 8036,17 грн., за грудень 2017 року 7715,15 грн.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки.

Згідно приписів ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтями 174 ГК України та статтями 11, 509 ЦК України встановлено, що господарські зобовязання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність, а також з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні положення містяться і у ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно із п. 3 ст.63 Закону України "Про телекомунікації" та п.63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012р., споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, телекомунікаційні послуги надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Відповідно до підпункту 20-4 ст. 91 Бюджетного кодексу України пільги з послуг зв'язку, інші передбачені законодавством пільги, що надаються ветеранам війни; особам, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною; вдовам (вдівцям) та батькам померлих (загиблих) осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною; особам, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною; вдовам (вдівцям) та батькам померлих (загиблих) осіб, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною; ветеранам праці: жертвам нацистських переслідувань; ветеранам військової служби; ветеранам органів внутрішніх справ; ветеранам податкової міліції; ветеранам державної пожежної охорони; ветеранам Державної кримінально-виконавчої служби; ветеранам служби цивільного захисту; ветеранам Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України; вдовам (вдівцям) померлих (загиблих) ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів податкової міліції, ветеранів державної пожежної охорони, ветеранів Державної кримінально-виконавчої служби, ветеранів служби цивільного захисту та ветеранів Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України; особам, звільненим з військової служби, які стали інвалідами під час проходження військової служби; інвалідам, дітям- інвалідам та особам, які супроводжують інвалідів І групи або дітей-інвалідів (не більше одного супроводжуючого); реабілітованим громадянам, які стали інвалідами внаслідок репресій або є пенсіонерами; громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: дружинам (чоловікам) та опікунам (на час опікунства) дітей померлих громадян, смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою; багатодітним сім'ям, дитячим будинкам сімейного типу та прийомним сімям, в яких не менше року проживають відповідно троє або більше дітей, а також сім'ям (крім багатодітних сімей), в яких не менше року проживають троє і більше дітей, враховуючи тих, над якими встановлено опіку чи піклування, належать до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів.

Зазначена вище норма передбачає, що пільгове надання послуг звязку фінансується за рахунок видатків місцевих бюджетів будь-якого рівня шляхом визначення у відповідному місцевому бюджеті коштів.

Згідно із ст. 70 Бюджетного кодексу України видатки та кредитування місцевих бюджетів включають бюджетні призначення, встановлені рішенням про місцевий бюджет, на конкретні цілі, пов'язані з реалізацією програм та заходів згідно із статтями 89-91 цього кодексу.

При дефіциті кошів на покриття витрат повязаних із здійсненням державної програми соціального захисту населення та надання пільг встановлених державою проводиться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам (ст.94 Бюджетного кодексу України).

Також відповідно до положень ч.1 ст.61 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні органи місцевого самоврядування в селах, селищах, містах, районах у містах (у разі їх створення) самостійно розробляють, затверджують і виконують відповідні місцеві бюджети згідно з Бюджетним кодексом України.

Частиною 1 ст. 66 Закону України Про місцеве самоврядування передбачено, що місцеві бюджети мають бути достатніми для виконання органами місцевого самоврядування наданих їм законом повноважень та забезпечення населення послугами не нижче рівня мінімальних соціальних потреб.

Пільги, що передбачені ст.63 Закону України Про телекомунікації, належать до загальнодоступних послуг та входять до групи мінімальних соціальних потреб.

При цьому, неналежне фінансування та відсутність механізму проведення такого розрахунку не є підставою для звільнення відповідача від відшкодування вказаних вище витрат, понесених позивачем, та не може бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення такого зобов'язання шляхом примусового стягнення.

Зі змісту статті 617 Цивільного кодексу України випливає, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №911/4249/16.

Враховуючи викладене, доводи відповідача, наведені у відзиві, не приймаються судом до уваги та не можуть бути підставою для звільнення відповідача від обов'язку відшкодувати понесені позивачем витрати на оплату телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян. Телекомунікаційні послуги на пільгових умовах позивачем надано не за власною ініціативою, а на виконання імперативних законодавчих вказівок щодо цього, а тому уповноважений державою орган - відповідач у справі в силу закону має відшкодувати понесені позивачем витрати. Також чинне законодавство України не передбачає обов'язковості укладення договору про відшкодування витрат за надані послуги зв'язку пільговим категоріям громадян, оскільки зобов'язання сторін у цьому випадку виникають безпосередньо із Законів України і незалежно від їх бажання.

У звязку із задоволенням позову на відповідача на підставі ст.129 ГПК України покладаються судові витрати у справі.

На підставі ст.ст. 11, 509, 526, 617 Цивільного кодексу України, ст. 174 Господарського кодексу України, ст. ст. 70, 89-91, ст. 91 Бюджетного кодексу України, ст. 63 Закону України "Про телекомунікації", ч.1 ст.61 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, керуючись ст.ст. 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Управління соціального захисту населення Любомльської районної державної адміністрації у Волинські області (Волинська область, м. Любомль, вул. Є.Коновальця, 6, р/р 2438 в УДКСУ у Любомльському районі Волинської області, МФО 803014, код НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства Укртелеком в особі Волинської філії (м. Луцьк, вул. Кривий Вал, 28, код 21560766) 100 582 грн. 70 коп. заборгованості з відшкодування вартості телекомунікаційних послуг, наданих пільговій категорії населення; 1762 грн. витрат, повязаних з оплатою судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено: 27.07.2018 року.

Суддя І. О. Якушева