ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"30" липня 2018 р. Справа № 922/2902/14

вх. № 20927

Суддя господарського суду: Шатерніков М.І.

при секретарі судового засідання: Цірук О.М.

розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕА Електронікс Україна" (в порядку ст. 121-2 ГПК України) на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова, подану в рамках справи № 922/2902/14 (вх. 20927)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕА Електронікс Україна", м. Київ

до Корпорації "Харківський електрощитовий завод - Елетекс-С", м. Харків

про стягнення 399940,60 грн.

За участю представників:

стягувача (заявника) - ОСОБА_1 (дов. від 01.01.2017)

боржника - не зявився

ДВС - не зявився

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Харківської області розглянуто спір між Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕА Електронікс Україна" та Корпорацією "Харківський електрощитовий завод - Елетекс-С" про стягнення з відповідача, Корпорації "Харківський електрощитовий завод - Елетекс-С" заборгованості в розмірі 399940,60 грн., яка виникла у зв'язку з неналежним виконанням останнім взятих на себе зобов'язань за договорами поставки № КЄ-08, укладеним між позивачем та відповідачем 22.02.2013 р.

Рішенням господарського суду Харківської області від 27.08.2014 року по справі № 922/2902/14 позов задоволено повністю та стягнуто з Корпорації "Харківський електрощитовий завод - Елетекс-С", (61105, Харківська область, м. Харків, вул. Киргизька, 19; ідентифікаційний код 36225421) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕА Електронікс Україна" (02094, м. Київ, вул. Краківська, 13-Б, корпус 2; ідентифікаційний код 38013262) 392318,98 грн. основного боргу, 6631,99 грн. інфляційних втрат, 989,63 грн. - 3% річних, 7998,82 грн. судового збору

12.09.2014 р. на виконання вказаного рішення був виданий відповідний наказ суду.

19.07.2018 року до суду від представника стягувача надійшла скарга (вх. № 20927 від 19.07.18) (в порядку ст. 121-2 ГПК України), в якій заявник просить суд скасувати постанову Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова від 26.06.2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу; визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова при здійсненні примусового виконання судового наказу № 922/2902/14 виданого 12.09.2014 року господарським судом Харківської області про стягнення з Корпорації "Харківський електрощитовий завод - Елетекс-С" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕА Електронікс Україна" 392318,98 грн. основного боргу, 6631,99 грн. інфляційних втрат, 989,63 грн. - 3% річних, 7998,82 грн. судового збору, яка полягає у не вчиненні необхідних виконавчих дій по виявленню, встановленню місцезнаходження активів боржника, їх опису, арешту, вилученню та подальшої реалізації.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.07.2018 скаргу на дії державного виконавця призначено до розгляд на 30.07.2018 об 11:30.

Представник стягувача у судовому засіданні підтримує вимоги скарги та просить суд їх задовольнити, вказуючи на протиправність дій державного виконавця.

Представник боржника у судове засідання не з'явився, витребувані ухвалою суду документи не надав, ухвала суду, направлена боржнику на адресу зазначену Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась до суду з довідкою пошти "організація не знаходиться".

Представник Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова у судове засідання з розгляду скарги не зявився. У наданому на адресу суд клопотанні (вх. 21819), викладено прохання відкласти розгляд скарги з посиланням на ту обставину, що державний виконавець, який веде відповідне виконавче провадження, знаходиться у відпустці та у державного виконавця не було можливості підготувати відзив на скаргу.

Розглянувши клопотання про відкладення розгляду справи, суд не знаходить правових підстав для його задоволення, оскільки заявником в порядку приписів ст. 74 ГПК України, якою покладено на учасників справи обовязок доведення обставин на які вони посилаються в обґрунтування своїх вимог, не доведено: по-перше, права державного виконавця Негруця Ю.С. (особа яка підписала клопотання) на звернення до суду у даній справі з відповідним клопотанням; по-друге, факту знаходження державний виконавець, який веде відповідне виконавче провадження, у відпустці; по-третє, обставин, які перешкоджають виконанню вимог суду та надання до матеріалів справи пояснень щодо заявленої скарги іншим уповноваженим представником.

Одночасно, суд керується приписами ч.ч. 1, 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України, яким унормовано, що скарга розглядається у десятиденний строк, а неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши викладені у скарзі обставини, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Харківської області від 27.08.2014 року по справі № 922/2902/14 позов задоволено повністю та стягнуто з Корпорації "Харківський електрощитовий завод - Елетекс-С" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕА Електронікс Україна" 392318,98 грн. основного боргу, 6631,99 грн. інфляційних втрат, 989,63 грн. - 3% річних, 7998,82 грн. судового збору

12.09.2014 р. на виконання вказаного рішення був виданий відповідний наказ суду.

14.10.2014 року заступником начальника Фрунзенського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №45124606 на підстав наказу господарського суду Харківської області від 12.09.2014 року по справі №922/2902/14, якою боржника зобов'язано у строк до 21.10.2014 року самостійно виконати рішення суду.

В подальшому, після встановлення державним виконавцем Фрунзенського ВДВС ХМУЮ, що у боржника на рахунках у банківських установах відсутні кошти для виконання рішення суду, відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними, 23.02.2015 року заступником начальника Фрунзенського ВДВС ХМУЮ листом за № 1850/12-30, повідомлено представника стягувача, про те, що державним виконавцем вжито всі заходи щодо виконання рішення суду передбачені ЗУ "Про виконавче провадження".

Постановою Фрунзенського ВДВС ХМУЮ від 23.02.2015 року, у зв'язку з тим, що у боржника на рахунках у банківських установах відсутні кошти для виконання рішення суду, відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними, керуючись п.2. ч.1. ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження", виконавчий документ було повернуто стягувачеві.

У звязку наявністю у стягувача інформації щодо наявності у боржника майна та виробничих потужностей за адресою: м. Харків, вул. Примакова, 46, стягувачем було подано виконавчий документ з метою вчинення виконавчих дій до Жовтневого відділу ДВС Харківського міського управління за місцезнаходженням майна боржника.

21.04.2015 р. Жовтневого відділу ДВС Харківського міського управління винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 47330313 щодо примусового виконання наказу № 922/2902/14 від 12.09.2014 р. про стягнення з Корпорації "Харківський електрощитовий завод - Елетекс-С" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СЕА Електронікс Україна" 392318,98 грн. основного боргу, 6631,99 грн. інфляційних втрат, 989,63 грн. - 3% річних, 7998,82 грн. судового збору.

Як зазначає заявник в межах цього виконавчого провадження, стягувачем спільно з державним виконавцем Жовтневого відділу ДВС ОСОБА_3 було здійснено вихід за адресою м. Харків вул. Примакова, 46, проте державному виконавцю не дозволили доступ в приміщення яке знаходиться за вказаною адресою, про що був складений відповідний акт. При цьому будь-які подальші виконавчі дії в тому числі спрямовані на отримання від суду дозволу на примусове входження у вищевказане приміщення Жовтневим відділом ДВС Харківського МУЮ вчинено не було.

У подальшому, постановою Старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова ОСОБА_4 від 25.09.2017р. про передачу виконавчого провадження ВП № 47330313

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.12.2017 року було скасовано постанову Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова від 25.09.2017 року про передачу виконавчого провадження.

Як вказує скаржник (стягувач), після скасування постанови Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова від 25.09.2017 року про передачу виконавчого провадження, саме вказаним відділом державної виконавчої служби повинні були виконуватись дії з виконання наказу суду, виданого 12.09.2014 р. на виконання рішення суду у справі № 922/2902/14, проте станом на час звернення з цією скаргою, державним виконавцем не вчинено жодних реальних дій направлених на виконання рішення суду, при цьому стягувача було позбавлено права на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Натомість 26.06.2018 р. старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова ОСОБА_4 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Копія вказаної постанови була направлено стягувачу 09.07.20118р. та отримана 11.07.2018 р., що підтверджується даними електронного обліку кореспонденції Укрпошта.

Постанова мотивована тим, що в результаті вжитих державним виконавцем заходів встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке можна скерувати виконання судового рішення, заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними, на рахунках боржника відсутні грошові кошти, засновник підприємства повідомив, що боржник не здійснює господарської діяльності, усі співробітники та директор звільнені та надав копії наказів про їх звільнення.

В обґрунтування поданої скарги скаржник зазначає, що винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу є передчасною, незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки державним виконавцем не було вчинено всіх необхідних заходів для перевірки майнового стану боржника.

З наявних у справі документів, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

За змістом ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Відповідно до ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Отже, за приписами Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний проводити перевірку майнового стану боржника систематично, не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника та не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав.

Проте, доказів того, що в ході виконавчого провадження ВП № 47330313 здійснювалася перевірка майнового стану боржника у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не надано, а в оскаржуваній постанові зазначається лише про те, що в ході примусового виконання рішення інформації про кошти на рахунках боржника, та майна боржника не виявлено.

Крім того, частиною 1 ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов'язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.

Матеріалами справи не містять доказів вжиття виконавцем заходів щодо звернення стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

Тобто, в порушення приписів ст. 74 ГПК України, державник виконавцем до матеріалів справи з метою розгляду скарги не надано жодного документу на підтвердження правомірності вчинених державним виконавцем дій та винесення оскаржуваної постанови.

За таких обставин суд приходить до висновку, що державним виконавцем не було в повній мірі вжито всіх належних заходів з метою виявлення майна боржника, на яке може бути звернено стягнення, а відтак постанова про повернення виконавчого документа стягувачу не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», відтак є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно зі ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

За приписами ч. 3 ст.343 ГПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За таких обставин, доводи скаржника, про те, що державним виконавцем не було здійснено необхідних та достатніх заходів для розшуку майна боржника, а також про відсутність за таких обставин підстав для повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» є обґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 342, 343 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова при здійсненні примусового виконання судового наказу № 922/2902/14 виданого 12.09.2014 року господарським судом Харківської області про стягнення з Корпорації "Харківський електрощитовий завод - Елетекс-С" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕА Електронікс Україна" 392318,98 грн. основного боргу, 6631,99 грн. інфляційних втрат, 989,63 грн. - 3% річних, 7998,82 грн. судового збору, яка полягає у не вчиненні необхідних виконавчих дій по виявленню, встановленню місцезнаходження активів боржника, їх опису, арешту, вилученню та подальшої реалізації.

2. Скасувати постанову Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова від 26.06.2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу;

Ухвала набирає чинності в порядку приписів ч.1 ст. 235 ГПК України з моменту її прийняття

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного господарського суду в порядку приписів ст. 256 - 258 ГПК України.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 03.08.2018 р.

Суддя Шатерніков М.І.