ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2018 справа № 905/2319/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
секретар ОСОБА_4

від позивача: ОСОБА_5, адвокат, свідоцтво №1677 від 18.05.2016р.
від відповідача:ОСОБА_6, адвокат, свідоцтво №3495 від 14.07.2010р.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», м. Маріуполь, Донецька область
на рішення господарського суду Донецької області
від11.04.2018 року (повний текст складено та підписано 17.04.2018р. у м. Харкові)
по справі№905/2319/17 (суддя Курило Г.Є.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ДіПі Інжинірінг», м. Київ
до відповідачаПриватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», м. Маріуполь, Донецька область
простягнення заборгованості у розмірі 1 122 695,90 грн., пені у розмірі 47 260,20 грн., 3% річних у розмірі 5423,34 грн., інфляційних у розмірі 5513,00 грн.

В С Т А Н О В И В:

10.10.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДіПі Інжинірінг», м.Київ звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», м. Маріуполь, Донецька область про стягнення заборгованості, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 15.01.2018 року, у розмірі 1 122 695,90 грн., пені у розмірі 47 260,20 грн., 3% річних у розмірі 5423,34 грн., інфляційних у розмірі 5513,00 грн. (т. 1 а.с. 3-5, т.2, а.с.225-226).

Ухвалою господарського суду Донецької області від 20.12.2017р. визначено розгляд справи №905/2319/17 за правилами загального позовного провадження (т. 2 а.с.162).

Рішенням господарського суду Донецької області від 11.04.2018р. позов задоволено частково (т. 5 а.с. 163-167).

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДіПі Інжинірінг» заборгованість розмірі 1 122 695,90 грн., пеню в розмірі 47 260,20 грн., 3% річних у розмірі 5 423,34 грн., інфляційних втрат у розмірі 5357,85 грн., а також відшкодування сплаченого судового збору в розмірі 17 711,06 грн.

В задоволені решти вимог відмовлено.

Судом встановлено, що позивачем надані належні докази, які підтверджують передачу продукції, а саме акти прийому-передачі продукції на початку зміни представником замовника для виконання робіт.

Судом не прийнято до уваги застосовані відповідачем до позивача оперативно-господарські санкції у вигляді штрафу, оскільки належних доказів надання позивачу на початку кожної зміни по акту прийому-передачі продукції на виконання робіт відповідачем не надано. За висновком суду, відповідач не довів факт протиправної поведінки та вини позивача щодо невиконання обсягу робіт, що зазначений у відповідних змінних завданнях, що виключає право відповідача на нарахування штрафу у відповідності до п. 15.1, додатку №21 до Договору та відповідно застосовування до позивача оперативно-господарської санкції згідно п.15.8. Договору

Суд перевіривши наданий позивачем розрахунок пені у розмірі 0,5% у відповідності до п. 15.2 договору, встановив, що розрахунок пені є вірним та таким що підлягає задоволенню.

Щодо наданого розрахунку 3% річних, суд першої інстанції перерахувавши зробив висновок, що він є вірним.

Господарським судом також було здійснено перерахунок інфляційних втрат, та встановлено, що позивачем невірно розраховано суму інфляційних втрат, оскільки позивач не включив періоди часу, в яких мала місце дефляція, отже до стягнення підлягає 5357,85 грн.

Відповідач, Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь», м. Маріуполь, Донецька область не погодився із прийнятим судовим рішенням та звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на те, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без зясування всіх обставин справи та належної оцінки доводів відповідача (т. 6 а.с. 12-25).

Апелянт посилається на неналежне виконання умов договору з боку позивача, у зв»язку з чим було нараховано штраф, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме змінними завданнями, які відповідно до умов договору є єдиними та належними доказами, що можуть бути підставою для нарахування штрафних санкцій. Будь-яких заперечень щодо незгоди із застосуванням до позивача оперативно-господарської санкції на адресу відповідача не надходило.

У відповідності до п.15.8. Договору відповідач суму кредиторської заборгованості, яка підлягала сплаті позивачу в розмірі 1 491 000 грн. зменшив на суму заборгованості по штрафам у розмірі 1 491 000 грн, згідно до направлених на адресу позивача повідомлень.

Скаржник зауважує, що висновки суду про те, що відповідачем не представлено доказів надання позивачу на початку кожної зміни продукції для виконання робіт, та відповідно відсутність доведення факту протиправної поведінки та вини позивача, спростовуються наявними доказами в матеріалах справи та посиланням відповідача на умови укладеного договору.

Апелянт вважає висновки суду необґрунтованими, оскільки надані позивачем акти прийому-передачі продукції не відображають реальний обєм виконаних робіт підрядником за укладеним між сторонами договором, оскільки акти датовані однією датою та не містять періоду, за який виконано зазначений обсяг робіт, а також не містять даних про обєм переданих металів для переробки підряднику, а мають лише відомості про фактично передану тільки після переробки продукцію для подальшого відображення в обліку, що не відображає реальний стан виконання обовязків підрядником.

Апелянт наполягає на тому, що на момент подання позовної заяви у позивача було відсутнє право на предявлення позову до відповідача про стягнення основної суми боргу у розмірі 1 122 695,90 грн.

Апелянт посилається на п.4.3. укладеного договору, відповідно до якого у разі виконання робіт з порушенням діючих норм та правил, несвоєчасної передачі робіт замовник перераховує підряднику грошові кошти в розмірі за вказані роботи, які підлягають оплаті протягом 30 календарних днів від дати акцепту рахунку підрядника, виставленого на підставі підписаного сторонами акту прийому-передачі виконаних робіт, про те, як зазначає скаржник, суд першої інстанції помилково прийняв до уваги рахунки надані позивачем, оскільки дату акцепту ставить відповідач, а надані рахунки позивача, не містять вказаних дат.

Апелянт зауважує про помилковий висновок суду щодо підтвердження об»ємів виконаних робіт актами прийому-передачі відповідно до Додатків 11, 12 до договору, оскільки вказані акти не відображають реальний об»єм виконаних робіт підрядником: вказані акти датовані однією датою та не містять періоду, за який виконаний обсяг робіт, не містять даних про об»єм переданих металів для переробки підряднику, а мають лише відомості про фактично передану тільки після переробки продукцію для подальшого відображення в обліку, що не відображає реальний стан виконання обов»язків підрядника.

Також скаржник посилається на тяжке фінансово-економічне становище ПрАТ «МК «Азовсталь», та просить суд в порядку ст. 233 ГК України зменшити розмір стягуваної пені до 90% від суми, що підлягає стягненню з відповідача.

Згідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями, сформовано наступний склад колегії: головуючий суддя Радіонова О.О., Стойка О.В., Чернота Л.Ф.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 04.06.2018 року справу №905/2319/17 було призначено до розгляду на 31.07.2018 року о 10:15 год.

18.06.2018р. на адресу Донецького апеляційного господарського суду позивач надіслав відзив, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення без змін (т.6 а.с.97-108).

У вказаному відзиві позивач з приводу твердження апелянта щодо невиконання щозмінних завдань з обробки продукції, згідно умов укладеного договору та застосування оперативно-господарської санкції посилається на те, що надані суду документи, які є доказом невиконання позивачем щозмінних планових завдань з переробки металу згідно умов договору та правомірності нарахування завдань, не відповідають вимогам укладеного договору, ЦК України та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України», оскільки вказані документи не містять підписи уповноважених представників сторін директора ПрАТ «МК «Азовсталь» та директора ТОВ «ДіПі Інжинірінг» та без скріплення їх печатками.

Щодо фактично поставленого замовником металу на порізку та обсягу виконаних робіт з порізки металу підрядником за спірний період позивач зазначає, що до спірних актів прийому-передачі було долучено акти прийому-передачі продукції для виконання робіт з порізки та запиловки торців незавершеної продукції по зачистці поверхневих дефектів сортової та фасованої продукції крупносортного прокатного цеху, в яких відображена загальна кількість продукції, вказані акти були підписані сторонами без заперечень та повній відповідності до законодавства.

Також позивач зазначає, що акцептування відповідачем рахунків на оплату за договором здійснено виходячи з дат, які проставлені на копіях рахунків, проте рахунки на оплату по спірним актам акцептовані відповідачем в день підписання актів прийому-передачі виконаних робіт.

Рахунки, копії яких які надані до матеріалів справи відповідачем, мають дату проставлену на власний розсуд відповідачем, що було підтверджено в процесі розгляду справи в суді першої інстанції.

Через канцелярію суду 31.07.2018р. надійшли заперечення на відзив на апеляційну скаргу від відповідача, які судом розглянуті, прийняті до уваги та залучені до матеріалів справи.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у звязку з перебуванням у відпустці судді Стойка О.В., визначено наступний склад суду: головуючий суддя Радіонова О.О., судді Попков Д.О., Чернота Л.Ф.

Позивач у судове засідання зявився, підтвердив доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, просив суд оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив суд її задовольнити.

Відповідно до вимог ст.ст. 222, 223 ГПК України судом під час розгляду даної справи здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, було складено протокол судового засідання.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДіПі Інжинірінг» () є юридичною особою, що підтверджується Витягом з ЄДР (т.6 а.с. 109).

Відповідач, Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь» () є юридичною особою, що підтверджується Витягом з ЄДР ( т.1 а.с. 75-77).

17.01.2017 між позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю «ДіПі Інжинірінг» ( за договором - Підрядник) та відповідачем, Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» ( за договором - Замовник) укладено договір №035/37 на виконання робіт з порізки та запилювання торців незавершеної продукції (сортовий і фасонний прокат) в т.ч. роботи з розмітки, маркування, пакування, зачистки поверхневих дефектів сортової та фасонної продукції ВПЦ (договір) (т.1 а.с. 8-29).

Відповідно до п.1.1. договору Підрядник зобовязується власними та/або залученими силами за завданням Замовника згідно з умовами договору виконати роботи з порізки та запилювання торців незавершеної продукції (сортовий і фасонний прокат) у т.ч. роботи з розмітки, маркування, пакування, зачистки поверхневих дефектів сортової та фасонної продукції велико сортного прокатного цеху Замовника, згідно Додатку №9, завдання на виконання робіт видається Підряднику на початку зміни представником Замовника.

В п. 1.4. в редакції додаткової угоди №3 від 23.06.2017 зазначено: щозміни, на початку кожної зміни, майстра та/або бригадир цеху замовника передають під особистий розпис одному з представників підрядника, вказаних в додатку № 17 до договору, які повинні знаходитися на території Замовника, заповнене і підписане змінне завдання на запланований обєм робіт згідно за формою Додатків №№19,20 до цього Договору. Підрядник зобов'язаний протягом зміни виконати обсяг робіт, вказаний у відповідному змінному завданні. Після закінчення зміни в змінному завданні вказується фактично виконані обсяги робіт. Підрядник зобов'язаний наприкінці зміни надати Замовнику змінне завдання для вказівки фактично виконаного обсягу робіт. (т.1 а.с. 157).

Вартість робіт, виконаних Підрядником за Договором, визначається згідно з цінами, зазначеними в Додатку №1 (п.2.1.договору).

Відповідно до п. 2.5. договору, в редакції додаткової угоди №1 від 20.03.2017, сума договору є орієнтованою та складає 3688245,46грн. без врахування 20% ПДВ, 737649,09грн. сума ПДВ, 4425894,55 грн. всього з урахуванням 20% ПДВ.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що підрядник зобовязується приступити до виконанню робіт в строки, передбачені в графіку виконання робіт (Додаток №10 до договору).

Розділом 4 сторони погодили порядок розрахунків.

Відповідно до п.4.1.1. договору виконані роботи з порізки і запилювання торців незавершеної продукції (сортовий і фасонний прокат), в т.ч. роботи з розмітки, маркування, пакування, зачистки поверхневих дефектів сортової та фасонної продукції ВПЦ визначаються шляхом підписання не пізніше 25 числа кожного звітного місяця двосторонніх актів: акту прийому-передачі виконаних робіт з порізки та запилювання торців незавершеної продукції на мірні, кратні, немірні довжини (сортовий і фасонний прокат) ВПЦ (Додатку №11) та акту прийому передачі виконаних робіт на зачистки поверхневих дефектів сортової і фасонної продукції ВПЦ (Додатку №12).

Замовник зобовязаний здійснити оплату за надані послуги Підряднику упродовж 30-ти календарних днів з дати прийняття рахунку Підрядника, наданого на підставі підписаних сторонами актів прийому-передачі виконаних робіт (п.4.1.3.договору).

Відповідно до п.8.2 підрядник виконує роботи у відповідності з умовами договору, діючими нормативно-правовими актами та у строки, встановлені у відповідності з даним договором.

Згідно п. 9.1. договору передача металопродукцїї Підряднику здійснюється на початку зміни представником Замовника (Додаток № 8 до цього Договору) по акту прийому-передачі продукціїдля виконання робіт з порізки та запилювання торців незавершеної продукції та акту прийому-передачі продукції по зачистці поверхневих дефектів сортової та фасонної продукції (Додаток 15, Додаток 16 до Договору), який підписується уповноваженими представниками Сторін в двох екземплярах. Вказані акти на початку зміни формуються представником Замовника. По закінченню зміни представник Замовника приймає виконання робіт. Підрядник щомісячно не пізніше 25-го числа кожного звітного місяця, на підставі даних актів прийому-передачі (Додаток №15, Додаток №16 до Договору) формує акт щодо отриманих матеріалів після порізки та запилювання торців незавершеної продукції на мірні, кратні, немірні довжини сортової продукції (Додаток 13 до Договору) та акт щодо отриманих матеріалів після зачистки поверхневих дефектів сортової та фасонної продукції (Додаток №14 до Договору), які підписуються уповноваженими представниками Сторін та скріплюються печатками. Здача-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами щомісячно по факту виконання робіт на підставі акту прийому-передачі виконаних робіт (Додаток №11, Додаток №12 до Договору), який підписується уповноваженими представниками Сторін та скріплюється печатками.

Відповідно до п.9.4 договору, у випадку виявлення неякісно виконаних робіт, замовник складає акт (Додаток №18), в якому вказує перелік недоліків в роботі та строки їх усунення.

Згідно з п.15.2. договору у випадку порушення Замовником строків оплати виконаних робіт, передбачених Договором, Замовник зобовязується оплатити Підряднику пеню в розмірі 0,5% від вартості виконаних, але не оплачених робіт за кожен день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Пунктом 15.1. договору (в редакції додаткової угоди №1 від 20.03.2017 до договору), у разі несвоєчасного або неповного виконання Підрядником робіт, передбачених у відповідності до змінного завдання Замовника, Підрядник за вимогою Замовника зобовязаний сплатити Замовнику штраф у розмірі, передбаченому Додатком №21 (порушення підрядником строків та обємів робіт, зазначених у змінному завданні) до цього договору, а також відшкодувати усі спричиненні Замовнику збитки.

В Додатку №21 до договору зазначено, що за порушення строків та обємів робіт, зазначених у змінному завданні сторони встановили штраф в розмірі 5000,00 грн. за кожний випадок порушення.

Крім цього, сторони у п. 15.8. договору узгодили, що у разі порушення Підрядником прийнятих на себе, у відповідності до цього договору, зобовязань (включаючи, але не обмежуючись наступним: неякісне та/або несвоєчасне виконання робіт, та/або виконання робіт з порушенням діючих норм та правил, у звязку з чим завершення робіт у строк та/або згідно з завданням Замовника стає явно неможливим), Замовник вправі застосувати до Підрядника одну із чи одночасно усі (на власний розсуд) оперативно-господарські санкції, зокрема, зменшити суму грошових коштів, що підлягають перерахуванню Підряднику, на суму неустойки та/або штрафів, які підлягають стягненню з Підрядника згідно умов цього договору. Вказані оперативно-господарські санкції застосовуються Замовником шляхом направлення Підряднику відповідного повідомлення на адресу Підрядника, що зазначений в цьому договорі.

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2017. Закінчення строку дії договору не звільняє сторін від виконання прийнятих на себе зобовязань за цим договором (п.17.1. договору).

Договір підписаний та скріплений печатками сторін без зауважень відповідно до чинного законодавства.

На виконання умов договору позивачем, ТОВ «ДіПі Інжинірінг» (підрядником) виконано роботи, що підтверджується актами прийому-передачі виконаних робіт №78 від 20.04.2017 на суму 146 956,38грн., №100 від 22.05.2017 на суму 24826,02грн., №101 від 22.05.2017 на суму 138372,94грн., №115 від 23.06.2017 на суму 164401,81грн., №116 від 23.06.2017 на суму 77875,39грн., №135 від 21.07.2017 на суму 123826,96грн., №136 від 21.07.2017 на суму 29650,60грн., №152 від 21.08.2017 на суму 133559,69грн., №153 від 21.08.2017 на суму 51986,78грн., №176 від 21.09.2017 на суму 96616,69 грн., №177 від 21.09.2017 на суму 34388,92 грн., №187 від 14.10.2017 на суму 209521,16 грн., №188 від 14.10.2017 на суму 45867,90 грн., на загальну суму 1 277 851,24 грн. (т. 1 а.с. 50-58; т.2 а.с. 231-234).

Перелічені документи скріплені печатками сторін та підписані сторонами без зауважень у встановленому законом порядку.

Також в матеріалах справи наявні рахунки на оплату виконаних робіт:

-№ГОІНЖ000078 від 20.04.2017 на суму 146 956,38грн.;

-№ ГОІНЖ000100 від 22.05.2017 на суму 24 826,02грн.;

-№ГОІНЖ000101 від 22.05.2017 на суму 138 372,94грн.;

-№ ГОІНЖ000115 від 23.06.2017 на суму 164 401,81грн.;

-№ ГОІНЖ000116 від 23.06.2017 на суму 77 875,39грн.;

-№ ГОІНЖ000135 від 21.07.2017 на суму 123 826,96грн.;

-№ ГОІНЖ000136 від 21.07.2017 на суму 29 650,60грн.;

-№ ГОІНЖ000152 від 21.08.2017 на суму 133 559,69грн.;

-№ГОІНЖ000153 від 21.08.2017 на суму 51 986,78грн.;

-№ ГОІНЖ000176 від 21.09.2017 на суму 96 616,69 грн.;

-№ГОІНЖ000177 від 21.09.2017 на суму 34 388,92 грн.;

-№ГОІНЖ000187 від 14.10.2017 на суму 209 521,16грн.;

-№ ГОІНЖ000188 від 14.10.2017 на суму 45 867,90 грн.

Рахунки виставлені на суму 1 277 851,24 грн.

Відповідачем була здійснена часткова проплата у розмірі 332 644, 32 грн., та борг складає 122 695,90 грн., що підтверджується довідкою «Оборотно-сальдова відомість по рахунку 361 за 01.01.2017-09.02.2018» (т. 3 а.с. 185).

Замовником, ПрАТ «МК «Азовсталь» відповідно до п. 15.1. договору, було нараховано штраф у розмірі 1 491 000,00 грн.

В матеріалах справи наявні копії повідомлень з доказами їх надіслання на адресу позивача (т.1 а.с. 97-199; т.2 а.с. 93-95).

30.08.2017 року ТОВ «ДіПі Інжинірінг» звернулось до ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» з претензією на суму 736 301,23 грн. (т.1 а.с. 68-69).

Вказана претензія була залишена відповідачем без відповіді.

В процесі розгляду справи в суді першої інстанції, позивач звернувся із заявою про збільшення позовних вимог, та відповідно до стягнення підлягає сума основного боргу в розмірі 1 122 695,90 грн., пені в розмірі 47 260, 20 грн., 3 % річних в розмірі 5423,34 грн. та інфляційні в розмірі 5513, 00 грн. (т.2 а.с. 224-226).

Оскільки відповідач не виконав свого зобовязання щодо здійснення оплати за отриманий товар, на претензію не відповів, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має, а оскаржуване судове рішення повинно бути залишено без змін з наступного.

Спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Основними видами господарських зобов'язань є майново-господарські зобов'язання та організаційно-господарські зобов'язання.

Статтею 174 Господарського кодексу України передбачено, що господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом положень статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою договір №035/37 від 17.01.2017р. є договором підряду, правовідносини за яким регулюються главою 61 параграфом 1 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Статтею 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу положень ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За приписами ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У раз відмови однієї із сторін від підписання акту про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Розрахунок за виконані роботи у розмірі вартості виконаних робіт здійснюється замовником після підписання двостороннього акту прийому-передачі виконаних робіт шляхом оплати грошовими коштами на поточний рахунок підрядника, вказаний в цьому договорі, впродовж 30 календарних днів з дати акцепту рахунку підрядника, виставленого на підставі підписаного сторонами акту прийому-передачі виконаної роботи (п.4.1.3.договору).

Судом встановлено, що позивач виконав господарські зобов'язання за договором підряду, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами прийому-передачі виконаних робіт, проте відповідач після підписання актів прийому-передачі виконаних робіт та акцептування рахунків свої обовязки щодо здійснення оплати за виконання робити за договором у розмірі 1 122 695,90 грн. не виконав.

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В апеляційній скарзі, апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що акцепт проставляється саме відповідачем, та оскільки дата проставлення акцепту на екземплярах наданих позивачем відсутня, суд першої інстанції помилково взяв як належний доказ надані копії рахунків позивача.

Судом першої інстанції були прийняті копії рахунків, які були надані позивачем.

На копіях наданих рахунків позивачем містяться підписи уповноважених представників замовника та підрядника, дата акцепту на них відсутня, єдина дата, яка на них міститься це дата самого рахунку, яку суд першої інстанції вірно визначив як дату акцепту, оскільки дата яка проставлена ручкою та відрізняється від дати рахунку, може бути проставлена довільно (т.2 а.с. 136-144).

Виходячи з наведеного суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду щодо належності до допустимості копій наданих рахунків, які були надані до матеріалів справи позивачем.

Пунктом 15.1. договору (в редакції додаткової угоди №1 від 20.03.2017 до договору) передбачено, у разі несвоєчасного або неповного виконання Підрядником робіт, передбачених у відповідності до змінного завдання Замовника, Підрядник за вимогою Замовника зобовязаний сплатити Замовнику штраф у розмірі, передбаченому Додатком №21 (порушення підрядником строків та обємів робіт, зазначених у змінному завданні) до цього договору, а також відшкодувати усі спричиненні Замовнику збитки.

Відповідач застосував оперативно-господарську санкцію та нарахував штраф в розмірі 1 491 000,00 грн.

Відповідно до ст. 235 Господарського кодексу України за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку. До суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Частиною 1 ст. 236 Господарського кодексу України, встановлено види господарсько-оперативних санкцій, серед яких, зокрема, передбачено встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов'язань стороною, яка порушила зобов'язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо.

В обґрунтування правомірності нарахування штрафних санкцій, апелянт посилається на змінні завдання, наявні в матеріалах справи, як на належні та допустимі докази.

Як вбачається, на копіях змінних завдань відсутні підписи уповноважених осіб та відсутні печатки замовника та підрядника, як це передбачено додатком №1, додатком № 2 до додаткової угоди № 1 від 20.03.2017р.

Крім того, слід зазначити, що сторони дійшли згоди про те, що обов»язок з організації підписання змінного завдання по виконаних роботах покладається на замовника, підрядник зобов»язаний наприкінці зміни надати замовнику змінне завдання для вказання фактично виконаного об»єма робіт, а у випадку ненадання змінного завдання, замовник має право не підписувати акти приймання-передачі виконаних робіт за місяць (Додатки №11, 12 до договору № 035/37 від 17.01.2017р.) (п.1.4 в редакції додаткової угоди № 1 до договору № 035/37 від 17.01.2017р. ( т.1, а.с.146). Як вбачається, акти приймання-передачі виконаних робіт підписані сторонами у встановленому порядку та скріплені печатками без зауважень.

Апелянт звертає увагу суду на те, що у позивача було відсутнє право на предявлення позовної заяви, оскільки сума штрафу у розмірі 1 491 000,00 грн. перевищувала суму основного боргу розмірі 1 122 695,90 грн.

Згідно з ч. 1,2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть складатися у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обовязкові реквізити: назву документа (форми), дату складання, назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посаді осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу.

Копії змінних завдань та актів порушення не відповідають вимогам закону.

Таким чином, недоведеність невиконання щозмінних завдань зі сторони підрядника та як наслідок застосування оперативно-господарських санкцій з боку замовника є неправомірним.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду щодо відсутності доказів надання позивачу на початку кожної зміни по акту-прийому передачі продукції для виконання робіт, оскільки неможливо встановити обсяг робіт, який повинен був виконуватися та зазначений у змінних завданнях.

Пункт 8.7. договору передбачає, що замовник має право в будь-який час перевіряти якість виконаних робіт, застосованих матеріалів, конструкцій та обладнання. Виявлені в процесі перевірок та випробувань недоліки підлягають усуненню, неякісні матеріали заміні. Сторони погоджуються з тим, що документом, який підтверджує факт неякісного виконання підрядником робіт чи виконання ним з матеріалів неналежної якості, у випадку якщо сторони з даного приводу, протягом пяти днів з моменту повідомлення замовником підрядника про виявлення факту неякісного виконання робіт та/або використання неякісних матеріалів, не досягнута взаємна згода, є акт незалежної організації (експертизи), яка визначається замовником.

В матеріалах справи відсутні докази щодо реалізації відповідачем права, наданого приведеним пунктом договору.

Щодо об»ємів виконаних робіт, слід зазначити про наступне.

На думку апелянта, виключно змінні завдання відповідно до умов договору є єдиними та належними доказами по справі, а акти прийму-передачі продукції не відображають реальний об»єм виконаних робіт підрядником у зв»язку з тим, що датовані однією датою та не містять періоду, за який виконано обсяг, не містять даних про об»єм переданої продукції для переробки підряднику, а мають лише відомості про фактично передану після переробки продукцію з урахуванням бухгалтерського коефіцієнта.

В той же час, позивачем зазначено та матеріалами справи доведено, що загальна кількість обробленої продукції згідно всіх спірних актів прийому-передачі виконаних робіт із зачистки поверхневих дефектів сортової та фасованої продукції крупносортового прокатного цеху, підписаних сторонами договору за спірний період з 27.03.2017р. по 14.10.2017р. включно складає 13673,784 тон продукції, що є рівною загальній кількості переданої продукції підряднику в роботу та поверненої продукції за результатами зачистки замовнику згідно всіх актів прийому-передачі по зачистці дефектів сортової та фасованої продукції крупносортового цеху, підписаних представниками сторін договору за спірний період, за період з 27.03.2017р. по 14.10.2017р. включно, що становить 13 665,865 тон продукції.

Суд апеляційної інстанції вважає висновок суду про недоведеність відповідачем факту протиправної поведінки та вини позивача щодо невиконання обсягу робіт, що зазначений у відповідних змінних завданнях, що виключає право відповідача на нарахування штрафу у відповідності до п.15.1 додатку №21 до договору та відповідно застосування до позивача оперативно-господарської санкції згідно п.15.8 договору, таким, що відповідає обставинам справи.

Висновок суду щодо відсутності підстав утримання грошових коштів, оскільки акти підписані та скріплені печатками обох сторін, що свідчить про прийняття робіт без зауважень, правомірним.

Виходячи з наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що позивач виконав господарські зобов'язання за договором підряду, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами прийому-передачі виконаних робіт, проте відповідач після підписання актів прийому-передачі виконаних робіт та акцептування рахунків свої обовязки щодо здійснення оплати за виконання робити за договором у розмірі 1122695,90 грн. не виконав, а відтак висновок суду про стягнення з відповідача боргу у зазначеній сумі є правильним.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Вимоги щодо стягнення пені у розмірі 47 260,20 грн. позивач обґрунтовує п.15.2. договору у випадку порушення Замовником строків оплати виконаних робіт, передбачених Договором, Замовник зобовязується оплатити Підряднику пеню в розмірі 0,5% від вартості виконаних, але не оплачених робіт за кожен день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Розрахунок суми пені відповідно до актив прийому-передачі виконаних робіт:

- №78 від 20.04.2017 (на суму 10 000,00грн) за період з 22.05.2017 по 22.09.2017 в сумі 897,26грн.;

-№100, №101 від 22.05.2017 (на загальну суму 145 000,00грн.) за період з 24.06.2017 по 29.09.2017 в сумі 9 732,88грн.;

-№115, №116 від 23.06.2017 (на загальну суму 242 277,20грн.) за період з 25.07.2017 по 29.09.2017 в сумі 11 118,20грн.;

-№135, №136 від 21.07.2017 (на загальну суму 153 477,56грн.) за період з 23.08.2017 по 29.09.2017 в сумі 3 994,62грн.;

-№152, №153 від 21.08.2017 (на загальну суму 185 546,47грн.) за період з 23.09.2017 по 29.09.2017 в сумі 889,61грн.;

-№176, №177 від 21.09.2017 (на загальну суму 131 005,61грн.) за період з 22.10.2017 по 15.01.2018 в сумі 8 466,91грн.;

-№187, №188 від 14.10.2017 (на загальну суму 255 389,06грн.) за період з 15.11.2017 по 15.01.2018 в сумі 12 160,72грн.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши розрахунок пені за допомогою інформаційно-пошукової системи ЛІГА, погоджується з висновком господарського суду, щодо стягнення заявленої пені в розмірі 47 260, 20 грн.

Статтею 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Зменшення розміру заявлених до стягнення пені є правом суду, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи в їх сукупності, суд на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення розміру цих санкцій.

Із клопотанням про зменшення розміру пені відповідач до суду першої інстанції не звертався.

Враховуючи фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для зменшення розміру пені на 90% не має.

За приписами ст.625 ЦК України прострочення відповідачем грошового зобовязання тягне за собою обовязок сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних з простроченої суми за весь час несвоєчасного виконання обовязку щодо сплати відповідних сум, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано інфляційні витрати за прострочення основного зобовязання у загальній сумі 5 513,00 грн.

Згідно ч.2 п.3.1 п.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань №14 від 17.12.2013р. (зі змінами та доповненнями) інфляційні нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Розрахунок інфляційних втрат за актами здачі-приймання виконаних робіт:

- №78 від 20.04.2017 (на суму 10000,00грн) за період з червня серпня 2017 року в сумі 170,14грн.;

- №100, №101 від 22.05.2017 (на загальну суму 145000,00грн.) за період з липня серпня 2017 року в сумі 144,71грн.;

- №176, №177 від 21.09.2017 (на загальну суму 131005,61грн.) за період з листопада грудень 2017 року в сумі 2489,11грн.;

- №187, №188 від 14.10.2017 (на загальну суму 255389,06грн.) за грудень 2017 року в сумі 2553,89грн.

Судом апеляційної інстанції зроблено власний перерахунок суми інфляційних втрат за допомогою інформаційно-пошукової системи ЛІГА, та встановлено, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що до стягнення підлягає сума в розмірі 5357,85 грн.

Також позивач нарахував за актами здачі-приймання виконаних робіт 3% річних:

-№78 від 20.04.2017 (на суму 10000,00грн) за період з 22.05.2017 по 22.09.2017 в сумі 107,67грн.;

-№100, №101 від 22.05.2017 (на загальну суму 145000,00грн.) за період з 24.06.2017 по 29.09.2017 в сумі 1167,95грн.;

-№115, №116 від 23.06.2017 (на загальну суму 242277,20грн.) за період з 25.07.2017 по 29.09.2017 в сумі 1334,18грн.;

-№135, №136 від 21.07.2017 (на загальну суму 153477,56грн.) за період з 23.08.2017 по 29.09.2017 в сумі 479,35грн.;

-№152, №153 від 21.08.2017 (на загальну суму 185546,47грн.) за період з 23.09.2017 по 29.09.2017 в сумі 106,75грн.;

-№176, №177 від 21.09.2017 (на загальну суму 131005,61грн.) за період з 22.10.2017 по 15.01.2018 в сумі 926,01грн.;

-№187, №188 від 14.10.2017 (на загальну суму 255389,06грн.) за період з 15.112017 по 15.01.2018 в сумі 1301,43грн.

Заявлена позивачем сума 3% річних в розмірі 5 423, 34 грн. є правильною та арифметично вірною.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції повно, всебічно і обєктивно зясовано обставини справи, винесено рішення у відповідності до норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Донецької області від 11.04.2018р. у справі №905/2319/17 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статями 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь, м. Маріуполь, Донецька область на рішення господарського суду Донецької області від 11.04.2018 року у справі №905/2319/17 залишити без задоволення, рішення господарського суду Донецької області від 11.04.2018 року у справі №905/2319/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів через Донецький апеляційний господарський суд з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано впродовж пяти днів.

Головуючий О.О. Радіонова

Судді Д.О. Попков

ОСОБА_3

Надр. 5 прим:1 у справу; 1позивачу;1 відповідачу; 1ДАГС;1ГС Донецької обл.