ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

07.08.2018р. Справа №905/1443/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Софійський", м.Київ

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Медсервіс", м.Донецьк

про стягнення кредитної заборгованості в сумі 19316957,45 грн.

Суддя Левшина Г.В.

Публічне акціонерне товариство "Банк Софійський", м.Київ, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Приватного акціонерного товариства "Медсервіс", м.Донецьк, про стягнення заборгованості в сумі 19316957,45 грн. за кредитними договорами №32/1-1-2-13/1 від 07.05.2012р. та №32/1-1-2-13/1 від 07.05.2012р.

За висновками суду, надана позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного:

Відповідно до п.1 частини першої статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлена наступна ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви, зокрема, майнового характеру - 1,5 % від суми позову.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем заявлено вимогу майнового характеру, а саме - заборгованості в сумі 19316957,45 грн.

Судом встановлено, що Публічним акціонерним товариством "Банк Софійський", м.Київ в порушення вимог вищевказаних норм, до позовної заяви не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Одночасно, позивачем до позовної заяви додано клопотання від 24.07.2018р. №88/143 про відстрочення сплати судового збору до винесення рішення по справі.

Вказане клопотання вмотивовано тим, що майновий стан Публічного акціонерного товариства "Банк Софійський", м.Київ не дозволяє сплатити судовий збір, оскільки постановою Правління Національного банку України від 22.12.2015 №916 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк Софійський" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 22.12.2015р. №235 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Софійський" та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким у банку запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 23.12.2015р. до 22.03.2016р. включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ "Банк Софійський". Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №991 від 05.04.2018р. продовжено строк здійснення процедури ліквідації банку на один рік до 24.04.2019р. включно.

Як зазначено у позовній заяві, ПАТ "Банк Софійський" перебуває у стані ліквідації, тому у банку відсутні надходження, які б давали можливість здійснити оплати судового збору у встановленому законом розмірі.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір", суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Аналіз правового змісту зазначеної норми свідчить про те, що відстрочення сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, які підтверджують об'єктивну неможливість сплати судового збору.

Відповідно до вказаних положень Вищий господарський суд України в п.3.1 постанови пленуму №7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" вказав, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд, з урахуванням майнового стану сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Виходячи зі змісту наведеної правової норми єдиною підставою для вчинення судом зазначених в ст.8 Закону України «Про судовий збір» дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на зацікавлену сторону.

Відповідно до положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", уповноважені особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб позбавлені пільг на оплату судового збору, а тому посилання позивача на те, що розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк Софійський", м.Київ не може бути тією обставиною, що унеможливлює сплату судового збору. Сама по собі ліквідаційна процедура без подання відомостей щодо наявних на рахунках коштів чи іншого ліквідного майна не може отожнюватись з суб'єктивною неможливістю сплати судового збору через майновий стан.

За висновками суду, інших належних доказів на підтвердження фінансової неспроможності банку сплатити судовий збір у розмірі 289754,36 грн. позивачем не надано.

Таким чином, клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення по справі підлягає залишенню без задоволення.

За приписами ч.1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на встановлені судом обставини та норми чинного процесуального законодавства, позовна заява Публічного акціонерного товариства "Банк Софійський", м.Київ підлягає залишенню без руху.

За таких обставин, керуючись ч.ч.1-3 ст.174, ст.ст.162, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання від 24.07.2018р. №88/143 Публічного акціонерного товариства "Банк Софійський", м.Київ про відстрочення сплати судового збору до винесення рішення по справі №905/1443/18.

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Банк Софійський", м.Київ залишити без руху.

Надати Публічному акціонерному товариству "Банк Софійський", м.Київ строк для усунення недоліків його позовної заяви протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали про залишення її без руху шляхом сплати судового збору в розмірі 289754,36 грн.

Роз'яснити Публічному акціонерному товариству "Банк Софійський", м.Київ, що в разі не усунення всіх недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась з позовною заявою відповідно до п.п.4, 5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Левшина