номер провадження справи 5/63/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2018 Справа № 908/943/18

м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі Осоцькому Д.І., розглянувши матеріали справи

За позовом: Комунального підприємства Запорізьке міське інвестиційне агентство (69032, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 2-А; адреса для листування: 69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 31, )

До відповідача: Приватного підприємства МТЦ-ЗАПОРІЖЖЯ (69014, м. Запоріжжя, вул. Магістральна, 100-А, )

про стягнення 3 199,37 грн.

Представники сторін:

Від позивача: не зявився

Від відповідача: не зявився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

21.05.2018р. через відділ документального забезпечення господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Комунального підприємства Запорізьке міське інвестиційне агентство (вх. №993/08-07/18 від 21.05.2018р.) до Приватного підприємства МТЦ-ЗАПОРІЖЖЯ про стягнення 3 199,37 грн.

Згідно з Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2018р. справу №908/943/18 розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 21.05.2018р. вказану позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 04.06.2018р. позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 908/943/18, справі присвоєно номер провадження 5/63/18, ухвалено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, розгляд справи по суті призначено на 02.07.2018р.

Ухвалою від 02.07.2018р. в судовому засіданні оголошено перерву до 25.07.2018р. о/об 10 год. 00хв. без повідомлення (виклику) сторін.

Клопотань про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників процесу до суду не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

У звязку із неявкою в судове засідання 25.07.2018 представників сторін, у відповідності до п.3 ст.222 ГПК України фіксування судового засідання 25.07.2018 за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Як вбачається з тексту позовної заяви: 01.08.2015р. між позивачем та відповідачем укладено договір №010815/2 на тимчасове користування місцем розташування рекламного засобу, яке перебуває комунальній власності. Договором встановлено, що відповідач щомісяця, до кінця поточного місяця перераховує на розрахунковий рахунок позивача плату у розмірі визначеному в діючих додатках до укладеного між сторонами договору. Факт виконання робіт за цим договором підтверджується двостороннім актом виконаних робіт який підписується сторонами щомісяця. Відповідно до додатку №1 до договору №010815/2 від 01.08.2015р. сторони узгодили перелік адрес місць розміщення рекламних засобів, які перебувають у комунальній власності в м. Запоріжжі. Так, відповідно до додатку №1 до договору відповідач, відповідно до дозволу на розміщення зовнішньої реклами №209/12 від 08.10.2012р., розмістило за адресою вул. Магістральна, 100а. Відповідно до додатку загальна сума розміру щомісячної плати за тимчасове користування місцями розміщення рекламних засобів, які перебувають у комунальній власності міста Запоріжжя складає 290,00 грн. Запорізькою міською радою прийнято рішення №28 від 22.11.2017р. Про внесення змін до рішення міської ради від 24.12.2012р. №79 Про затвердження Положення про порядок плати за тимчасове користування місцем розміщення рекламних засобів, що перебуває в комунальній власності територіальної громади м. Запоріжжя, яке набрало чинності з 02.12.2017р. Згідно з п. 2 вказаного рішення функції оператора зі справляння плати та нагляду за станом зовнішньої реклами, в тому числі щодо укладання та супроводження договорів на тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів, які перебувають у комунальній власності м. Запоріжжя, покладено на КП Градпроект, тому позивач направив на адресу відповідача угоду про розірвання договору №010815/2 від 01.08.2015р., а останнім днем нарахування плати за тимчасове користування місцями розташування рекламного засобу, яке перебуває у комунальній власності стало 01.12.2017р. Так, позивачем було надано послуги за тимчасове користування місцями розміщення рекламних засобів на загальну суму 3 199,37 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на умови договору, ст. 193 ГПК України, ст.ст. 2, 11, 15, 16, 526, 610, 625, 629 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 20, 29, 162, 164, 249 ГПК України та просить суд стягнути з відповідача 3 199,37 грн.,

Частиною 5 статті 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів ГПК України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 04.06.2018р. № 908/943/18 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження ПП МТЦ-ЗАПОРІЖЖЯ, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 69014, м. Запоріжжя, вул. Магістральна, 100-А.

З матеріалів справи вбачається, що до суду повернуто рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про вручення представнику відповідача 30.06.2018р. ухвали господарського суду Запорізької області від 04.06.2018р. про відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 3 частини 6 статті 242 ГПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Суд враховує, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 ГПК України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.

Згідно ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання зявилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо зявився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обовязковою.

Наявні матеріали справи дозволяють суду розглянути справу по суті в даному судовому засіданні.

В судовому засіданні 25.07.2018р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

01.08.2015р. між Комунальним підприємством Запорізьке міське інвестиційне агентство в особі директора ОСОБА_1 (далі сторона 1) та «Власник (Орендар) рекламних засобів» Приватним підприємством МТЦ-ЗАПОРІЖЖЯ (далі сторона 2) керуючись рішенням Запорізької міської ради № 79 від 24.12.2012р. було укладено договір № 010815/2 на тимчасове користування місцем розташування рекламного засобу, яке перебуває комунальній власності (далі договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, сторона 2 приймає у тимчасове платне користування місця, що перебувають у комунальній власності м. Запоріжжя, для розміщення рекламних засобів (спеціальних конструкцій зовнішньої реклами) за адресами відповідно до дозволів на розміщення зовнішньої реклами.

Перелік дозволів, адрес місць розміщення рекламних засобів із зазначенням розміру (формату) площин, їх кількості та термінів дії дозволу(-ів) вказується у відповідних додатках до даного договору, які підписуються сторонами і з моменту підписання є невідємною частиною даного договору.

Згідно п. 2.1. договору, загальна сума розміру щомісячної плати за тимчасове користування місцями розміщення рекламних засобів, які перебувають в комунальній власності за цим договором, визначається як сума по всіх відповідних діючих додатках до даного договору, які є невідємними його частинами. Основою для розрахунку щомісячної плати за цим договором є базовий розмір щомісячної плати за тимчасове користування місцями розміщення рекламних засобів, які перебувають в комунальній власності територіальної громади м. Запоріжжя, який затверджується рішенням Запорізької міської ради

Сторона 2 щомісяця, до кінця поточного місяця, перераховує на розрахунковий рахунок стороні 1 плату му розмірі визначеному в діючих додатках до цього договору (п. 2.2 договору).

Відповідно до п. 2.3 договору, факт виконання робіт за цим договором підтверджується двостороннім актом виконаних робіт, який підписується сторонами щомісяця. акт для підписання направляється стороною 1 стороні 2 в 2-дений термін з моменту закінчення звітного періоду. Сторона 2 зобовязана в 3-денний термін з моменту отримання акту підписати його, або в той же термін надати стороні 1 мотивовану письмову відмову від підписання акту. У випадку відсутності у визначений термін підписаного стороною 2 акту або мотивованої відмови, акт виконаних робіт вважається погодженим та підписаним сторонами.

Як зазначено у п.п. 4.2.4 п. 4.2 договору, сторона 2 зобовязана своєчасно та у повному обсязі, відповідно до умов розділу ІІ даного договору, здійснювати оплату.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання та розповсюджує свою дію на правовідносини, які виникли між сторонами з 16.11.2014 року і діє протягом строку дії дозволу (-ів) в будь-якому разі до дня демонтажу рекламного засобу, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. (п. 5.1 договору).

Згідно п. 7.1 договору базовий розмір місячної плати за користування місцями розміщення рекламних засобів, які перебувають у комунальній власності, може бути змінений на підставі відповідного рішення міської ради.

Доказів зміни базового розміру місячної плати за користування місцями розміщення рекламних засобів за договором сторонами суду не надано.

Відповідно до додатку № 1 до договору № 010815/2, загальна сума розміру щомісячної плати за тимчасове користування місцями розміщення рекламних засобів, які перебувають у комунальній власності м. Запоріжжя (без урахування ПДВ 20 %) по даному додатку складає 244,67 грн., крім того ПДВ 20 % - 48,33 грн. Всього по даному додатку загальна сума розміру щомісячної плати за тимчасове користування місцями розміщення рекламних засобів, які перебувають у комунальній власності м .Запоріжжя (з урахуванням ПДВ 20 %): 290,00 грн. (двісті девяносто грн. 00 коп).

Позивач, у період з січня 2017 року по 01 грудня 2017 включно, надав відповідачу послуги за тимчасове користування місцями розміщення рекламних засобів на загальну суму 3199,37 грн., що підтверджується актами надання послуг: від 31.01.2017р. № 72, від 28.02.2017р. № 276, від 31.03.2017р. № 484, від 30.04.2017р. № 689, від 31.05.2017р. № 942, від 30.06.2017р. №1168, від 31.07.2017р. № 1362, від 31.08.2017р. № 1539, від 30.09.2017р. № 1761, від 31.10.2017р. № 1953, від 30.11.2017р. № 2162, від 01.12.2017р. № 2369 копії яких містяться в матеріалах справи.

Зазначені акти разом з виставленими рахунками на оплату були направлені позивачем на адресу відповідача, які, відповідно до інформації з Інтернет-сайту Укрпошти, були вручені відповідачу.

Докази направлення та вручення відповідачу актів надання послуг, рахунків на плату за договором містяться в матеріалах справи.

Відповідач, станом на день розгляду справи, суму заборгованості в розмірі 3199,37 грн. не спростував та доказів її оплати суду не надав.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах зазвичай ставляться.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 193 ГК України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Виходячи із приписів ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 625 ЦК України унормовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України).

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що позивач надав відповідачу послуги з тимчасового користування місцями розміщення рекламних засобів, а відповідач не виконав належним чином своїх зобов'язань за договором та не сплатив за отримані послуги. Будь-які заперечень стосовно заявленої до стягнення суми відповідачем не надав, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором 01.08.2015р. № 010815/2 на тимчасове користування місцем розташування рекламного засобу, яке перебуває комунальній власності в розмірі 3199,37 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 76-79, 86, 129, 202, 233, 236 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства МТЦ-ЗАПОРІЖЖЯ (69014, м. Запоріжжя, вул. Магістральна, 100-А, ) на користь Комунального підприємства Запорізьке міське інвестиційне агентство (69032, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 2-А, , рахунок 0500 в ПАТ «УкрСиббанк» м. Запоріжжя, МФО 351005) заборгованість у розмірі 3199 (три тисячі сто девяносто девять) грн. 37 коп. та витрати на сплату судового збору у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. Видати наказ.

Суддя К.В. Проскуряков

Повне рішення складено: 27.07.2018 р.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.