ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.07.2018 м. Ужгород Справа № 907/772/17

Господарський суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ушак І.Г.

за участю секретаря судового засідання Сінкіної Е.В.

у відкритому судовому засіданні розглянув справу

за позовом публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз", м. Ужгород (далі - позивач, ПАТ Закарпатгаз)

до фізичної особи-підприємця Доманич Михайла Миколайовича, с. Онок Закарпатської області (далі - відповідач, ФОП Доманич)

про стягнення 95064,12 грн. (з урахуванням зменшення позовних вимог)

представники:

позивача - Бочкор А. П., представник за довіреністю;

відповідача - Пшеницька Г.В., представник за довіреністю;

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення наведеної суми як компенсації вартості донарахованого об'єму природного газу у зв'язку з виявленням на об'єкті відповідача - кафе, що знаходиться в с. Онок по вул. Колгоспній, 3, Виноградівського району - несанкціонованого газопроводу, використання природного газу на цьому об'єкті за відсутності договору розподілу та договору постачання природного газу, що є порушенням за змістом п.п. 1, 6 ч. 1 гл. 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем.

Посилається на те, що вказані порушення зафіксовані актом про порушення № 462 від 29.03.2017 складеним працівниками позивача за участю відповідача; акт було розглянуто та задоволено на засіданні комісії позивача; позивачем здійснено розрахунок вартості об'єму необлікованого природного газу за період з 29.09.2016 по 29.03.2017 (за 6 місяців, що передують дню виявлення порушень), що становить 168980,78 грн., виходячи з номінальної потужності виявленого газового обладнання, кількості годин його роботи (24 год.), ціни газу.

У ході судового процесу позивач, врахувавши 14-годинний графік роботи кафе відповідача, зменшив розмір позовних вимог до 95064,12 грн., представник позивача наполягає на їх задоволенні, посилаючись на документи долучені до матеріалів справи.

Відповідач письмовими відзивом, поясненнями, усними поясненнями представника у ході судового розгляду справи проти позову заперечує, вважає його безпідставним та необґрунтованим.

Зокрема, заперечує наявність несанкціонованого газопроводу, посилаючись на те, що на підставі його заяви та за його кошти працівниками позивача було виготовлено технічні умови, виготовлений проект газифікації житлового будинку за зазначеною адресою та частково виконані будівельно-монтажні роботи з газифікації будинку.

Акт про порушення складений працівниками позивача вважає неналежним доказом у справі, посилаючись на те, що примірники актів позивача та відповідача відрізняються за змістом. Так, у примірнику відповідача - відсутній номер акту, дані щодо діаметру газопроводу, відсутня відмітка про усунення порушень на дату складання акту, натомість такі дані та відмітка є у примірнику акта позивача під № 462.

Заперечує як непідтверджену належними доказами номінальну потужність газового обладнання, з урахуванням якої здійснено розрахунок вимог.

Вважає недоведеними та відсутніми всі елементи складу цивільного, господарського правопорушення як необхідної умови для притягнення відповідача до відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

У судовому засіданні з розгляду справи по суті за клопотанням представника відповідача були допитані як свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - працівники позивача станом на час перевірки відповідно - головний інженер та майстер Виноградівського відділення позивача, які здійснювали перевірку та складали акт про порушення, письмові заяви яких як свідків долучив до матеріалів справи позивач. У судовому засіданні досліджено також диск наданий відповідачем, на якому зафіксовано звукозапис засідання комісії позивача з розгляду акту про порушення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, покази свідків у ході судового розгляду справи по суті, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суми 61951,90 грн. та відмову у задоволенні вимог до відповідача в іншій частині позову.

При цьому суд виходив з наступного.

У ході судового розгляду справи встановлено, що 29.03.2017р. працівниками позивача - ПАТ "Закарпатгаз» - на об'єкті (кафе), що належить ФОП Доманич, яке знаходиться за адресою с. Онок Виноградівського району по вул. Колгоспна (тепер Медова), 3, виявлено несанкціонований газопровід, використання природного газу споживачем за відсутності договору розподілу природного газу та договору постачання природного газу на об'єкті.

Про наведене за участю відповідача - ФОП Доманич - складено акт про порушення № 462 від 29.03.2017р. (далі - акт про порушення), за змістом якого йдеться, що на зазначеному об'єкті до газової мережі підключено обладнання - двохконтурний котел «Ariston», максимальною потужністю 24 кВт/ год та варочна панель, лічильник відсутній, газ відкритий, на димохідному патрубку наявні продукти горіння газу.

Акт про порушення підписано відповідачем із зауваженнями «не рахую себе винуватим, так як проплатив за дозвіл на споживання газу».

13.07.2017р. акт про порушення було розглянуто на засіданні комісії позивача з розгляду актів про порушення за участю відповідача та задоволено комісією; за результатами - здійснено розрахунок об'єму необлікованого природного газу за період з 29.09.2016 по 29.03.2017 - за шість місяців, що передували дню виявлення порушень.

Відповідно до розрахунку вартість необлікованого газу становила 168980,78 грн., виходячи з номінальної потужності котла «Ariston» - 2,9 кбм/год., варочної панелі 6-камфорної - 1,55 кбм/год. та кількості годин роботи цього обладнання - 4344 годин

29.09.2017р. позивач направив відповідачу письмову вимогу про компенсацію у 7-денний строк вартості необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу на суму 168980,78 грн. та рахунок від 13.07.17 на зазначену суму.

Однак зазначена вартість природного газу не була сплачена відповідачем.

Наведені обставини передували пред'явленню позову, що є предметом розгляду у даній справі, та послугували його підставою.

Спірні правовідносини сторін у даній справі з огляду на їх предмет підлягають правовому регулюванню спеціальним законодавством - Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем, а також приписами Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ) та Господарського кодексу України (далі - ГКУ).

Приписами ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» (далі - Закон), який визначає правові засади функціонування ринку природного газу України, зокрема, встановлено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов'язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов'язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором

За приписами ст. 13 Закону споживач зобов'язаний, зокрема: укласти договір про постачання природного газу; не допускати несанкціонованого відбору природного газу. У разі порушення або невиконання своїх обов'язків споживач несе відповідальність згідно із законом.

Приписами ст. 19 Закону встановлено, зокрема, що технічні та комерційні умови приєднання до газотранспортної або газорозподільної системи визначаються в кодексі газотранспортної системи або кодексі газорозподільних систем; приєднання об'єкта замовника до газотранспортної або газорозподільної системи здійснюється в такому порядку: отримання дозволу оператора газотранспортної або газорозподільної системи на приєднання; отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених законодавством, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; підключення об'єкта до газотранспортної або газорозподільної системи; прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; реєстрація права власності на об'єкт будівництва.

Відповідно до Закону розроблено Кодекс газорозподільних систем (затв. постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, 30.09.2015 № 2494 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1379/27824) (далі - Кодекс ГРС), який визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб'єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, зокрема, умови забезпечення:

- комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об'ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб'єктів ринку природного газу;

- доступу замовників до газорозподільної системи для приєднання до неї їх об'єктів будівництва або існуючих об'єктів (умови технічного доступу);

- доступу суб'єктів ринку природного газу до газорозподільної системи для фактичної передачі (розподілу/споживання) належного їм природного газу до/з газорозподільної системи (умови комерційного доступу);

Дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об'єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників. Крім того, цим Кодексом регулюються взаємовідносини, зокрема, між оператором газорозподільної системи та несанкціонованими споживачами, які втручаються в роботу газорозподільної системи, у тому числі шляхом самовільного під'єднання несанкціонованого газопроводу.

Відповідно до п. 4 гл. 1 розділу V Кодексу ГРС, приєднання об'єктів замовника до ГРМ здійснюється на підставі договору на приєднання, що укладається за встановленими формами.

Для приєднання об'єкта будівництва або існуючого об'єкта до газорозподільної системи оператора ГРМ їх власник замовник приєднання) має, згідно п. 1 гл. 2 розділу V Кодексу ГРС, звернутися до цього оператора ГРМ із заявою про приєднання, одночасно надавши оператору визначений у даному пункті перелік документів.

Відповідно до пп. 7, 11 п. З гл. 2 розділу V Кодексу ГРС, оператор ГРМ за договором на приєднання забезпечує встановлення в точці вимірювання вузла обліку із забезпеченням його захисту від несприятливих погодних умов та несанкціонованого доступу; пуск газу на об'єкт замовника та укладання договору розподілу природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу.

Пунктом п. 13 гл. 2 розділу V Кодексу ГРС передбачено здійснення замовником - плати за приєднання, фактом виконання якої є оформлений між оператором ГРМ та замовником акт виконання послуги приєднання.

Відповідно до п. 2 гл. 1 розділу VI Кодексу ГРС, доступ споживачів до ГРМ для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об'єкт споживача) договору розподілу природного газу.

Згідно п. 1 гл. 3 розділу VI Кодексу ГРС, здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Відносини між постачальниками та споживачами природного газу регулюються розробленими на виконання п. 17 ч. 3 ст. 4 Закону Правилами постачання природного газу, які затверджені постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1382/27827 (далі - Правила постачання). Дія цих Правил поширюється на постачальників, споживачів природного газу - фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС.

За змістом п. 3 Правил постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил. Фізичні особи, які використовують природний газ для професійної та/або комерційної діяльності, прирівнюються до споживачів, що не є побутовими, та укладають договір постачання природного газу згідно з розділом ІІ цих Правил.

П.1 розділу ІІ Правил постачання підставою для постачання природного газу споживачу є: наявність у споживача, об'єкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та оператором ГРМ, та присвоєння споживачу оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб'єкту ринку природного газу; наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов.

Правилами безпеки системи газопостачання (затв. наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 285 від 15.05.2015, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 8.06.15 за № 674/27119), дія яких поширюються на всіх суб'єктів господарювання незалежно від форм власності та організаційно-правової форми, діяльність яких пов'язана з будівництвом, ремонтом, розширенням, реконструкцією, технічним переоснащенням, експлуатацією систем газопостачання, встановлено (п.п. 4.1-4.3), що до прийняття в експлуатацію системи газопостачання природного газу і газопроводи повинні бути випробувані на міцність і щільність; при введенні в експлуатацію (до пуску газу) обладнання і газопроводи повинні бути піддані контрольному опресовуванню; суб'єкти господарювання до початку спорудження, монтажу і наладки об'єктів систем газопостачання повинні подати до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, такі відомості: назва і адреса об'єкта, його технічна характеристика та відомча належність; назва будівельно-монтажної організації, яка здійснює будівництво об'єкта системи газопостачання. До відомостей додаються: проектна документація на будівництво згідно з вимогами статті 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"; завірена копія наказу про призначення особи, яка буде здійснювати технічний нагляд за будівництвом, протокол перевірки її знань в обсязі виконуваної нею роботи. До пуску газу на об'єкти систем газопостачання складається акт приймання в експлуатацію об'єктів систем газопостачання та акти згідно з вимогами ДБН В.2.5-20-2001 "Газопостачання", затвердженими наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23 квітня 2001 року № 101. Приймання закінченого будівництвом об'єкта системи газопостачання оформляється актом за формою 5 (додаток 2) ДБН А. 3.1-3.-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів.»

У ході судового розгляду даної справи встановлено, що об'єкт кафе належний на праві власності відповідачу у справі - ФОП Доманич, використання газу на якому встановлено актом про порушення, не був приєднаний до системи газопостачання в порядку передбаченому наведеними вище нормами спеціального законодавства.

Наведене не заперечується та не спростовано відповідачем; його посилання на те, що проектні та частково будівельно-монтажні роботи з газифікації житлового будинку здійснювалися працівниками позивача та не завершені з вини останнього, не може бути виправданням самовільного приєднання до газопроводу об'єкту кафе.

За визначеннями наданими у розділі І Кодексу ГРС відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу є несанкціонованим відбором природного газу; самовільно під'єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з'єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу) є несанкціонованим газопроводом; несанкціонований споживач - фізична, юридична особа або фізична особа - підприємець, яка без укладання договору розподілу природного газу з оператором газорозподільної системи або на об'єкті, який не підключений до ГРМ в установленому порядку, здійснює несанкціонований відбір природного газу.

Відповідно до п.1 гл. 4 розділу XI Кодексу ГРС у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу розрахунок об'єму необлікованого природного газу здійснюється за номінальною потужністю газового обладнання споживача (несанкціонованого споживача) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Відповідно до п. 2 Глави 4 Розділу XI Кодексу ГРС, у разі виявлення оператором ГРМ використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу спожитий об'єм природного газу визначається за номінальною потужністю газового обладнання за період з дня припинення газопостачання (або у разі здійснення попередньої перевірки відключеного стану - з дня такої перевірки, що має підтверджуватися відповідним актом перевірки), а при використанні газу без договору - з дня його закінчення (розірвання) до дня виявлення порушення, але не більше ніж за 6 місяців.

Суд, аналізуючи спірні відносини сторін - позивача як оператора ГРМ, постачальника газу та відповідача як споживача - з огляду на наведені приписи спеціального законодавства, що регулює ці відносини, констатує, що відповідач, самовільно підключивши об'єкт - кафе, у якому здійснює комерційну діяльність, до системи газопостачання, встановивши газове обладнання та використовуючи природний газ за відсутності договору розподілу природного газу, договору постачання природного газу, лічильника газу, допустив порушення на ринку природного газу, які за приписами Кодексу ГРС кваліфікуються як несанкціонований відбір газу.

Так, згідно п. 1 гл. 2 розділу ХІ Кодексу ГРС до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об'ємів (обсягів) природного газу, належать, зокрема, наявність несанкціонованого газопроводу; використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Порушення зафіксовано шляхом складання акту, тобто у спосіб визначений приписами гл. 5 розділу ХІ Кодексу ГРС.

Так, зазначеними приписами, зокрема, встановлено, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником оператора ГРМ у присутності споживача/несанкціонованого споживача складається акт про порушення за встановленою формою, акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

На дату складання акта оператор ГРМ забезпечує усунення виявленого порушення, про що в акті про порушення робиться відповідний запис. У разі неможливості усунути порушення на дату складання акта про порушення (відсутні відповідні засоби чи повноваження) представник оператора ГРМ робить відповідний запис в акті про порушення та надалі забезпечує контроль за усуненням порушення, що підтверджується окремо складеним актом про усунення порушення.

Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. При складанні акта зазначається про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення.

За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.

При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу і його вартості.

Вартість необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу, яка пред'являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі. Якщо об'єм та/або вартість необлікованого (донарахованого) природного газу буде оскаржуватися споживачем (несанкціонованим споживачем) у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об'єм природного газу не вважається простроченою.

Так, встановлено, що представниками позивача на місці виявлення порушення відповідача та у його присутності складено акт про порушення за встановленою формою у двох примірниках, один з яких залишився у відповідача. Відповідач на реалізацію свого права вніс до акту письмове зауваження, за змістом якого вважає себе невинуватим у зазначених порушеннях, оскільки здійснив оплату вартості технічної документації.

Суд, дослідивши у судовому засіданні оригінали примірників зазначених актів наданих сторонами, встановив, що у примірнику відповідача відсутній номеру акту, дані щодо діаметру газопроводу та відмітки про усунення порушень на дату складання акту судом, натомість такі дані та відмітка є у примірнику акта позивача під № 462.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 допитані у судовому засіданні про обставини проведення перевірки на об'єкті відповідача та складання акту про порушення показали, зокрема, що до перевірки, яка не була плановою, працівників позивача допустив відповідач, який повідомив, що газопостачання на об'єкті легальне, є всі дозвільні документи, однак на момент перевірки не надав їх. Комісією оглянуто газопровід ззовні, обстежено приміщення кафе та виявлено підключене за допомогою гнучкого металорукава газоспоживне обладнання - котел та побутова плита - не варочна панель (кількість камфорок - свідки не могли точно згадати). Пояснили, що дані про потужність приладів внесені до акту з бірок на самому обладнанні; хоча точно пам'ятають про наявність бірки лише на котлі.

Щодо відмітки про усунення порушень на дату складання акту, - п. 4 акту про порушення - пояснили, що таку на день перевірки до акту не вносили, оскільки було вирішено не від'єднувати об'єкт від газопостачання, якщо відповідачем буде надано відповідну документацію. Однак, на наступний день - 30.03.18, оскільки відповідачем не було надано документації, представники позивача за участю відповідача здійснили механічне від'єднання, про що у примірник позивача внесено відмітку з текстом «механічно від'єднало».

Суд, оцінивши наведені докази, а також письмові заяви зазначених свідків в їх сукупності, дійшов висновку, що наведені розбіжності у примірниках акту позивача та відповідача, не позбавляють його доказової сили, оскільки зазначені дані не є визначальними для встановлення факту порушення.

Визначальним при складенні даного акту є те, що за участю відповідача зафіксовані дані, які складають зміст порушення на ринку газу, перелік та кількість газоспоживного обладнання підключеного до газової мережі та його потужність, тобто ті дані, які дають можливість встановити факт порушення, кваліфікувати його, встановити ті дані, які необхідні при розрахунку об'єму необлікованого (донарахованого) об'єму.

У даному випадку акт про порушення складений представниками позивача за участю відповідача містить дані про встановлені порушення Кодексу газорозподільних систем: наявність несанкціонованого газопроводу, використання природного газу за відсутності договору розподілу; перелік та кількість газоспоживного обладнання підключеного до газової мережі та його потужність: двохконтурний котел «Ariston», 1 шт., максимальною потужністю 24 квт/год., варочна панель 1 шт. без зазначення потужності.

Діаметр газопроводу у даних спірних відносинах немає суттєвого значення, оскільки такий не використовується у розрахунку об'єму необлікованого газу як помилково стверджує відповідач.

Твердження відповідача про те, що відсутність у примірнику відповідача відмітки про усунення порушень на дату складання акту, свідчить відсутність, власне, порушення, суд оцінює критично.

При цьому, суд приймає до уваги, що акт про порушення підписаний відповідачем без зауважень щодо змісту порушень, переліку та кількості газоспоживного обладнання підключеного до газової мережі та його потужність із єдиним зауваженням про те, що не вважає себе винуватим, посилаючись на оплату «дозволу на споживання газу».

Наведеним спростовуються твердження відповідача про неналежність акту про порушення як доказу у даній справі, відтак - наведений акт про порушення, яким обґрунтовуються вимоги позивача у даній справі, є належним доказом на підтвердження факту порушення допущеного відповідачем на ринку природного газу.

Заперечення відповідача проти позовних вимог з посиланням на непідтверджену номінальну потужність газового обладнання, з урахуванням якої здійснено розрахунок вимог, суд приймає в частині газового обладнання - «варочна панель» - оскільки в акті про порушення відсутні відомості щодо її потужності, а розрахунок здійснений виходячи з потужності "варочної панелі 6-ти камфорної" - 1,55 кбм/год. В частині ж іншого обладнання - двохконтурного котла «Ariston» - потужність зазначена в акті, відтак - є належно підтвердженою позивачем та не спростованою відповідачем.

Відповідно до п. 1 гл. 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу розрахунок об'єму необлікованого природного газу здійснюється за номінальною потужністю газового обладнання споживача (несанкціонованого споживача) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Відповідно до п. 2 гл. 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ у разі виявлення оператором ГРМ використання природного газу споживачем за відсутності, зокрема, договору розподілу природного газу спожитий об'єм природного газу визначається за номінальною потужністю газового обладнання за період з дня припинення газопостачання, а при використанні газу без договору - з дня його закінчення до дня виявлення порушення, але не більше ніж за 6 місяців

Перевіривши розрахунок позивача поданий в додатку до заяви про зменшення позовних вимог, суд встановив, що такий здійснений правильно з урахуванням існуючої вартості газу за період, що не перевищує 6 місяців до дня виявлення порушення, в частині, що стосується використання газового обладнання встановленої потужності - котла «Ariston», виходячи з 14-годинного графіка роботи відповідача.

Вирішуючи даний спір, суд виходить також із відповідних приписів цивільного та господарського законодавства .

Так, відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Положеннями ст. ст. 224, 225, 226 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства. Учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов'язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб'єктам, - зобов'язаний відшкодувати на вимогу цих суб'єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі.

При цьому на кредитора покладається тягар доказування факту порушення зобов'язання або установлених вимог щодо здійснення господарської діяльності, розміру завданих збитків та причинного зв'язку між допущеним порушенням зобов'язання та завданими збитками. Відсутність вини у порушенні зобов'язання доводить особа, яка вчинила таке порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування; предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення; обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування; достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи; достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд, відповідно до ст. 86 ГПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Дослідивши матеріали даної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд констатує про доведеність належними, допустимими та достатніми доказами факту порушення відповідачем установлених вимог щодо здійснення господарської діяльності - порушень за змістом Закону та Кодексу ГРМ, розміру завданих збитків на суму 61 951,90 грн. та причинного зв'язку між допущеним порушенням зобов'язання та завданими збитками. Відповідачем зазначене не спростовано та не доведено відсутності вини у допущених порушеннях.

При цьому судом не приймаються інші твердження відповідача наведені ним на обґрунтування власної позиції по суті спору у ході судового розгляду, зокрема, щодо недоведеності належності кафе відповідачеві та здійснення ним підприємницької діяльності в цьому кафе як такі, що не відповідають дійсності, спростовані матеріалами справи, в тому числі, актом про порушення підписаним відповідачем без зауважень в цій частині, його поясненнями на засіданні комісії, про які йдеться у письмових відзиві, поясненнях, диску звукозапису засідання комісії позивача долучених до матеріалів справи.

За таких обставин вимоги позивача в частині нарахованих збитків в частині, що стосується використання газового обладнання встановленої потужності - котла «Ariston», як такі, що ґрунтуються на законі та доведені належним чином, підлягають задоволенню - з відповідача належить стягнути на користь позивача 61951,90 грн. В іншій частині вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки не доведені належними та допустимими доказами та заперечуються відповідачем.

Питання судових витрат за заявою позивача буде вирішено судом у порядку ст. 221 ГПК України після ухвалення рішення по суті позовних вимог

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-80 86, 221, 232-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Доманич Михайла Миколайовича (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз» (88015, м. Ужгород, вул. Погорєлова, 2, ) компенсацію вартості донарахованого об'єму природного газу на суму 61951,90 грн. (шістдесят одна тисяча дев'ятсот п'ятдесят одна грн. 90 коп.)

2. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Відповідно до приписів ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України. Повний текст рішення складено 31.07.18.

Суддя Ушак І.Г.