РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.07.2018Справа № 910/3567/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Рижонкова С.В., розглянувши матеріали справи

За позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Український компресорний холдинг»

про стягнення 129902,40 грн. та зобов'язання виконати обов'язок в натурі

за участі представників:

від позивача - Столярчук С.В. (представник за довіреністю);

Гладка С.Г. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Український компресорний холдинг» про стягнення 129902,40 грн. та зобов'язання виконати обов'язок в натурі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання за Договором поставки №ПР/Ш-17929/НЮ від 07.09.2017 в частині своєчасної поставки товару, в зв'язку з чим позивач нарахував відповідачу 129902,40 грн. пені. Разом з тим, позивач просить суд зобов'язати відповідача здійснити поставку гвинтового повітряного компресору згідно зі специфікацією №1, що є додатком до спірного договору.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просили суд задовольнити позов.

Відповідач уповноваженого представника в судове засідання не направив, відзиву на позов протягом усього часу розгляду справи не подав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.09.2017 між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «НВП «Український компресорний холдинг» (постачальник) укладено Договір №ПР/Ш-17929/НЮ, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується поставити гвинтовий повітряний компресор (товар), а покупець прийняти та оплатити товар постачальнику згідно зі специфікацією №1 (Додаток №1). Рік виготовлення 2017 (п.1.1 Договору).

Відповідно до п.4.1 Договору, кількість та асортимент товару визначено у специфікації №1.

Згідно з п.5.1 Договору, поставка товару - не пізніше 20 календарних днів від дня одержання постачальником заявки покупця, яка є підтвердженням готовності покупця до прийому товару, але не пізніше 29.12.2017 у разі надання заявки у грудні.

Датою поставки товару вважається дата підписання накладної на приймання товару і підписання акта прийому-передачі товару обома сторонами договору (п.5.2 Договору).

Умовами п.5.3 Договору сторони погодили, що товар постачається на склад покупця на умовах DDP (згідно INCOTERMS 2010).

У відповідності до п.6.1 Договору, ціна постачальника на гвинтовий повітряний компресор згідно Специфікації №1 визначається торгами.

Загальна сума договору становить 698400 грн. у тому числі ПДВ 20% - 116400 грн. та зазначається у звіті про результати здійснення процедури торгів.

Згідно з п.7.1 Договору, постачальник передає у власність покупцю товар, а покупець оплачує товар за цінами, які зазначені у специфікації №1, що додається до договору про закупівлю і є його невід'ємною частиною, на умовах поставки на склад покупця.

У п.7.2 Договору сторони визначили, що розрахунок за поставлений товар здійснюється шляхом 100% перерахування коштів на поточний рахунок постачальника.

За умовами п.7.3 Договору, покупець здійснює оплату поставленого товару протягом 30 банківських днів з дня підписання акту прийому-передачі товару. Оформленого належним чином.

Підтвердженням про одержання товару покупцем є акт прийому-передачі товару, оформлений належним чином та підписаний уповноваженими представниками сторін (п.8.5 Договору).

Пунктом 10.3.1 Договору визначено, що постачальник зобов'язаний забезпечити своєчасну поставку товару в повному обсязі у відповідності до умов даного договору.

Умовами п.11.3 Договору сторони погодили, що постачальник за даним договором несе відповідальність, зокрема, за порушення термінів поставки товару постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого в строк товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково сплачує штраф в розмірі 7% від вартості непоставленого в строк товару.

За прострочення виконання зобов'язань, передбачених п.11.3 Договору, постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1% від вартості простроченого зобов'язання за кожну прострочену добу затримки (п.11.4 Договору).

Відповідно до п.11.5 Договору, сплата штрафних санкцій не звільняє сторони від виконання своїх зобов'язань за договором.

Згідно з п.16.1 Договору, термін дії договору - з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2017, а в частині розрахунків - до повного виконання.

Додатком №1 до договору «Специфікація №1» сторони погодили поставку гвинтового повітряного компресора ВК-160/7,5 у кількості 1 шт., 2017 року випуску, ТУ У29.1-01-2017, загальною вартістю 598400 грн. разом з ПДВ.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання умов укладеного між сторонами договору, позивач звернувся до відповідача з Листом №ШЦ-17/219 від 07.09.2017, в якому повідомив відповідача про готовність прийняти обумовлений договором товар. Вказаний лист було отримано відповідачем 07.09.2017, про що свідчить підпис директора Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Український компресорний холдинг», скріплений печаткою товариства.

Як зазначає позивач, після отримання вказаного листа, відповідачем не було вчинено жодних дій для поставки товару у десятиденний термін, як обумовлено умовами договору.

У зв'язку із невиконанням відповідачем обов'язку зі своєчасної поставки товару, позивач 29.09.2017 повторно звернувся до відповідача з Листом №ШЦ-17/243, в якому повідомив постачальника про початок нарахування штрафних санкцій у зв'язку із не поставкою товару, а також просив в найкоротші терміни виконати умови договору.

Крім того, позивач неодноразово звертався до відповідача із претензіями №ШЮ-03/69 від 13.11.2017 та №ШЮ-13/112 від 22.01.2018 із вимогами невідкладної поставки товару та сплати штрафних санкцій. Докази направлення вказаних претензій та одержання їх відповідачем наявні у матеріалах справи. Проте зазначені претензії залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України вставлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач не передав позивачеві обумовлений договором товар у визначені сторонами строки. Так, оскільки відповідачем було отримано заявку позивача 07.09.2017, то кінцевим терміном поставки товару, відповідно до умов договору, було 27.09.2017.

У зв'язку із простроченням відповідачем строків поставки товару позивачем звалено вимоги про стягнення з відповідача 81014,14 грн. пені та 48888 грн. штрафу.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України).

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст.230 ГК України).

Згідно з положеннями ст.546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч.1-2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 1 ст.547 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно п.11.3 Договору, постачальник за даним договором несе відповідальність, зокрема, за порушення термінів поставки товару постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого в строк товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково сплачує штраф в розмірі 7% від вартості непоставленого в строк товару.

За прострочення виконання зобов'язань, передбачених п.11.3 Договору, постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1% від вартості простроченого зобов'язання за кожну прострочену добу затримки (п.11.4 Договору).

Разом з тим, відповідно до ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені та штрафу за період з 28.09.2017 по 21.01.2018, суд дійшов висновку щодо його обґрунтованості та відповідності умовам укладеного між сторонами договору та вимогам чинного законодавства, а відтак вказані суми підлягають стягненню з відповідача.

Разом з тим, стосовно заявлених позивачем вимог про зобов'язання відповідача здійснити поставку обумовленого договором товару, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності зі статтею 664 Цивільного кодексу України, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар.

Як встановлено судом, у встановлені строки відповідач товар не поставив, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про порушення відповідачем своїх зобов'язань за договором №№ПР/Ш-17929/НЮ від 07.09.2017 року.

Положеннями частини 2 статті 665 Цивільного кодексу України визначено, що якщо продавець відмовився передати річ, визначену індивідуальними ознаками, покупець має право пред'явити продавцеві вимоги відповідно до статті 620 цього Кодексу.

Відповідно до ст.620 Цивільного кодексу України, у разі невиконання боржником обов'язку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов'язання. Кредитор втрачає право на витребування у боржника речі, визначеної індивідуальними ознаками, у разі, якщо ця річ вже передана третій особі у власність або в користування. Якщо річ, визначену індивідуальними ознаками, ще не передано, переважне право на її одержання має той з кредиторів, зобов'язання на користь якого виникло раніше, а коли це неможливо визначити, - кредитор, який першим пред'явив позов.

Річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними. Річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою. Річ, що має лише родові ознаки, є замінною (ч.ч.1, 2 ст.184 Цивільного кодексу України).

Суд зазначає, що хоча статтею 620 Цивільного кодексу України передбачено право кредитора на витребування у боржника речі, яка визначена індивідуальними ознаками, однак чинне законодавство не встановлює заборони вимагати від боржника належного виконання обов'язку з поставки товару, а саме передання речі, визначеної родовими ознаками, якою є: гвинтовий повітряний компресор ВК-160/7,5 у кількості 1 шт., 2017 року випуску, ТУ У29.1-01-2017.

Наявність у відповідача обов'язку поставити позивачу товар на загальну суму 698400 грн. разом з ПДВ підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не спростовано, у зв'язку з чим позовні вимоги в частині виконання відповідачем зобов'язання в натурі - поставити та передати у власність позивача товар, гвинтовий повітряний компресор ВК-160/7,5 у кількості 1 шт., 2017 року випуску, ТУ У29.1-01-2017 згідно зі специфікацією №1 до договору №ПР/Ш-17929/НЮ від 07.09.2017 та заявкою позивача №ШЦ-17/219 від 07.09.2017 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування викладених у позові обставин.

Разом з тим, з урахуванням положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати на сплату судового збору покладаються відповідача в повному обсязі.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 123, 126, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Український компресорний холдинг" (03062, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, буд. 12А; ідентифікаційний код 40710221) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49038, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, буд. 108; ідентифікаційний код 40081237) 81014 (вісімдесят одна тисяча чотирнадцять) грн. 40 коп. пені, 48888 (сорок вісім тисяч вісімсот вісімдесят вісім) грн. штрафу, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3710 (три тисячi сімсот десять) грн. 54 коп.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "НВП "Український компресорний холдинг" (03062, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, буд. 12А; ідентифікаційний код 40710221) здійснити поставку товару на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49038, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, буд. 108; ідентифікаційний код 40081237), а саме: гвинтового повітряного компресора ВК-160/7,5 відповідно до Специфікації №1 (Додаток №1 до Договору №ПР/Ш-17929/НЮ від 07.09.2017).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 27.07.2018

Суддя Я.В. Маринченко