номер провадження справи 4/60/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2018 Справа № 908/1086/18

м. Запоріжжя

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ТРАНСЕНЕРГОМАШ, (04119, м.Київ, вул. Зоологічна, буд. 4-А)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Стюкс в особі Філії Сільгосптехніка Товариства з обмеженою відповідальністю Стюкс, (72300, Запорізька область, Мелітопольський район, с. Терпіння, вул. Таврійська, 42)

про стягнення 328 252, 87 грн.

суддя Зінченко Н.Г.

секретар судового засідання Петриченко А.С.

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, довіреність №3 від 24.05.2018;

від відповідача не зявився;

07.06.2018 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю ТРАНСЕНЕРГОМАШ, м.Київ за вих.№21 від 29.05.2018 (вх. № 1155/08-07/17 від 07.06.2018) до Товариства з обмеженою відповідальністю Стюкс в особі Філії Сільгосптехніка Товариства з обмеженою відповідальністю Стюкс, Запорізька область, Мелітопольський район, с. Терпіння про стягнення 328 252, 87 грн.

07.06.2018 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу №908/1086/18 розподілено судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою суду від 08.06.2018 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ТРАНСЕНЕРГОМАШ до Товариства з обмеженою відповідальністю Стюкс в особі Філії Сільгосптехніка Товариства з обмеженою відповідальністю Стюкс, Запорізька область, Мелітопольський район, с. Терпіння про стягнення 328252, 87 грн. залишено без руху та надано Товариству з обмеженою відповідальністю ТРАНСЕНЕРГОМАШ строк для усунення недоліків в термін 10 днів з дня отримання вказаної ухвали, але не пізніше 26.06.2018 шляхом: - вірного зазначення місцезнаходження та поштового індексу відповідача; - надання документів, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 21.06.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1086/18, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 23.07.2018.

У судовому засіданні 23.07.2018 справу розглянуто, та оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві, на підставі договору купівлі-продажу №16/08-17 від 16.08.2017, ст., ст. 526, 530, 615 ЦК України, просить позов задовольнити, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Стюкс в особі Філії Сільгосптехніка грошові кошти у розмірі 328 252, 87 грн., з яких : 239800, 00 грн. основний борг, 23 766, 00 грн., - пеня, 30 155, 67 грн. проценти за користування грошовими коштами та 34 531, 20 плата за відповідальне зберігання.

Відповідач в судове засідання не прибув, про визнання позову не заявив, відзив на позовну заяву, витребувану ухвалою суду по справі документи і матеріали суду не надав, про поважність причин неявки уповноваженого представника або ненадання витребуваних документів суд не попереджав.

Згідно зі ст. 93 ЦК України місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, суд вважає, що про дату, час та місце розгляду справи № 908/1086/18 відповідач був повідомлений належним чином ухвалою суду від 908/1086/18 про відкриття провадження у справі, яка 26.06.2018 отримана уповноваженою особою Товариства з обмеженою відповідальністю Стюкс в особі Філії Сільгосптехніка, про що свідчить відмітка на повідомленні про вручення рекомендованого поштового відправлення (штрих-код 618).

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобовязані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи; зявлятися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обовязковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обовязки, визначені законом або судом.

З урахуванням викладеного, суд вирішив за доцільне розглянути справу по суті за наявними матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю відповідача.

Розглянувши матеріали справи, суд-

ВСТАНОВИВ:

16.08.2017 Товариством з обмеженою відповідальністю ТРАНСЕНЕРГОМАШ (покупець, позивач у справі) та Філією Сільгосптехніка Товариства з обмеженою відповідальністю Стюкс (продавець, відповідач у справі) укладений Договір купівлі продажу № 16/08-17 (далі за текстом Договір).

Згідно з умовами якого продавець зобовязується передати у власність покупця товар, а Покупець зобовязується прийняти його та здійснити його оплату за цінами та в кількості на умовах цього договору. (п.1.1 Договору).

Відповідно до п. 1.2 Договору найменування, асортимент, кількість, умови поставки, вартість та строки поставки товару зазначаються сторонами у специфікаціях, які є невід'ємною частиною Договору. Специфікація підписується на кожну поставку товару.

Пунктом 2.2 Договору сторони узгодили, що якість поставленого товару повинно відповідати вимогам, встановленим у нормативних документах (ДВТУ, ТУ, ГОСТ), зазначених в Специфікаціях до даного договору та підтверджується сертифікатом якості заводу-виробника.

Згідно з п. 3.1 Договору ціна за одиницю товару визначається згідно Специфікаціям, які є невід'ємними частинами Договору.

Відповідно до п. 5.5 Договору з кожною партією товару при відвантаженні продавець надає наступні документи: - оригінал рахунку-фактури на товар; - видаткову накладну; - товаротранспортну накладну; - сертифікат якості заводу-виробника.

Згідно з п. 5.8.2 Договору у випадку порушення продавцем умов про якість товару покупець має право відмовитися від прийняття товару, в односторонньому порядку розірвати договір та вимагати повернення перерахованої суми грошових коштів за товар, а продавець зобов'язується на протязі п'ять банківських днів з моменту отримання письмової вимоги покупця повернути грошові кошти на розрахунковий рахунок покупця. В такому випадку продавець зобов'язаний розпорядитися дефектним товаром в десятиденний строк. Якщо продавець в обумовлений строк не розпорядився товаром, з 11-го дня він вважається переданим на відповідальне зберігання, плата за яке становить 0,1 % від вартості такого товару за кожен день зберігання. Якщо товар знаходиться на території покупця більш трьох місяців, покупець має право його реалізувати

Пунктом 10.1 Договору встановлено що, договір вступає в дію з моменту його підписання і діє до 31.12.2018, але в будь якому випадку до повного виконання сторонами умов та взаєморозрахунків за договором.

Сторонами укладено Специфікацію № 1 від 16.08.2017.

На виконання п. 3 умов Специфікації № 1 від 16.08.2017 до Договору позивач 29.08.2017 та 09.11.2017 перерахував на розрахунковий рахунок відповідача оплату у розмірі 139 800,00грн., що підтверджується платіжним дорученням № 36 від 29.08.2017 та оплату у розмірі 100000, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 89 від 09.11.2017.

Строк поставки товару відповідно до п. 5 Специфікації № 1 від 16.08.2017 до Договору складає - 45 календарних днів від дати отримання попередньої оплати, тобто до 13.10.2017 включно.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.11.2017 відповідач поставив Позивачу товар: поршень нижній Д100.04.001-5 у кількості 100 штук на загальну суму 279 600,00грн, що підтверджується накладною № ФСХ 1/1-021117 від 02.11.2017.

ОСОБА_2 накладна підписана уповноваженими особами позивача та відповідача і скріплена відбитками печаток підприємств.

Позивач посилається на ту обставину, що відповідач, всупереч п. 2.2, п. 5.5 Договору, не надав разом з товаром сертифікати якості заводу-виробника.

Відповідач доказів протилежного суду не надав.

24.11.2017 позивач направив Відповідачу лист № 55 про виклик представника Відповідача для складання дефектного акту, що підтверджується поштовою квитанцією та описом вкладення до цінного листа.

27.11.2017 Відповідач надіслав лист № 27/11-2017 про те, що його представник прибуде для складання дефектного акту 29.11.2017.

29.11.2017 позивач разом із представником Відповідача зам. ОСОБА_3Петловнюком, який діяв на підставі довіреності № 28.11-2017 від 28.11.2017, склали ОСОБА_2 про фактичну якість отриманої продукції, відповідно до якого встановлено, що продукція, яка поставлена Відповідачем поршень нижній Д100.04.001-5 у кількості 100 шт., не відповідає вимогам ТУД100.04.001-5, є браком та підлягає поверненню постачальнику у повному об'ємі. Даний акт підписаний уповноваженим представником Відповідача без зауважень.

ОСОБА_2 зафіксовано, що на момент перевірки якості та комплектності продукції у представника постачальника сертифікат якості відсутній.

05.12.2017 Позивач направив Відповідачу повідомлення про відмову від зобов'язання за договором № 16/08-17 від 16.08.2017р., що підтверджується поштовою квитанцією та описом вкладення до цінного листа за 06.12.2017.

В зазначеному повідомленні позивач повідомив відповідача про відмову від виконання Договору та вимагав від Відповідача повернення перерахованої оплати за дефектний товар у розмірі 239 800,00 грн. та розпорядитися дефектним товаром протягом 10-ти днів з дати отримання даного повідомлення

Предметом позову є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Стюкс в особі Філії Сільгосптехніка грошових коштів у розмірі 328 252, 87 грн., з яких : 239800, 00 грн. основний борг (повернення перерахованої оплати за дефектний товар у розмірі, на підставі п. 5.8.2 Договору), 23 766, 00 грн., - пені (відповідно до п. 7.2 Договору), 30 155, 67 грн. процентів за користування грошовими коштами (відповідно до п. 7.5 Договору) та 34 531, 20 грн. плати за відповідальне зберігання (відповідно до п. 5.8.2 Договору).

Згідно з ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Приписами ст. 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 2 ст. 615 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Згідно ч. 2 ст. 678 ЦК України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з іропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи вилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від говору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;...).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач договірних зобов'язань належним чином не виконав, не поставив товар належної якості, отже у позивача виникло право вимагати повернення перерахованої суми грошових коштів за товар, на підставі п. 5.8.2 Договору.

На день розгляду спору відповідач доказів повернення грошових коштів у розмірі 239800, 00 грн. позивачу не подав.

Враховуючи зазначене, вимога позивача про стягнення з відповідача 239800, 00 грн. основного боргу предявлена до стягнення обґрунтовано та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання малу бути виконано, що передбачено ч. 6 ст. 232 ГК України.

Вимоги щодо стягнення пені позивач обґрунтовує п. 7.2 Договору, відповідно до якого сторони домовилися, що за порушення строків поставки товару, продавець сплачує покупцю пеню в розмірі 0,5 % від суми непоставленого в строк товару за кожен день прострочки до повного виконання зобов'язань.

За невиконання зобов'язань за Договором № 16/08-17 від 16.08.2017, а саме порушення строків поставки товару, позивачем предявлена до стягнення пеня в розмірі 23766,00 грн., за період з 14.10.2017 по 01.11.2017.

Поставка товару Відповідачем здійснена із простроченням термінів, передбачених п. 5 Специфікації № 1 від 16.08.2017р. до Договору (45 календарних днів від дати отримання попередньої оплати, тобто до 13.10.2017 включно). Загальна кількість прострочення поставки за період з 14.10.2017р. по 01.11.2017 складає 17 днів.

З огляду на вищенаведені норми законодавства, суд вважає, що вимога про стягнення з відповідача пені за неналежне виконання зобовязань за договором № 16/08-17 від 16.08.2017 є обґрунтованою та підлягає задоволенню в заявленій сумі.

Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення процентів за користування грошовими коштами (відповідно до п. 7.5 Договору), за період з 28.12.2017 по 29.05.2018, які згідно розрахунку позивача, становлять 30 155,67 грн., та вимогу про стягнення плати за відповідальне зберігання (відповідно до п. 5.8.2 Договору), за період з 02.01.2018 по 29.05.2018, яка згідно розрахунку позивача, становить 34 531, 20 грн.

Відповідно до п. 5.8.2 Договору якщо продавець в обумовлений строк не розпорядився товаром, з 11-го дня він вважається переданим на відповідальне зберігання, плата за яке становить 0,1 % від вартості такого товару за кожен день зберігання.

Згідно з п. 7.5 Договору за порушення продавцем строків повернення грошових коштів за сплачений, але не поставлений товар в обумовлені договором строки поставки, покупець має право нараховувати проценти за користування чужими грошовими коштами в розмірі 30% річних на суму зобов'язань.

Розрахунки судом перевірені та визнані такими, що виконані вірно.

Отже, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача плати за відповідальне зберігання та процентів за користування грошовими коштами за договором № 16/08-17 від 16.08.2017 є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню в заявлених сумах.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обовязок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача, оскільки спір доведено до суду з його вини.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю ТРАНСЕНЕРГОМАШ, м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю Стюкс в особі Філії Сільгосптехніка, Запорізька область, Мелітопольський район, с. Терпіння задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Стюкс (72315, Запорізька область, м.Мелітополь, вул. Героїв України, буд. 36, ) в особі Філії Сільгосптехніка, (72300, Запорізька область, Мелітопольський район, с. Терпіння, вул. Таврійська, 42, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТРАНСЕНЕРГОМАШ, (04119, м.Київ, вул. Зоологічна, буд. 4-А, ) 239 800 (двісті тридцять дев'ять тисяч вісімсот) грн. 00 коп. основного боргу, 23 766 (двадцять три тисячі сімсот шістдесят шість) грн. 00 коп. пені, 30 155 (тридцять тисяч сто п'ятдесят п'ять) грн. 67 коп. процентів за користування грошовими коштами, 34 531 (тридцять чотири тисячі п'ятсот тридцять одну) грн. 20 коп. плати за відповідальне зберігання та 4 933 (чотири тисячі дев'ятсот тридцять три) грн. 57 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 240, 241 ГПК України 27 липня 2018р.

Суддя Н. Г. Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.