ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2018 Справа № 917/476/18

за позовною заявою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства "Полтаватеплоенерго", 36008, м. Полтава, вул.Комарова, 2а

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтава комунсервіс", 36020, м.Полтава, вул. Пилипа Орлика, 28

про стягнення 115 811,19 грн.

Суддя Киричук О.А.

Секретар судового засідання Тертична О.О..

за участю представників:

представник позивача: ОСОБА_1, док. в справі

представник відповідача: ОСОБА_2, док. в справі

Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство "Полтаватеплоенерго" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтава комунсервіс" про стягнення боргу за договором на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 228 від 17.11.2017р. в сумі 115 811,19 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач належним чином не виконує передбаченого умовами договору обов'язку щодо оплати за спожиті послуги.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач додав до позову копію договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 228 від 17.11.2017р. з додатками, розрахунки боргу. пені, 3% річних, інфляційних.

Ухвалою від 02.05.2018 р. господарський суд прийняв дану позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначити підготовче засідання у справі на 17.05.2018, викликати учасників справи у підготовче засідання, зобов'язати відповідача надати докази сплати заборгованості по договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 228 від 17.11.2017р. (ч.2 ст.74 ГПК України), запропонувати учасникам справи, зокрема, відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов.

В судовому засіданні 22.05.2018р. суд оголосив перерву до 29.05.2018р.

24.05.2018р. від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позов (вх. № 5153), в якому він проти позову заперечує, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів, що підтверджують заборгованість, а саме показників вузла обліку теплової енергії та актів приймання-передачі теплової енергії, які підписані Сторонами Договору. Крім того, відповідач у відзиві повідомив суд, що не може надати суду показники вузла обліку теплової енергії, рахунків Позивача на оплату за спожиту теплову енергію та актів приймання-передачі теплової енергії згідно договору №228 від 17 листопада 2016 року на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води, в зв'язку з їх ненаданням (не відправленням) Позивачем Відповідачу, та як наслідок відсутність цих документів у Відповідача.

29.05.2018р. від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 5218). Так, у відповіді позивач вказав, що ОСОБА_3 приймання-передачі теплової енергії, як доказ надання теплової енергії відповідачу, складені відповідно до вимог чинного законодавства і Договору і, у зв"язку з неповерненням ОСОБА_3 приймання-передачі теплової енергії в 5-ти денний термін, вони вважаються оформленими відповідно до вимог чинного законодавства і підтверджують факт надання ОСОБА_3 теплової енергії.

Крім того, позивач надав для долучення до матеріалів справи відомості про зняття показників загальнобудинкового теплового лічильника об"єкту відповідача, ОСОБА_4 до експлуатації комерційного вузлаобліку теплової енергії від 27.12.2016 року; Звернення відповідача від 11.11.2016 року щодо проведення пломбування вводів подачі тепла до квартир, де не встановлені лічильники обліку тепла; Звернення відповідача від 14.12.2016 року щодо проведення пломбування вводів подачі тепла до квартир, де не встановлені лічильники обліку тепла; Акт-перевірки системи теплопостачання від 17.12.2016 року; ОСОБА_4 перевірки системи теплопостачання від 23.12.2016 року, акти приймання передачі теплової енергії та рахунки на оплату.

В судовому засіданні 29.05.2018р. суд оголосив перерву до 07.06.2018р.

07.06.2018р. від позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів (вх. № 5553). Зокрема, даним клопотання позивач надав в підтвердження факту отримання відповідачем теплової енергії та актів приймання передачі теплової енергії листи та заяви відповідача за № 14-12/3 від 14.12.2016 року, за № 27-03/1 від 27 березня 2017 року, за № 03-07/1 від 3 липня 2017 року.

В судовому засіданні 07.06.2018р. представник відповідача повідомив суд про направлення засобами "Укрпошти" позивачу та суду заперечень на відповідь на відзив.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 07.06.2018 закрито підготовче провадження у справі №917/476/18, призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 02.07.2018 р.

02.07.2018 р. від відповідача через канцелярію суду надійшли пояснення (вх. №02.07.2018р.).

Оскільки пояснення відповідача подані після закриття підготовчого провадження у справі №917/476/18 та призначення справи до судового розгляду по суті, відповідач не повідомляв про наявність причин, з яких дані пояснення не були подані в підготовчому засіданні, з огляду на приписи ч.2 статті 207 ГПК України, суд залишає їх без розгляду.

В судовому засіданні 02.07.2018р. учасники справи виступили із вступним словом. Суд перейшов до з"ясування обставин справи та дослідження доказів.

В судовому засіданні 02.07.2018р. суд оголосив перерву до 17.07.2018 р.

Після перерви в судовому засіданні 17.07.2018р. суд продовжив провадження у справі зі стадії дослідження доказів.

В судовому засіданні 17.07.2018р. суд оголосив перерву до 18.07.2018 р.

Після перерви в судовому засіданні 18.07.2018р. представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, представник відповідача проти позову заперечив.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 17.07.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, встановив:

Основним напрямком діяльності підприємства «Полтаватеплоенерго» є забезпечення тепловою енергією на опалення та підігрів води житлового фонду, комунально-побутових та інших об'єктів на території м. Полтави та районів Полтавської області.

Позивач являється теплогенеруючоїо (теплопостачальною) організацією в розумінні ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" (далі - Закон) як суб'єкт господарювання діяльності, який має у власності або у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає споживачам теплову енергію.

В свою чергу, споживач теплової енергії Законом визначено як фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Між ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" та відповідачем укладено Договір на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води №228 від 17.11.2017 року.

За умовами Договору, "Теплопостачальна організація" бере на себе зобов'язання постачати теплову енергію у вигляді гарячої води з метою забезпечення опаленням та гарячим водопостачанням приміщень "Споживача" до межі розподілу розподілу балансової належності теплової мережі будівлі по вул. Коваля, 2. Характеристика об'єкту надання послуг: загальна опалювальна площа квартир 9982,2 м2, яка буде зменшуватись в разі поступового заключения договорів безпосередньо з власниками квартир даного будинку (п.1, п.3 договору).

П.13 договору передбачено, що "Споживач" зобов'язаний розглянути направлений йому "Теплопостачальною організацією" акт приймання-передачі теплової енергії і при відсутності заперечень в 5-денний термін повернути його "Теплопостачальній організації", підписаним та скріпленим печаткою.

Відповідно до п.21 Договору факт отримання "Споживачем" теплової енергії фіксується щомісячно ОСОБА_4 приймання передачі теплової енергії, який складається Сторонами відповідно до вимог чинного законодавства та Договору.

У разі неповернення "Споживачем" ОСОБА_4 приймання-передачі теплової енергії в 5-ти денний термін, як передбачено пунктом 12 Договору, він, підписаний "Теплопостачальною організацією" в односторонню порядку, вважається оформленим відповідно до вимог чинного законодавства і підтверджує факт надання "Споживачу" теплової енергії.

Згідно п. 16 Договору облік споживання теплової енергії на опалення житлового будинку по вул. Коваля, 2 проводиться по загальнобудинковому вузлу обліку теплової енергії. Показники вузла обліку теплової енергії приймаються лише після допуску вузла обліку до експлуатації, що здійснюється "Теплопостачальною організацією" зі складенням відповідного акту.

Зняття показників вузла обліку теплової енергії проводяться в останню декаду кожного місяця в опалювальний період спільно представниками "Теплопостачальної організації" та власником (балансоутримуначем) житлового будинку.

Кількість теплової енергії, яка щомісячно визначається за показниками вузла обліку в опалювальний період за послуги опалення, обраховується за формулою:

Q = (N2-N1) х К х К, , де :

Q - кількість теплової енергії;

N1 - показники теплового лічильника на кінець минулого місяця;

N2 - показники теплового лічильника на кінець звітного місяця;

К-коефіцієнт переводу теплової енергії із МВт в Гкал, К= 0,86;

Кі-коефіцієнт втрат на теплових мережах "Споживача" складає 1,0.

Вузол обліку теплової енергії повинен проходити державну метрологічну повірку відповідно до терміну, що зазначений в паспорті приладів його власником.

На момент укладання договору: - опалювальна площа житлового будинку по вул. Коваля, 2 складає 9982.2 кв. м.

Сторони домовились, що у разі зміни опалювальної площі будинку кількість частини теплової енергії, що припадає на "Споживача", збільшується (зменшується) пропорційно зміні загально: опалювальної площі будинку. Розподіл загальної кількості теплової енергії, визначеної за показника ми вузла обліку теплової енергії, в такому випадку змінюється відповідно до зміни частки "Споживача'" без укладання додаткових угод.

Застосовуються до розрахунку показники виключно того вузла обліку теплової енергії, який має свідоцтво про проходження повірки або паспорт з відміткою про проходження повірки. термін дії якої не скінчився, та ОСОБА_4 про допуск до експлуатації комерційного вузла обліку, складеного в порядку, передбаченому діючим законодавством. Вихід із ладу хоча б однієї із частин вузла обліку теплової енергії. зазаначених в ОСОБА_4, позбавляє права на проведення розрахунків по показникам цього вузлу обліку.

У разі неможливості зняття показників вузла обліку теплової енергії або при відсутності вузла обліку теплової енергії (проходження повірки або виході його з ладу) або зриві чи пошкодженні пломб кількість теплової енергії, що відпущена "Споживачу" визначається:

- при проходженні державної метрологічної повірки протягом 1-го місяця по середньому споживанню теплової енергії за показниками вузла обліку теплової енергії за попередній опалювальний період, надалі за розрахунковим тепловим навантаженням з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря за звітний період згідно Додатку "Розрахунок обсягу теплової енергії"", який є невід'ємною частиною цього договору.

- при виході з ладу, зриві або пошкодженні пломб, при відсутності можливості зняття показань за розрахунковим тепловим навантаженням з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря за звітний період згідно Додатку "Розрахунок обсягу теплової енергії", який є невід'ємною частиною цього договору.

Розрахункове теплове навантаження складає: 0,357810 Гкал/год .

П 17 договору передбачено, що у місяці, наступному за розрахунковим, "Теплопостачальна організація" визначає фактичний облік відпущеної теплової енергії за розрахунковий період з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря, та надає "Споживачу" рахунок та акт приймання-передачі теплової енергії.

П.20 договору встановлений наступний порядок розрахунків.

Оплата вартості теплової енергії, спожитої на опалення, визначеної розрахунковим способом в п.3 Додатку "Розрахунок обсягу теплової енергії", проводиться "Споживачем" плановим платежем до 30 числа поточного місяця.

Кінцевий розрахунок вартості теплової енергії визначеної з урахуванням фактичної температури повітря, проводиться "Споживачем" до 20 числа місяця наступного за розрахунковим на підставі виписаного рахунку.

За твердженням позивача, за період з 01.12.2016 року по 30.09,2017 року відповідач спожив теплову енергію.

В підтвердження споживання відповідачем у зазначеному періоді теплової енергії позивач надав відомості про зняття показників загальнобудинкового теплового лічильника об"єкту відповідача, ОСОБА_4 до експлуатації комерційного вузла обліку теплової енергії від 27.12.2016 року; Звернення відповідача від 11.11.2016 року щодо проведення пломбування вводів подачі тепла до квартир, де не встановлені лічильники обліку тепла; Звернення відповідача від 14.12.2016 року щодо проведення пломбування вводів подачі тепла до квартир, де не встановлені лічильники обліку тепла; Акт-перевірки системи теплопостачання від 17.12.2016 року; ОСОБА_4 перевірки системи теплопостачання від 23.12.2016 року, ОСОБА_4 приймання передачі теплової енергії № АВ-23919 від 31.12.2016р., № АВ-3229 від 31.01.2017р., № АВ-6455 від 28.02.2017р., № АВ-9697 від 31.03.2017р., № АВ-13789 від 31.05.2017р., № АВ-14461 від 31.07.2017р., № АВ-14768 від 31.08.2017р., № АВ-15065 від 30.09.2017р.

Також, до матеріалів справи залучені рахунки на оплату за період з 01.12.2016 року по 30.09,2017 року.

В підтвердження факту отримання відповідачем теплової енергії та актів приймання передачі теплової енергії позивач надав листи та заяви відповідача за № 14-12/3 від 14.12.2016 року, за № 27-03/1 від 27 березня 2017 року, за № 03-07/1 від 3 липня 2017 року.

Позивач вказує, відповідач оплату не проводив, у зв'язку з чим утворилась заборгованість на суму 89219,25 грн.

07.06.2018р. від позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів (вх. № 5553). Зокрема, даним клопотання позивач надав в підтвердження факту отримання відповідачем теплової енергії та актів приймання передачі теплової енергії листи та заяви відповідача за № 14-12/3 від 14.12.2016 року, за № 27-03/1 від 27 березня 2017 року, за № 03-07/1 від 3 липня 2017 року.

Відповідач, заперечуючи проти позову вказав, що позивачем не надано доказів, що підтверджують заборгованість, а саме показників вузла обліку теплової енергії та актів приймання-передачі теплової енергії, які підписані Сторонами Договору. Крім того, відповідач у відзиві повідомив суд, що не може надати суду показники вузла обліку теплової енергії, рахунків Позивача на оплату за спожиту теплову енергію та актів приймання-передачі теплової енергії згідно договору №228 від 17 листопада 2016 року на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води, в зв'язку з їх ненаданням (не відправленням) Позивачем Відповідачу, та як наслідок відсутність цих документів у Відповідача.

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Наданими до справи доказами підтверджуються факт існування між сторонами заснованих на договорі постачання теплової енергії правовідносин з приводу постачання теплової енергії в гарячій воді.

Статтею 275 ГК України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно повинно бути виконане у встановлений строк (термін).

Статтею 19 Закону України "Про теплопостачання" сфера теплопостачання є сферою діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам (далі Закон) визначений обов'язок споживачів теплової енергії визначений, статтею 19 цього Закону, згідно якого споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Таким чином, в силу умов укладеного договору та в силу актів цивільного законодавства, що регулюють правовідносини у сфері теплопостачання у відповідача щомісячно виникає обов'язок щодо оплати фактично спожитої теплової енергії.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Стаття 79 ГПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч.2, 3 ст.80 ГПК України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ст.74 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обє"ктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що при зверненні до суду з позовом позивачем в підтвердження споживання відповідачем у зазначеному періоді теплової енергії позивач надав відомості про зняття показників загальнобудинкового теплового лічильника об"єкту відповідача, ОСОБА_4 до експлуатації комерційного вузлаобліку теплової енергії від 27.12.2016 року; Звернення відповідача від 11.11.2016 року щодо проведення пломбування вводів подачі тепла до квартир, де не встановлені лічильники обліку тепла; Звернення відповідача від 14.12.2016 року щодо проведення пломбування вводів подачі тепла до квартир, де не встановлені лічильники обліку тепла; Акт-перевірки системи теплопостачання від 17.12.2016 року; ОСОБА_4 перевірки системи теплопостачання від 23.12.2016 року, ОСОБА_4 приймання передачі теплової енергії № АВ-23919 від 31.12.2016р., № АВ-3229 від 31.01.2017р., № АВ-6455 від 28.02.2017р., № АВ-9697 від 31.03.2017р., № АВ-13789 від 31.05.2017р., № АВ-14461 від 31.07.2017р., № АВ-14768 від 31.08.2017р., № АВ-15065 від 30.09.2017р.

Відповідно до п.21 Договору факт отримання "Споживачем" теплової енергії фіксується щомісячно ОСОБА_4 приймання передачі теплової енергії, який складається Сторонами відповідно до вимог чинного законодавства та Договору.

У разі неповернення "Споживачем" ОСОБА_4 приймання-передачі теплової енергії в 5-ти денний термін, як передбачено пунктом 12 Договору, він, підписаний "Теплопостачальною організацією" в односторонню порядку, вважається оформленим відповідно до вимог чинного законодавства і підтверджує факт надання "Споживачу" теплової енергії.

Суд зазначає, що надані в матеріали справи ОСОБА_4 приймання передачі теплової енергії № АВ-23919 від 31.12.2016р., № АВ-3229 від 31.01.2017р., № АВ-6455 від 28.02.2017р., № АВ-9697 від 31.03.2017р., № АВ-13789 від 31.05.2017р., № АВ-14461 від 31.07.2017р., № АВ-14768 від 31.08.2017р., № АВ-15065 від 30.09.2017р., які відповідно до умов договору мають фіксувати факт отримання "Споживачем" теплової енергії, підписані лише представником позивача ("Теплопостачальної організації"), від відповідача підписи представників відсутні.

Відповідач у відзиві повідомив суд, що не може надати суду показники вузла обліку теплової енергії, рахунків Позивача на оплату за спожиту теплову енергію та актів приймання-передачі теплової енергії згідно договору №228 від 17 листопада 2016 року на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води, в зв'язку з їх ненаданням (не відправленням) Позивачем Відповідачу, та як наслідок відсутність цих документів у Відповідача.

Під час розгляду справи позивачем не наданні докази на підтвердження того, що перелічені акти приймання передачі теплової енергії передані (вручені) відповідачу.

Представником позивача у судовому засіданні 17.07.2018р. повідомлено, що умовами договору не передбачено направлення споживачам актів рекомендованим відправленням, акти направляються споживачам згрупованим відправленням.

Проте, позивачем не було будь-яких доказів на підтвердження вказаного.

Крім того, в матеріали справи позивач не надав жодного доказу, який би свідчив про наявність у відповідача ОСОБА_5 приймання передачі теплової енергії № АВ-23919 від 31.12.2016р., № АВ-3229 від 31.01.2017р., № АВ-6455 від 28.02.2017р., № АВ-9697 від 31.03.2017р., № АВ-13789 від 31.05.2017р., № АВ-14461 від 31.07.2017р., № АВ-14768 від 31.08.2017р., № АВ-15065 від 30.09.2017р.

З огляду на вказане вище (відсутність доказів та відомостей про дати отримання відповідачем актів), суд звертає увагу на неможливість у даному випадку застосувати положення договору щодо того, що у разі неповернення "Споживачем" ОСОБА_4 приймання-передачі теплової енергії в 5-ти денний термін, як передбачено пунктом 12 Договору, він, підписаний "Теплопостачальною організацією" в односторонню порядку, вважається оформленим відповідно до вимог чинного законодавства і підтверджує факт надання "Споживачу" теплової енергії.

Суд зазначає, що посилання позивача на те, що факт отримання рахунків та актів приймання-передачі теплової енергії підтверджується, зокрема, листом відповідача за № 27-03/1 від 27 березня 2017 року, відповідно до якого ТОВ «Полтава Комунсервіс» згідно акту приймання-передачі теплової енергії № АВ 23919 від 31.12.2016 року отримано теплової енергії на суму 73 523,33 грн. судом оцінюється критично з огляду на наступне.

Як вбачається з тексту листа відповідача за № 27-03/1 від 27 березня 2017 року, там дійсно йде посилання на акт приймання-передачі теплової енергії № АВ 23919 від 31.12.2016 року на суму 73 523,33 грн. Проте, в цьому ж листі (абз.6) відповідач просить перерахувати вартість теплової енергії згідно фактичного його отримання за результатами показників загальнобудинкового лічильника обліку теплоносіїв.

Як повідомляє позивач та підтверджується матеріалами справи, на звернення відповідача надана відповідь за № 28.3-02/948 від 14.03.2017 року про проведення коригування нарахувань в бік зменшення.

З огляду на відсутність відомостей про отримання відповідачем акту приймання-передачі теплової енергії № АВ 23919 від 31.12.2016 року (зокрема, відмітки на акті про отримання та дати отримання), наявність заперечень з боку відповідача щодо відомостей, зазначених у акті (зокрема, щодо правильності здійснення нарахувань та про проведення коригування нарахувань), повідомлення позивача про проведення коригування нарахувань в бік зменшення (тобто погодження позивачем з тим, що в даному акті здійснені нарахування є неправильними), відсутність даних про алгоритм проведеного коригування, відсутність акту приймання-передачі теплової енергії за грудень 2016 року з врахуванням внесених позивачем коригувань чи зазначення у актах за наступні періоди про наявність коригувань, наданий позивачем акт приймання-передачі теплової енергії № АВ 23919 від 31.12.2016 року суд не вважає належним доказом фіксування факту отримання "Споживачем" теплової енергії у грудні 2016 року на суму 73 523,33 грн.

Крім того, надані суду листи позивача та відповідача свідчать про вирішення питання скоригування опалювальної площі з огляду на укладення договорів з постачання теплової енергії з безпосередніми власниками квартир та про розподіл обсягу втрат теплової енергії на опалення будинку між власниками квартир, проте не містять посилань на отримання відповідачем актів приймання-передачі теплової енергії (окрім акту № АВ 23919 від 31.12.2016 року, дослідження якого як доказу наведене судом вище).

За даних обставин, суд погоджується з твердженням відповідача, що позивачем не надано доказів, що підтверджують заборгованість, а саме актів приймання-передачі теплової енергії, які підписані Сторонами Договору.

Щодо наданих позивачем відомостей показників вузла обліку теплової енергії суд зазначає, надані копії свідчать про їх підписання лише представниками позивача, той час як умовами договору (п.16) передбачено, що облік споживання теплової енергії на опалення житлового будинку по вул. Коваля, 2 проводиться по загальнобудинковому вузлу обліку теплової енергії. Зняття показників вузла обліку теплової енергії проводяться в останню декаду кожного місяця в опалювальний період спільно представниками "Теплопостачальної організації" та власником (балансоутримуначем) житлового будинку. Кількість теплової енергії, яка щомісячно визначається за показниками вузла обліку в опалювальний період за послуги опалення, обраховується за формулою, що наведена у цьому ж п.16 договору.

Оскільки надані позивачем відомості показників вузла обліку теплової енергії підписані лише представниками позивача, у цих відомостях відсутні дані про присутність представників відповідача при знятті показників, суд не вважає їх належними доказами надання "Споживачу" теплової енергії у обсягах, визначених позивачем.

Також, з матеріалів справи не вбачається який саме спосіб розрахунку теплової енергії використано позивачем для визначення кількості спожитої теплової енергії - за показниками вузла обліку чи за розрахунковим тепловим навантаженням з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря за звітний період згідно Додатку "Розрахунок обсягу теплової енергії", який є невід'ємною частиною цього договору (дані обставини мають значення для вирішення справи з огляду на існування між сторонами спору щодо правильності проведених позивачем нарахувань, що підтверджується наданим в матеріали справи листуванням сторін).

За даних обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, на які він посилався в обґрунтування своїх вимог.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини, рішення якого згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визнаються джерелом права в України, неодноразово вказував, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (справа "Трофимчук проти України" від 28 жовтня 2010 року).

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, у зв"язку з чим в задоволенні позову відмовляється повністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 126, 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Судові витрати прокласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 20.07.2018.

Суддя Киричук О.А.