УХВАЛА

м. Київ

23.07.2018Справа №910/9303/18

Суддя Борисенко І.І., розглянувши

позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Банк Розвитку"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ньюрекон"

про стягнення 2 633 058,63 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюрекон» про стягнення 2 633 058,63 грн. за договором овердрафту №MSBKOB3.9732.004 від 09.09.2011.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов до висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з приписами статті 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: 1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів; 2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Відповідно до ч. 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" установлено, що у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1700 гривень, з 1 липня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1853 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2018 року - 1762 гривні, з 1 липня - 1841 гривня, з 1 грудня - 1921 гривня; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень.

Позивачем заявлено вимогу майнового характеру про стягнення з відповідача 2 633 058,63 грн.

При поданні позовної заяви позивач повинен був сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру у розмірі 39 495,88 грн. та додати до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору.

Проте, позивачем не додано доказів сплати судового збору.

Позивачем подано клопотання про відстрочення від сплати судового збору з подальшим стягненням судового збору з відповідача, у зв'язку з тим, що його майновий стан не дає можливості сплатити судовий збір.

Розглянувши зазначене клопотання, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 8 Закону України Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Проте, заявник просить суд відстрочити рішення з подальшим стягненням судового збору, що не відповідає умовам ст. 8 Закону України Закону України "Про судовий збір", згідно якої суд може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з пунктом 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" у розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (стаття 8 Закону) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (стаття 5 Закону) господарським судам слід враховувати таке.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Отже, враховуючи рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, суд дійшов до висновку про необґрунтованість зазначеного клопотання, оскільки самі лише обставини, пов'язані з неплатоспроможністю позивача та відсутністю, як вказує позивач коштів, не вказують на відсутність можливості сплатити судовий збір за розгляд поданої позовної заяви, при цьому позивачем належними засобами доказування не доведено, що його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі станом на день подачі позову 16.07.2018.

З наведених підстав суд відмовляє у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, а позовна заява залишається без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 162, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву залишити без руху.

Надати позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви сім днів з дня вручення цієї ухвали.

Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- надання доказів сплати судового збору в розмірі 39 945,88 коп.;

Ухвала набрала законної сили 23.07.2018 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя І.І. Борисенко