ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2018 року м. ОдесаСправа № 916/2774/17

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Величко Т.А.

суддів: Бєляновського В.В., Лавриненко Л.В.

секретар судового засідання: Колбасова О.Ф.

за участю представників учасників процесу:

від позивача - Григорчук В.Б., Боброва В.М.

від відповідача - Юзек В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Одесагаз" та Фізичної особи-підприємця Григорчука Владислава Борисовича

на рішення Господарського суду Одеської області від 21.03.2018 року

по справі №916/2774/17

за позовом Фізичної особи-підприємця Григорчука Владислава Борисовича

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Одесагаз"

про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення збитків у розмірі 418 341,72 грн.,

суддя суду першої інстанції: Щавинська Ю.М.

дата ухвалення рішення: 21.03.2018 р.

повний текст рішення складено: 02.04.2018р.

В судовому засіданні 01.08.2018 року згідно ст. 238 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року Фізична особа-підприємець Григорчук Владислав Борисович (позивач, ФОП Григорчук В.Б.) звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Публічного акціонерного товариства „Одесагаз" про: - (з врахуванням клопотання про збільшення позовних вимог від 07.02.2018 року за вх.№2-822/18, (т.2, а/с 137-142)) визнання дії ПАТ „Одесагаз" з припинення (обмеження) постачання природного газу на пункті споживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, та на пункті споживання, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 - протиправними;

- зобов'язання ПАТ „Одесагаз" відновити постачання природного газу на пункті споживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1;

- зобов'язання ПАТ „Одесагаз" відновити постачання природного газу на пункті споживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2;

- стягнення з ПАТ „Одесагаз" на користь ФОП Григорчука В.Б. вартості системи гарячого водопостачання готелю в розмірі 22 000,00 грн.,

- стягнення з ПАТ „Одесагаз" на користь ФОП Григорчука В.Б. вартості електроводонагрівачів та матеріалів для їх монтажу на загальну суму 9 271,14 грн.;

- стягнення з ПАТ „Одесагаз" на користь ФОП Григорчука В.Б. вартості обладнання та монтажу твердопаливного котла марки „Маяк АОТ-98" в розмірі 27 000,00 грн.;

- стягнення з ПАТ „Одесагаз" на користь ФОП Григорчука В.Б. вартості переплати за електроенергію за період з червня по серпень місяці відповідно 2016 та 2017 років, в розмірі 36 872,34 грн.;

- стягнення з ПАТ „Одесагаз" на користь ФОП Григорчука В.Б. вартості переплати за електроенергію за період з вересня по листопад місяці відповідно 2016 та 2017 років, в розмірі 79 300, 59 грн.;

- стягнення з ПАТ „Одесагаз" на користь ФОП Григорчука В.Б. вартості переплати за електроенергію в період за грудень місяць в порівнянні з 2016 та 2017 роками, в розмірі 22 361,20 грн.;

- стягнення з ПАТ „Одесагаз" на користь ФОП Григорчука В.Б. вартості переплати за електроенергію в період за січень місяць в порівнянні з 2017 та 2018 роками, в розмірі 29 800,00 грн.;

- стягнення з ПАТ „Одесагаз" на користь ФОП Григорчука В.Б. суми зниження прибутку готелю за період з 26.05.2017 року по 30.08.2017 року в розмірі 180 825, 00 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 10 911,45 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. ст. 20, 126-218, 222, 224, 225 ГК України та вмотивовані тим, що за умов відсутності у позивача перед відповідачем заборгованості за газопостачання, ПАТ „Одесагаз", в порушення п.п. 4, 6 Порядку пооб'єктивного припинення (обмеження) газопостачання споживачам, крім населення, 26.05.2017 року без попередження припинено здійснення розподілу природного газу на об'єктах, розташованих у м. Одесі по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, що призвело до понесення позивачем збитків і неодноразові звернення позивача до ПАТ „Одесагаз" з вимогою про відновлення газопостачання на вказаному об'єкті нерухомості відповідачем залишені без уваги, що зумовило звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.11.2017 року порушено провадження у справі №916/2774/17 із призначенням дати розгляду справи.

У відзиві на позовну заяву, який до місцевого господарського суду надійшов 20.12.2017 року, ПАТ „Одесагаз" заперечує проти задоволення вимог позову, оскільки у позивача станом на 01.05.2017 року утворилась заборгованість за послуги з розподілу природного газу в розмірі 1 328, 32 грн. і несвоєчасна та неповна оплата вартості заборгованості зумовило припинення послуг з розподілу газу, у зв'язку з чим просить суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.12.2017 року справу №916/2774/17 прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження за правилами ГПК України, який набув чинності 15.12.2017 року Законом України від 03.10.2017 року № 2147-VIII „Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" із призначенням дати підготовчого засідання.

Ухвалою місцевого господарського суду від 20.12.2017 року підготовче засідання по справі №916/2774/17 відкладено на іншу дату за обставин наявності у позивача наміру заявити клопотання про виклик свідків та з метою необхідності з'ясування обставин, на які сторони посилаються у своїх позовних вимогах, запереченнях та для порядку дослідження доказів.

09.01.2018 року до місцевого господарського суду від позивача надійшло клопотання про збільшення позовних вимог (т.2, а/с.25-30), в якому просить суд визнати дії ПАТ „Одесагаз" з припинення (обмеження) постачання природного газу на пункті споживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та на пункті споживання, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 - протиправними; - зобов'язати ПАТ „Одесагаз" відновити постачання природного газу на пункті споживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1; - зобов'язати ПАТ „Одесагаз" відновити постачання природного газу на пункті споживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2; - стягнути з ПАТ „Одесагаз" на користь ФОП Григорчука В.Б. вартість системи гарячого водопостачання готелю в розмірі 22 000,00 грн.; - стягнути з ПАТ „Одесагаз" на користь ФОП Григорчука В.Б. вартість електроводонагрівачів та матеріалів для їх монтажу на суму 9 271,14 грн.; - стягнути з ПАТ „Одесагаз" на користь ФОП Григорчука В.Б. вартість обладнання та монтажу твердопаливного котла марки „Маяк АОТ-98" в розмірі 27 000,00 грн.; - стягнути з ПАТ „Одесагаз" на користь ФОП Григорчука В.Б. вартість переплати за електроенергію за період з червня по серпень місяці відповідно 2016 та 2017 року в розмірі 36 872,34 грн., в період з вересня по листопад місяці відповідно 2016 та 2017 років 79 300,59 грн., загальною сумою 116 172,93 грн.; - стягнути з ПАТ „Одесагаз" на користь ФОП Григорчука В.Б. суму зниження прибутку готелю за період з 26.05.2017 року по 30.08.2017 року в розмірі 180 825,00 грн. У зазначеному клопотанні позивач наголошує на тому, що повідомлення № 2494 від 16.05.2017 року відповідача не отримував і не підписував.

09.01.2018 року до місцевого господарського суду від позивача надішло клопотання про визнання доказів недостовірними та недопустимим (т.2, а/с.50-52), в якому просить суд повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання №2494 від 16.05.2017 року визнати недостовірним та недопустимим доказом у справі №916/2774/17 із виключенням його із числа доказів.

Також, 09.01.2018 року до місцевого господарського суду від позивача надійшло заперечення на відзив (т.2, а/с.55-60), в якому наголошує на тому, що з роздруківки переліку листів електронної пошти на електронну пошту споживача, яка додана відповідачем до відзиву на позов, не вбачається надіслання на адресу позивача рахунку - фактури від 22.02.2017 року і не містить в собі відповідних відомостей щодо його отримання позивачем, а також позивач заперечує щодо надходження рахунків за березень місяць 2017 року і рахунку від 25.04.2017 року.

17.01.2018 року до місцевого господарського суду від ПАТ „Одесагаз", в порядку ст.ст. 166, 167 ГПК України надійшли заперечення (т.2, а/с 88-96), в яких відповідач зазначив, що рахунок від 22.02.017 року не стосується періоду виникнення заборгованості, внаслідок чого відбулось припинення газопостачання, а всі інші рахунки були направлені на електрону адресу позивача. Крім цього, нормами чинного законодавства не передбачено обов'язкового надіслання повідомлення про припинення розподілу природного газу рекомендованим листом, у зв'язку з чим 16.05.2017 року разом із надісланням другого примірника акта приймання-передачі природного газу за квітень 2017 року, представнику позивача особисто було вручено попередження про припинення газопостачання на об'єкті, що розташовано по АДРЕСА_1.

У судовому засіданні, що відбулось 24.01.2018 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 05.02.2018 року.

30.01.2018 року до місцевого господарського суду від позивача надійшло клопотання про збільшення позовних вимог (т.2, а/с.106-108), в якому просив суд стягнути з ПАТ „Одесагаз" на користь ФОП Григорчука В.Б. збитки у вигляді суми переплати за послуги електропостачання у період за грудень місяць 2017 року та за січень місяць 2018 року, загальною сумою 52 161,20 грн., що зумовлено необхідністю користуванням електричними приладами для забезпечення ФОП Григорчука В.Б. гарячою водою готелю, внаслідок безпідставного припинення відповідачем розподілу природного газу.

В судовому засіданні, що відбулось 05.02.2018 року, позивачем було заявлено усне клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні, яке судом було задоволено, у зв'язку з чим судом оголошено перерву в судовому засіданні до 07.02.2018 року.

07.02.2018 року до місцевого господарського суду від ФОП Григорчука В.Б. надійшло клопотання про збільшення позовних вимог (т.2, а/с.137-142), в яких просив суд: - визнати дії ПАТ „Одесагаз" з припинення (обмеження) постачання природного газу на пункті споживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та на пункті споживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 - протиправними;

- зобов'язати ПАТ „Одесагаз" відновити постачання природного газу на пункті споживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1;

- зобов'язати ПАТ „Одесагаз" відновити постачання природного газу на пункті споживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2;

- стягнути з ПАТ „Одесагаз" на користь ФОП Григорчука В.Б. вартість системи гарячого водопостачання готелю в розмірі 22 000,00 грн.;

- стягнути з ПАТ „Одесагаз" на користь ФОП Григорчука В.Б. вартість електроводонагрівачів та матеріалів для їх монтажу на загальну суму 9 271,14 грн.;

- стягнути з ПАТ „Одесагаз" на користь ФОП Григорчука В.Б. вартість обладнання та монтажу твердопаливного котла марки „Маяк АОТ-98" в розмірі 27 000,00 грн.;

- стягнути з ПАТ „Одесагаз" на користь ФОП Григорчука В.Б. вартість переплати за електроенергію за період з червня по серпень місяці відповідно 2016 та 2017 років в розмірі 36 872,34 грн.;

- стягнути з ПАТ „Одесагаз" на користь ФОП Григорчука В.Б. вартість переплати за електроенергію за період з вересня по листопад місяці відповідно 2016 та 2017 років в розмірі 79 300,59 грн.;

- стягнути з ПАТ „Одесагаз" на користь ФОП Григорчука В.Б. вартість переплати за електроенергію в період за грудень місяць в порівнянні з 2016 та 2017 роками в розмірі 22 361,20 грн.;

- стягнути з ПАТ „Одесагаз" на користь ФОП Григорчука В.Б. вартість переплати за електроенергію в період за січень місяць в порівнянні з 2017 та 2018 роками в розмірі 29 800,00 грн.;

- стягнути з ПАТ „Одесагаз" на користь ФОП Григорчука В.Б. суму зниження прибутку готелю за період з 26.05.2017 року по 30.08.2017 року в розмірі 180 825, 00 грн., а також суму судового збору в розмірі 10 911,45 грн.

В судому засіданні, що відбулось 07.02.2018 року судом було оголошено перерву у підготовчому засіданні до 14.02.2018 року для надання можливості сторонам подати додаткові докази.

14.02.2018 року до місцевого господарського суду від позивача та відповідача надійшли клопотання про залучення до матеріалів справи документальних доказів (т.3, а/с 1-85).

Ухвалою місцевого господарського суду від 14.02.2018 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу №916/2774/17 до судового розгляду по суті на 19.02.2018 року.

У судових засіданнях, які відбулись 19.02.2018 року, 26.02.2018 року, 16.03.2018 року, 19.03.2018 року судом оголошувались в судовому засіданні перерви.

Рішенням господарського суду Одеської області від 21.03.2018 року по справі № 916/2774/17 (суддя Щавинська Ю.М.) позов задоволено частково. Визнано дії ПАТ „Одесагаз" з припинення (обмеження) постачання природного газу на пункті споживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та на пункті споживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 - протиправними. Зобов'язано Публічне акціонерне товариство „Одесагаз" відновити постачання природного газу на пункті споживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Зобов'язано ПАТ „Одесагаз" відновити постачання природного газу на пункті споживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства „Одесагаз" на користь Фізичної особи-підприємця Григорчука Владислава Борисовича збитки в сумі 9 271,14 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 4 939,04 грн. В решті позову відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано положеннями ст.ст. 15, 16, 22, 238, 633, 634, 641, 642 ЦК України, ст. ст. 20, 224, 225 ГК України, ст. ст. 1, 3, 37, 38, 40 ЗУ „Про ринок природного газу", Кодексом газорозподільних систем, п.п. 4, 6, 8, 9 Порядку пооб'єктивного припинення (обмеження) газопостачання споживачам, крім населення та вмотивовано тим, що відповідачем не надано до суду достеменних документальних доказів на підтвердження повідомлення позивача про припинення (обмеження) газопостачання за 3 доби до запланованої дати, як це передбачено вимогами п. 6 Порядку пооб'єктивного припинення (обмеження) газопостачання споживачам, крім населення, а саме, наявне в матеріалах справи повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання не можна вважати належним та достовірним документальним доказом на підтвердження отримання його позивачем з огляду на те, що не воно не містить в собі відомостей щодо особи яка його особисто отримала та підписала. Також суд вказав про відсутність документальних доказів на підтвердження надіслання відповідного повідомлення на адресу позивача. Крім цього, матеріали справи не містять в собі документального підтвердження повідомлення відповідачем відповідного місцевого органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування та територіальних органів Держжитлокомунінспекції, як це передбачено п. 6 Порядку. Також, матеріали справи не містять в собі документальних доказів на підтвердження відмови позивача на самостійне припинення (обмеження) газопостачання, або здійснення позивачем самовільного відновлення газопостачання, або припинення газопостачання відповідачем у присутності позивача, що свідчить про порушення відповідачем вимог Постанови КМУ від 08.12.2006 року за №1687, а відтак такі дії відповідача підлягають визнанню протиправними, що зумовлює задоволення позову в цій частині.

Зважаючи на наявність неправомірних дій з боку відповідача, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення позову в частині зобов'язання ПАТ „Одесагаз" відновити постачання природного газу на пунктах споживання, розташованих у м. Одесі по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, оскільки ця вимога є похідною позовною вимогою від вимоги про визнання дій відповідача протиправними.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача збитків, то суд вказав, що обставина протиправного припинення відповідачем газопостачання зумовила позивача на придбання електричного пристрою і матеріалів для його монтажу на загальну суму 9 271,14 грн., що в розумінні ст. 22 ЦК України, ст. ст. 224, 225 ЦК України є збитками, які позивач зазнав під час відновлення свого порушеного права на можливість використовувати гарячу воду, що зумовлює в цій частині задоволення позову. Втім, судом в решті позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача збитків в сумі 22 000,00 грн. (витрати на монтаж системи гарячого водопостачання готелю „Адмірал"), в сумі 27 000,00 грн. (вартості обладнання та монтажу твердопаливного котла марки „Маяк АОТ-98"), в сумі 168 334,13 грн. (переплата вартості спожитої позивачем електричної енергії), в сумі 180 825,00 грн. (у вигляді недодержаного прибутку за період з 26.05.2017 року по 30.08.2017 року) відмовлено з мотивів їх недоведеності певними засобами доказування та необґрунтованості.

Не погодившись з рішенням суду від 21.03.2018 року, ПП „Одесагаз" звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (з врахуванням змін до апеляційної скарги, зареєстрованих 18.05.2018 року за вх.№1067/18/Д.2), в яких просить оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог ФОП Григорчука В.Б. скасувати як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову у відповідній частині оскаржуваного рішення суду, а в частині відмови в задоволенні позовних вимог ФОП Григорчука В.Б. залишити без змін.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник наголошує на тому, що: - місцевим господарським судом не звернуто уваги на обставину відсутності в матеріалах справи відповідних доказів на підтвердження підключення об'єкта до газорозподільної системи, що знаходиться у АДРЕСА_2; - судом також безпідставно звернуто увагу на умови п. 6.4 типового договору про розподіл природного газу, оскільки ФОП Григорчук В.Б. не здійснює оплату вартості послуг з розподілу природного газу з поточного рахунку із спеціальним режимом; - судом не враховано тієї обставини, що позивачем за період з 10.04.2017 року по 26.05.2017 року не здійснено жодної оплати з вартості наданих відповідачем послуг; - судом безпідставно надано правову оцінку документальним доказам на які посилається позивач як на підтвердження не вручення ПАТ „Одесагаз" позивачу повідомлення №2494 від 26.05.2017 року; - поза увагою суду залишилась та обставина, що у відповідності до вимог Кодексу газорозподільних систем підставою для припинення (обмеження) розподілу природного газу є саме наявність у споживача заборгованості з оплати вартості газопостачання; - також місцевим господарським судом не звернуто уваги на те, що п. 6 Порядку не встановлено чіткого порядку надіслання повідомлення про припинення (обмеження) на адресу споживача; - судом безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання про залучення до матеріалів справи листа Департаменту міського господарства Одеської міської ради від 23.04.2018 року за №677; - судом не враховано обставини відсутності в КРМ та Порядку обов'язку газорозподільного підприємства на складання будь - яких актів на підтвердження відмови споживача від самостійного припинення (обмеження) газопостачання, тощо; - судом безпідставно задоволено позов в частині стягнення з відповідача збитків в сумі 9 271,14 грн., оскільки у позивача була можливість уникнути придбання та монтажу електронагрівальних пристроїв шляхом звернення позивача до відповідача із заявою про відновлення розподілу природного газу.

Ухвалами Одеського апеляційного господарського суду від 02.05.2018 року по справі № 916/2774/17 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ „Одесагаз" на рішення господарського суду Одеської області від 21.03.2018 року із призначенням дати розгляду.

Не погодившись з рішенням суду від 21.03.2018 року, ФОП Григорчук В.Б. звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог ФОП Григорчука В.Б. скасувати як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права з прийняттям нового рішення про задоволення позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ФОП Григорчук В.Б. наголошував на тому, що: - місцевим господарським судом безпідставно відмовлено в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача збитків в розмірі 22 000,00 грн. з мотивів відсутності у позивача можливості надати до місцевого господарського суду документальні докази на підтвердження оплати вартості підрядних робіт за договором №0706/17 від 07.06.2017 року; - суд дійшов до помилкового висновку, що договори підряду №0706/17 від 07.06.2017 року та №0512/17 від 05.12.2017 року укладені з порушенням вимог ст. 238 ЦК України, оскільки ФОП Григорчук В.Б. з одного боку виступає в інтересах Готелю „Адмірал", а з іншого боку виступає в інтересах ТОВ „Укртехнопроект", що свідчить про реалізацію інтересів різних сторін; - судом безпідставно відмовлено в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача збитків в розмірі 27 000,00 грн., оскільки під вартістю обладнання - котла марки „Маяк АОТ-98" необхідно розуміти вартість монтажу цього котла; - судом не звернуто уваги на наявні в матеріалах справи рахунки-фактури №191/1 від 19.12.2016 року та 18.12.2017 року, з яких вбачається зростання споживання електричної енергії зумовленої безпідставним відключенням готелю від газопостачання; - поза увагою суду залишені документальні докази на підтвердження наявності у позивача збитків у вигляді недодержаного прибутку за період з 26.05.2017 року по 30.08.2017 року в сумі 180 825,00 грн.

Ухвалами Одеського апеляційного господарського суду від 10.05.2018 року по справі № 916/2774/17 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Григорчука В.Б. на рішення господарського суду Одеської області від 21.03.2018 року із призначенням дати розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу, яка зареєстрована 18.05.2018 року за вх.№1067/18/Д.1, ПАТ „Одесагаз" просить суд відмовити в задоволення апеляційної скарги ФОП Григорчука В.Б. з мотивів її необґрунтованості та безпідставності.

24.05.2018 року в судовому засіданні було оголошено перерву до 21.06.2018 року.

21.06.2018 року в судовому засіданні також було оголошено перерву до 02.07.2018 року.

02.07.2018 року судове засідання не відбулось у зв'язку з перебуванням одного із членів колегії суддів на лікарняному, внаслідок чого проведено повторний автоматизований розподіл судової справи 916/2774/17.

02.07.2018 року до Одеського апеляційного господарського суду від ФОП Григорчука В.Б. надійшло клопотання про призначення судової експертизи, проведення якої просить покласти на Київський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України і на вирішення судовому експерту просить поставити наступні питання: - Чи підтверджуються документально заявлені у позовних вимогах ФОП Григорчука В.Б. до ПАТ „Одесагаз" збитки, пов'язані з відновленням опалення та подачі гарячої води за допомогою електрообладнання та інших альтернативних джерел енергії у зв'язку з припиненням газопостачання 25.05.2017 року за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2; - Чи підтверджується документально заявлені у позовних вимогах ФОП Григорчука В.Б. до ПАТ „Одесагаз" збитки, пов'язані з зростанням електроенергії в період з червня місяця 2017 року по січень 2018 року у зв'язку із припиненням газопостачання 25.05.2017 року за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2; - Чи підтверджується документально заявлені у позовних вимогах ФОП Григорчука В.Б. до ПАТ „Одесагаз" збитки готелю „Адмірал", розташованого за адресою: АДРЕСА_1, пов'язаного із зниженням прибутку готелю в період з 26.05.2017 року по 30.08.2017 року у зв'язку із припиненням газопостачання 25.05.2017 року?; - Який прибуток міг отримати готель „Адмірал" за адресою: АДРЕСА_1 в період з 26.08.2017 року по 30.08.2017 року за звичайних умов господарської діяльності?.

02.07.2018 року до Одеського апеляційного господарського суду від ФОП Григорчука В.Б. надійшло лопотання про виклик та допит ОСОБА_7 в якості свідка зважаючи на ту обставину, що він є відповідальною особою за газове обладнання у готелі „Адмірал".

03.07.2018 року до Одеського апеляційного господарського суду від ФОП Григорчука надійшов відзив на апеляційну скаргу ПАТ „Одесагаз", в якому просить суд відмовити в задоволенні вимог апеляційної скарги ПАТ „Одесагаз" з мотивів їх безпідставності та необґрунтованості.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 року справу №916/2774/17 прийнято до провадження новим складом колегії суддів на підставі Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суддів від 02.07.2018 року із призначенням розгляду справи на 26.07.2018 року.

Зважаючи на вимоги ч. 13 ст. 32 ГПК України з врахуванням знаходження одного із членів колегії суддів господарського суду апеляційної інстанції у відрядженні, 26.07.2018 року судове засідання не відбулось, у зв'язку з чим ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 27.07.2018 року розгляд справи №916/2774/17 призначено на 01.08.2018 року.

30.07.2018 року до Одеського апеляційного господарського суду від ФОП Григорчука В.Б. надійшли клопотання про призначення проведення додаткових підготовчих дій по справі №916/2774/17, клопотання про виклик ОСОБА_7 в якості свідка та клопотання про призначення судової експертизи із тотожнім переліком питань, що були поставлені судовому експерту в клопотанні, яке від позивача до господарського суду апеляційної інстанції надійшло 02.07.2018 року.

01.08.2018 року, в судовому засіданні колегія суддів апеляційної інстанції зазначила про надходження до суду клопотань від ФОП Григорчука В.Б. про призначення проведення додаткових підготовчих дій по справі №916/2774/17, в задоволенні яких було відмовлено з мотивів їх необґрунтованості, оскільки позивач послався на ті підстави, що не мають ознаків виняткового випадку. В задоволенні клопотань позивача про призначення судової експертизи колегією суддів апеляційної інстанції також відмовлено з мотивів відсутності підстав для застосування спеціальних знань у іншій сфері, ніж право для встановлення обставин, які мають значення для цієї справи з врахуванням положень ст. ст. 73, 74, 76, 77, 78, 269 ГПК України. Також, в задоволенні клопотань позивача про виклик ОСОБА_7 в якості свідка, колегією суддів апеляційної інстанції відмовлено з посиланням на положення ч. 1 ст. 270 та ч.9 ст. 252 ГПК України, згідно з якими при розгляді справи у порядку спрощеного провадження свідки не викликаються.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 01.08.2018 року, в порядку ст. 243 ГПК України виправлено описку у вступній частині ухвал Одеського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 року та від 27.07.2018 ррку по справі №916/2774/14 із викладенням їх в наступній редакції: „розглянувши апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства „Одесагаз" та Фізичної особи-підприємця Григорчука Владислава Борисовича".

Перевіривши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційних скарг, надавши оцінку всім обставинам справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Як вказувалось вище, ФОП Григорчук В.Б. звертаючись з позовом до місцевого господарського суду наголошував на тому, що ПАТ „Одесагаз" в порушення вимог чинного законодавства безпідставно припинило розподіл природного газу об'єкті нерухомості розташованому по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 у м. Одесі, що зумовило звернення позивача до суду з вимогами, зокрема, про визнання протиправними дії відповідача з припинення розподілу природного газу та зобов'язання останнього у відновленні постачання природного газу на зазначеному вище пункті споживання позивача.

Пунктом 1 розділу 1 глави І Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 №2494, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015р. за №1379/27824 встановлено, що цей Кодекс розроблений відповідно до Закону України „Про ринок природного газу".

Пунктом 1 розділу 3 глави VI Кодексу газорозподільних систем передбачено, що споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов'язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об'єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Пунктами 3, 4 розділу 3 глави VI Кодексу газорозподільних систем зазначено, що договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу. Оператор ГРМ зобов'язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз'яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу. Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Місцевим господарським судом правильно встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 01.04.2016 року між ПАТ „Одесагаз" та ФОП Григорчук В.Б. шляхом підписання заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу укладено типовий договір розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року №2498, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015р. за №1384/27829, за умовами якого оператор ГРМ (ПАТ „Одесагаз") зобов'язався надавати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач (ФОП Григорчук В.Б.) зобов'язався прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (п.2.1 типового договору).

Пунктом 2.2. типового договору розподілу природного газу обумовлено, що обов'язковою умовою надання споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у споживача об'єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи оператора ГРМ.

За умовами пункту 3.1. типового договору санкціонований відбір природного газу з газорозподільної системи здійснюється споживачем за умови наявності у нього укладеного із постачальником договору постачання природного газу та підтвердженого обсягу, виділеного для потреб споживача його постачальником на відповідний календарний період, а також відсутності простроченої заборгованості за цим договором. Наявність підтвердженого обсягу природного газу споживача (його постачальника) доводиться до відома оператора ГРМ у встановленому законодавством порядку оператором ГТС, а до відома споживача - його постачальником.

Пунктами 6.1., 6.2, 6.3 типового договору встановлено, що оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1. цього розділу, є обов'язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення. Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Умовами п.6.4. типового договору передбачено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунку оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим регулятором та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Відповідно до п. 6.6 типового договору, надання оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформляється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Пунктом 9.1 типового договору обумовлено, що оператор ГРМ має право припинити/обмежити розподіл природного газу споживачу в порядку та у випадках, передбачених Кодексом газорозподільних систем, у тому числі у разі, зокрема, несвоєчасної та/або неповної оплати послуг за цим договором.

Пунктом 12.1 типового договору встановлено, що цей договір укладається на невизначений строк.

Додатком до типового договору розподілу природного газу передбачено, що газ передається на пункти споживання, обладнані комерційними вузлами обліку та розташовані по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2. Постачальник здійснює постачання природного газу на протязі року, у тому числі по місяцях, зокрема, у січні, жовтні, листопаді та грудні - 1.4 тис.м.куб., у лютому 2 тис.м.куб., у інші місяці - 1 тис.м.куб. (т.1 а.с.27).

Серед доводів апеляційної скарги ПАТ „Одесагаз" наголосило на тому, що матеріали справи не містять в собі документальних доказів на підтвердження підключення об'єкта нерухомості позивача, розташованого по АДРЕСА_2, до газорозподільної системи.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає свою увагу на тому, що з наявного в матеріалах справи свідоцтва про право власність нежитлової будівлі від 05.01.2005 року вбачається, що Григорчуку Владиславу Борисовичу на праві приватної власності належить нежитлова будівля по АДРЕСА_2, яка складається із літ. „А", „А2", „А3", „Ж", „Ц", загальною площею 2712,9 кв.м, відображених у технічному паспорті від 28.12.2004 року. А технічний паспорт від 28.12.2004 року містить в собі план земельної ділянки та план поверхів виробничого будинку під літ. „А", „А2", „А3", „Ж", „Ц", загальною площею 2712,9 кв.м, розташованих по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 у м. Одесі (т.1, а/с 97-104), що безумовно свідчить про єдину адміністративну будівлю, яка різними своїми частинами знаходиться впродовж різних провулків.

Крім цього, виходячи з додатку до типового договору розподілу природного газу, зазначена вище нежитлова будівля обладнана комерційними вузлами обліку через які передається природний газ та зважаючи на відсутність в матеріалах справи будь - яких документальних доказів на підтвердження відмови відповідача в розподілі природного газу по АДРЕСА_2 з мотивів відсутності такої можливості, або внесення відповідних змін до додатку до типового договору про розподіл природного газу, тощо, колегією суддів апеляційної інстанції відхиляються вищенаведені доводи апеляційної скарги ПАТ „Одесагаз", як недоведені.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов типового договору про розподіл природного газу, 01.11.2016 року між ФОП Григорчук В.Б. (споживач) та ТОВ „Одесагаз-постачання" (постачальник) укладено договір на постачання природного газу для споживачів, що не є побутовими (промислові споживачі та інші суб'єкти господарювання) № 001919 (2016 року), за умовами якого постачальник постачає природний газ споживачеві в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором (п.2.1 договору).

Пунктом 3.6 договору постачання обумовлено, що обсяг спожитого природного газу підтверджується підписаним сторонами актом прийому - передачі природного газу, що оформлюється на підставі даних комерційних вузлів обліку.

Постачальник до 5-го (п'ятого) числа місяця, наступного за звітним, надає споживачу два примірника оригіналу акта наданих послуг за звітній місяць, які підписані уповноваженим представником Газорозподільного підприємства, погоджені постачальником та скріплені печатками. (п.3.7 договору постачання).

Відповідно до умов п. 8.1 договору постачання газорозподільне підприємство, у тому числі за дорученням постачальника має право обмежити або припинити транспортування природного газу ГРМ та об'єкти споживача з дотриманням правил безпеки та нормативних документів, що визначають порядок обмеження (припинення) природного газу у випадках, зокрема, не проведення розрахунків за спожитий природний газ згідно з умовами договору.

Пунктом 8.2 договору постачання передбачено, що пломбування та роз пломбування газового обладнання на об'єктах споживача, що пов'язані з обмеженням (припиненням) постачання та розподілу природного газу, виконуються газорозподільним підприємством згідно з Порядком пооб'єктивного припинення (обмеження) газопостачання споживачам, крім населення.

Договір набирає чинності з дня його підписання та укладається в частині постачання газу на термін до 31 грудня 2016 року, а в частині оплати за надання послуг - до їх повного здійснення. Договір вважається продовженим до 31 грудня наступного року якщо за місяць до закінчення строку дії договору однією із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Договорі може бути розірвано і в інший строк за згодою сторін у порядку, визначеному законодавством України. (п. 11.1 договору). (т.1 а.с.21-26)

07.11.2016 року між сторонами по справі укладено додаткову угоду до договору на розподіл природного газу №001919, за умови якої сторони дійшли згоди, що рахунки-фактури будуть направлятися оператором на електронну адресу . (т.1 а.с.30)

Пунктом 4 розділу 6 глави VI Кодексу газорозподільних систем передбачено, що оплата вартості послуг за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем на підставі відповідного рахунка Оператора ГРМ на умовах договору розподілу природного газу.

Пунктом 6 розділу 6 глави VI Кодексу газорозподільних систем встановлено, що надання Оператором ГРМ послуги споживачу, що не є побутовим, за договором розподілу природного газу підтверджується підписаним між ними актом наданих послуг.

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов договору ПАТ „Одесагаз" надавало послуги з розподілу природного газу на об'єкт позивача, розташованого по АДРЕСА_1, внаслідок чого були складені акти приймання - передачі природного газу (КБО) з яких вбачається, що фактичний розподіл обсягів природного газу здійснено за січень місяць 2017 року у кількості 2 404 м3, за лютий місяць 2017 року - 2 033 м3, за березень місяць 2017 року - 1 983 м3, за квітень місяць 2017 року - 2 015 м3, за травень місяць 2017 року - 980 м3 (т.3 а.с.81-85). В подальшому, на електронну адресу позивача були надіслані листи ПАТ „Одесагаз" з рахунками - фактурами на передоплату послуг з розподілу природного газу, зокрема, лист від 24.01.2017 року за №145630 з рахунком-фактурою за лютий 2017 року на суму 885,84 грн., за березень 2017 року на суму 442,92 грн. (т.1 а.с.37-39) та рахунок за травень 2017 року на суму 442,92 грн. (т.3 а.с.79).

В апеляційній скарзі ПАТ „Одесагаз" наголошує, що місцевим господарським судом не враховано обставини не здійснення позивачем оплати вартості наданих відповідачем послуг у період з 10.04.2017 року по 26.05.2017 року, що є підставою для припинення (обмеження) газопостачання.

З наявних в матеріалах справи платіжних доручень №1956 від 10.04.2017 року на суму 278,86 грн., №1953 від 10.04.2017 року на суму 3140,00 грн., №2044 від 26.05.2017 року на суму 892,49 грн., №2070 від 08.06.2017 року на суму 442,92 грн., №2081 від 12.06.2017р. на суму 692,73 грн. вбачається, що у період з 10.04.2017 року по 26.05.2017 року позивачем дійсно не здійснювалось оплати вартості за надані відповідачем послуги з постачання газу та погашення такої заборгованості відбулось тільки 26.05.2017 року, тобто із простроченням строків, обумовлених в договорі про розподілу природного газу (т.1 а.с.46-50).

В той же час, позивач наголошує на тому, що прострочення строків оплати вартості за надані відповідачем послуги виникла внаслідок неотримання ним рахунку - фактури № 16008 від 22.02.2017 року та рахунку - фактури за квітень місяці 2017 року, що унеможливило оплатити вартість послуг відповідача в строки, обумовлені договором про розподіл природного газу та призвело до автоматичної заборгованості не з вини позивача.

Пунктом 6.4 типового договору про розподіл природного газу, обумовлено що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунку оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим регулятором та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

З викладеної умови договору вбачається, що у будь-якому разі споживач має здійснювати оплату вартості послуг з розподілу газу саме на підставі рахунку - фактури оператора, який останнім має бути складений до початку розрахункового періоду, в той же час, матеріали справи свідчать про ту обставину, що рахунок - фактури за №160008 на електронну пошту позивача надісланий не був, що підтверджується витягом з електронної пошти (т.2, а/с 11). Крім цього, в письмовому клопотанні, яке місцевим господарським судом зареєстровано за вх.№3366/18 від 14.02.2018 року (т.3, а/с 73-74), ПАТ „Одесагаз" визнало, що рахунок -фактури за квітень місяць 2017 року позивачем не був отриманий з технічних причин, тобто відповідач був обізнаний про наявність технічних обставин за яких позивач не мав можливості отримати відповідний рахунок - фактури для здійснення вчасної оплати вартості послуг з розподілу газу у встановлені типовим договором про розподіл природного газу строки, що в свою чергу призвело до заборгованості позивача.

Серед доводів апеляційної скарги ПАТ „Одесагаз" наголошувало на тому, що місцевим господарським судом безпідставно звернуто увагу на умови п. 6.4 типового договору розподілу природного газу з тих підстав, що позивачем оплата вартості розподілу природного газу не здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом.

Колегією суддів апеляційної інстанції вищенаведені доводи апеляційної скарги до уваги не приймаються, оскільки п. 6.4 типового договору розподілу природного газу передбачає порядок оплати вартості з розподілу природного газу для не побутових споживачів, не тільки що мають поточний рахунок із спеціальним режимом, а ще і для не побутових споживачів, які мають рахунок із звичайним режимом.

Матеріали справи свідчать, що 16.05.2017 року ПАТ „Одесагаз" склало повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання №2494, яким повідомляло ФОП Григорчука В.Б. про наявність заборгованості за послуги з розподілу природного газу у розмірі 1328,32 грн. із запропонуванням у термін до 22.05.2017 року здійснити самостійне відключення об'єкта нерухомості по АДРЕСА_1 у м. Одесі від газових мереж газопостачання і підготувати для пломбування газоспоживного обладнання.(т.2 а/с.12).

26.05.2017 року ПАТ „Одесагаз" склало акт про припинення (обмеження) газопостачання та пломбування вхідної засувної арматури газопроводу або газорозподільного пункту (за його наявністю) № 900, в якому зазначено про те, що цей акт складено у присутності ФОП Григорчука В.Б. по АДРЕСА_1 у зв'язку із заборгованістю в розмірі 1328,33 грн., внаслідок чого відбулось відключення газопостачання із встановленням пломби №38058572. (т.2, а/с 13).

Пунктом 3 Порядку пооб'єктового припинення (обмеження) газопостачання споживачам, крім населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2006 року №1687 (далі- Порядок) встановлено, що газодобувне, газорозподільне, газотранспортне підприємство з власної ініціативи у разі порушення споживачем строку розрахунків за спожитий природний газ (коли зазначене підприємство є його постачальником) або за надані послуги з його транспортування припиняє або обмежує газопостачання, а у випадку відсутності у споживача ліміту природного газу припиняє газопостачання згідно з умовами договору на транспортування газу.

Пунктом 6 Порядку пооб'єктового припинення (обмеження) газопостачання споживачам, крім населення встановлено, що споживач повинен бути повідомлений газодобувним, газорозподільним, газотранспортним підприємством, уповноваженим Міненерго вугіллям на припинення (обмеження) газопостачання споживачам (далі - уповноважене підприємство) про припинення (обмеження) газопостачання не менш як за три доби до дати, на яку воно заплановано. З цією метою уповноважене підприємство надсилає споживачеві повідомлення (за встановленою Міненерговугіллям формою), в якому зазначаються підстави та строк (дата і час) припинення (обмеження) газопостачання, і водночас про це інформує відповідний місцевий орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, а також територіальні органи Держжитлокомунінспекції.

З наведеної норми права вбачається, що надіслання газорозподільним підприємством на адресу споживача повідомлення про припинення (обмеження) розподілу природного газу, підстави для здійснення такої дії, строк (дата і час) припинення (обмеження) газопостачання, є обов'язком газорозподільного підприємства.

Отже, доводи апеляційної скарги ПАТ „Одесагаз" про відсутність у відповідача обов'язку надсилати споживачам повідомлення про припинення (обмеження) природного газу (КБО) з мотивів відсутності в чинному законодавстві встановленої чіткої процедури такого надсилання, є неспроможними та такими, що не заслуговують на увагу.

Колегія суддів апеляційної інстанції зауважує на тому, що матеріали справи не місять в собі будь - яких документальних доказів на підтвердження надіслання відповідачем на адресу позивача повідомлення №2494 від 16.05.2017 року.

В той же час, ПАТ „Одесагаз" неодноразово наголошувало на тому, що під час отримання уповноваженою особою позивача Акта приймання - передачі природного газу (КБО) за квітень місяць 2017 року останнім також було отримано повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання №2494 від 16.05.2017 року, проте, таке твердження позивачем заперечується.

Колегія суддів апеляційної інстанції дослідивши наявні в матеріалах справи Акт приймання - передачі природного газу (КБО) за квітень місяць 2017 року та повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання №2494 від 16.05.2017 року зазначає, що Акт приймання - передачі природного газу (КБО) за квітень місяць 2017 року містить в собі відомості про отримання зазначеного акта без зауважень ОСОБА_7, який на підставі наказу №0109/3 від 01.09.2006 року є відповідальною особою за газове господарство (т.2, а/с70), що знаходиться на об'єкті нерухомості позивача, тоді як, повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання №2494 від 16.05.2017 року не містить в собі будь - яких письмових відомостей про особу якою отримано зазначене повідомлення, що унеможливлює вважати обставину отримання на руки позивачем або уповноваженою ним особою повідомлення №2494 від 16.05.2017 року достеменно доведеною відповідачем.

На спростування вищезазначених тверджень відповідача, позивач послався на нотаріально засвідчену заяву за №1655 від 27.12.2017 року, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_7, згідно наказу №0109/3 від 01.09.2006 року призначений відповідальним за газове господарство ФОП Григорчука В.Б., згідно наказу №36/16 від 04.11.2016 року ОСОБА_7 призначено на посаду енергетика, а згідно наказу №39/17 від 07.09.2017 року останній продовжує займати зазначену посаду. Так, 16.05.2017 року з 09:00 год. до 16:00 год. ОСОБА_7 знаходився на своєму робочому місці, за адресою: АДРЕСА_2 і за зазначений час жодних повідомлень щодо заборгованості за газопостачання чи попереджень про відключення від мережі газопостачання не надходило, а також повідомлення №2494 від 16.05.2017 року ним не отримувалось та підпис, що засвідчує отримання вказаного повідомлення стоїть не його. Зазначена заява містить в собі відомості про встановлення приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу особи - ОСОБА_7, встановлення його дієздатності із засвідченням справжності його підпису (т.2, а/с 67).

З наявного в матеріалах справи протоколу допиту свідка, складеного 20.02.2018 року слідчим Суворовського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області, внаслідок звернення позивача до правоохоронного органу із заявою про вчинення працівниками ПАТ „Одесагаз" кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 Кримінального кодексу України, вбачаються пояснення ОСОБА_6 про те, що він повідомлення №2494 від 16.05.2017 року не отримував та підпис в цьому повідомленні міститься не його. (т.3, а/с105-107).

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає свою увагу на тому, що наведені вище документальні докази можна вважати допустимими лише в частині встановлення обставини отримання або неотримання позивачем чи уповноваженою ним особою повідомлення №2494 від 16.05.2017 року, а тому місцевим господарським судом правильно звернуто увагу на відсутність в матеріалах справи документальних доказу на спростування викладених вище обставин.

Пунктами 8, 9 Порядку пооб'єктового припинення (обмеження) газопостачання споживачам, крім населення передбачено, що припинення (обмеження) газопостачання здійснюється самостійно працівниками споживача, які обслуговують газопроводи чи газоспоживне обладнання, у присутності посадової особи уповноваженого підприємства, що надіслало повідомлення, яка здійснює опломбування та складає акт за встановленою Міненерговугіллям формою. І виключно у разі відмови споживача у припиненні (обмеженні) газопостачання або самовільного його відновлення здійснюється примусове припинення (обмеження) газопостачання працівниками уповноваженого підприємства, що надіслало повідомлення, шляхом часткового чи повного перекриття вхідної засувної арматури з її опломбуванням або механічного (зварного) від'єднання газопроводу, про що посадовою особою уповноваженого підприємства складається акт за встановленою Міненерговугіллям формою.

Виходячи з викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що відсутність в матеріалах справи документальних доказів на підтвердження самостійного припинення позивачем газопостачання у присутності уповноваженої особи відповідача, або відмови позивача від самостійного припинення, що у відповідності до вимог чинного законодавства є підставою для примусового припинення газопостачання із обов'язковим складанням газорозподільним підприємством акта за встановленою формою Міненерго вугілля, не спростовують вищенаведені твердження позивача про те, що ФОП Григорчук В.Б. був обізнаний про заплановане припинення розподілу природного газу з підстав наявності у останнього незначної заборгованості з оплати вартості наданих відповідачем послуг, тільки після фактичного припинення відповідачем газопостачання шляхом накладення відповідних пломб на газові мережі.

За викладених обставин, доводи апеляційної скарги ПАТ „Одесагаз" про відсутність у останнього обов'язку складати акти за викладених вище обставин, колегією суддів апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки вони спрстовуються вимогами чинного законодавства.

Також, пунктом 6 Порядку пооб'єктового припинення (обмеження) газопостачання споживачам, крім населення встановлено обов'язок газорозподільного підприємства, окрім надіслання споживачу повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання та інформувати про це відповідний місцевий орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, а також територіальні органи Держжитлокомунінспекції.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що ПАТ „Одесагаз" до місцевого господарського суду не надало жодного документального доказу на підтвердження повідомлення місцевого органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, або територіальні органи Держжитлокомунінспекції щодо припинення розподілу природного газу по АДРЕСА_1 у м. Одесі.

ПАТ „Одесагаз" звертаючись до господарського суду апеляційної інстанції додало до апеляційної скарги листа Департаменту міського господарства Одеської міської ради від 23.04.2018 року за №677/вих, в якості доказу на підтвердження виконання відповідачем вимог п. 6 Порядку.

ФОП Григорчук В.Б. проти розгляду та дослідження судом вищезазначеного листа заперечує, про що він наголошує у своєму відзиві на апеляційну скаргу з посиланням на ту обставину, що зі змісту вказаного листа вбачається лише відсутність можливості підтвердити отримання Департаментом міського господарства Одеської міської ради від ПАТ „Одесагаз" повідомлення про припинення газопостачання у період з 22.05.2017 року по 26.05.2017 року по АДРЕСА_1 у м. Одесі.

ПАТ „Одесагаз" в апеляційній скарзі, в якості поважних причин неможливості вчасно надати місцевому господарському суду листа Департаменту міського господарства Одеської міської ради від 23.04.2018 року за №677/вих, посилалось на відмову місцевим господарським судом в задоволення клопотання про залучення та дослідження зазначеного вище листа Департаменту.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає свою увагу на тому, що вступна та резолютивна частини оскаржуваного рішення місцевого господарського суду проголошені 21.03.2018 року, тоді як лист Департаменту міського господарства Одеської міської ради складений 23.04.2018 року, тобто через місяць після постановляння судом оскаржуваного рішення, що унеможливлює вважити, викладені в апеляційній скарзі ПАТ „Одесагаз" причини поважними, а тому у відповідності до вимог ГПК України зазначений вище документальний доказ господарським судом апеляційної інстанції не досліджується.

Зважаючи на вищевикладені обставини, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про вчинення ПАТ „Одесагаз" дій із порушенням вимог Кодексу газорозподільних систем та Порядку пооб'єктового припинення (обмеження) газопостачання споживачам, крім населення, а також в супереч вимогам ст. 13 ЦК України дії відповідача призвели до позбавлення позивача можливості вжити заходів щодо запобігання виникненню у нього негативних наслідків.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Статтею 17 ЗУ „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Статтею 16 ЦК України, що кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

З наведеного вбачається, що чинним законодавством такого способу захисту як визнання дій підприємства протиправними не передбачено, водночас, позовні вимоги про визнання дій ПАТ „Одесагаз" з припинення (обмеження) розподілу природного газу на об'єкті нерухомості по АДРЕСА_1 та Волозькому провулку, 3 у м. Одесі протиправними, за своєю природою є ефективним способом захисту, оскільки спрямовані на поновленні порушеного права, що у відповідності до вимог ч. 2 ст. 5 ГПК України є підставою для визнання вказаного способу захисту таким, що не суперечить Закону. А зважаючи на правильно встановлену місцевим господарським судом обставину протиправного припинення розподілу природного газу, то позовна вимога про зобов'язання ПАТ „Одесагаз" відновити постачання природного газу на нерухомому об'єкті по АДРЕСА_1 та Волозькому провулку, 3 у м. Одесі є похідною вимогою від вимоги про визнання дій відповідача протиправними, що зумовлює задоволення позову в частині визнання дій ПАТ „Одесагаз" з припинення (обмеження) постачання природного газу протиправними та зобов'язання ПАТ „Одесагаз" відновити постачання природного газу на об'єкті нерухомості, розташованого по АДРЕСА_1 та Волозькому провулку, 3 у м. Одесі.

Як зазначалось вище, місцевий господарський суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача збитків в сумі 9271,14 грн., що зумовлено протиправними діями останнього із посиланням на доведеність позивачем певними засобами доказування, а в задоволенні решти вимог позову судом відмовлено з мотивів їх недоведеності.

Частинами 1, 2 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Частиною 1 ст. 225 ГК України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною.

Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Виходячи з аналізу вищенаведених норм права, колегія суддів апеляційної інстанції відмічає, що обов'язок доказування заподіяння збитків та їх розмір, а також наявність причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками, покладається, в даному випадку, на позивача, який також повинен документально підтвердити та довести, що прибуток, на який розраховував, не являється абстрактним і був би дійсно отриманий за умов належного виконання відповідачем свого зобов'язання.

Зважаючи на правильно встановлені місцевим господарським судом обставини, порушення відповідачем свого зобов'язання з надіслання на адресу позивача рахунку - фактури №16008 від 22.02.2017 року та рахунок фактури за квітень місяць 2017 року з оплати вартості розподілу природного газу, що призвело до оплати вартості розподілу природного газу із простроченням строків, встановлених типовим договором розподілу природного газу, а між цими двома подіями відбулись протиправні дії з боку відповідача шляхом припинення газопостачання на нерухомому об'єкті позивача без його повідомлення належним чином, як це передбачено вимогами чинного законодавства, що в свою чергу свідчить про наявність всіх складових елементів правопорушення.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позивачем доведено певними засобами доказування розмір збитків в сумі 9271,14 грн., що підтверджено наявними в матеріалах справи видатковою накладною Рнк/OD-0012187 від 29.05.2017 року та платіжним дорученням, які утворились внаслідок протиправного припинення розподілу природного газу, що призвело до відсутності гарячої води у нерухомому об'єкті позивача та змусило позивача придбати електроводонагрівачі разом з іншими матеріалами для монтажу вказаних приладів задля запобігання негативних наслідків у господарюванні.

Звертаючись з апеляційною скаргою до господарського суду апеляційної інстанції ПАТ „Одесагаз" вказало про безпідставне задоволення місцевим господарським судом вимог позову в частині задоволення 9271,14 грн. збитків, оскільки у позивача була можливість уникнути придбання та монтажу електронагрівальних пристроїв шляхом звернення позивача до газорозподільного підприємства із заявою про відновлення розподілу природного газу.

Втім, такі доводи апеляційної скарги ПАТ „Одесагаз", колегія суддів апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, які свідчать про неодноразове звернення позивача з листами за №2905/13 та №2905/17 від 29.05.2017 року до відповідача з вимогою про відновлення розподілу природного газу з посиланням на усунення перешкод для відновлення розподілу природного газу та претензіями (т.1, а/с 51 -54).

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ФОП Григорчук В.Б. наголосив про безпідставну відмову в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача збитків в розмірі 22000,00 грн. з посиланням на відсутність можливості надати місцевому господарському суду документальні докази з оплати вартості підрядних робіт за договором №0706/17 від 07.06.2017 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне наголосити на тому, що вимогами чинного ГПК України встановлено обов'язок кожної сторони довести певними засобами доказування ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог або заперечень, а господарський суд апеляційної інстанції може прийняти та дослідити докази, які не були подані до суду першої інстанції, лише у виняткових випадках, тоді як позивачем не доведено наявності виняткового випадку тієї обставини, на яку він посилається в скарзі.

Так, ФОП Григорчук В.Б. в позові наголошує на тому, що ним понесені збитки в розмірі 22000,00 грн., внаслідок необхідності придбання системи гарячого водопостачання електроводонагрівача Classic VM 80N4L та його монтажу на зазначеному вище об'єкті нерухомості. На підтвердження вартості вказаного обладнання та вартості послуг з його монтажу, позивач посилається на умови п. 4.1 договору підряду № 0706/17 від 07.06.2017 року.

З наявного в матеріалах справи договору підряду № 0706/17 від 07.06.2017 року вбачається, що він укладений між ТОВ „Укртехнопроект" (підрядник) в особі директора товариства Григорчука Владислава Борисовича з одного боку та ФОП Григорчука В.Б. (замовник) з іншого боку, за умовами якого підрядник зобов'язується перед замовником надати послуги з монтажу електроводонагрівача Classic VM 80N4L у кількості 4-х штук на об'єкті нерухомості, розташованого по АДРЕСА_1 у м. Одесі, протягом 20 банківських днів з моменту передоплати вартості підрядних робіт. (т.1, а/с 89-92).

Частиною 3 ст. 238 ЦК України встановлено, що представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що договір підряду №0706/17 від 07.06.2017 року укладений в порушення вимог ст. 238 ЦК України, оскільки фактично він направлений на реалізацію інтересів тільки однієї особи, яка у відповідності до вимог чинного законодавства не може нести зобов'язання та відповідальність за одним і тим же договором одночасно виступаючи від імені контрагентів, що в свою чергу свідчить про безпідставність доводів апеляційної скарги ФОП Григорчука В.Б. щодо помилкового висновку господарського суду першої інстанції про укладення договору підряду №0706/17 від 07.06.2017 року в порушення вимог чинного законодавства.

Місцевим господарським судом також правильно встановлено ту обставину, що вартість електроводонагрівача Classic VM 80N4L була оплачена позивачем на підставі видаткової накладної Рнк/OD-0012187 від 29.05.2017 року на суму 9271,14 грн. і зважаючи на відсутність в матеріалах справи будь - яких інших достеменних документальних доказів на підтвердження понесення позивачем збитків в розмірі 22000,00 грн., позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають з мотивів їх недоведеності.

Колегія суддів апеляційної інстанції також погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність законних підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача збитків в сумі 27000,00 грн., понесених позивачем внаслідок проведення монтажних робіт з встановлення твердопаливного котла марки „Маяк" АОТ-98 у готельному комплексі „Адмірал", розташованого по АДРЕСА_1 у м. Одесі з огляду на наступне.

На підтвердження розміру збитків в сумі 27000,00 грн. позивач посилається на договір підряду № 0512/17 від 05.12.2017 року, який укладений між ТОВ „Укртехнопроект" (підрядник) в особі директора товариства Григорчука Владислава Борисовича з одного боку та ФОП Григорчука В.Б. (замовник) з іншого боку, предметом якого є здійснення підрядних робіт з монтажу твердопаливного котла марки „Маяк" АОТ-98 у готельному комплексі „Адмірал" (т.2, а/с.32-35).

З викладеного також вбачається укладення зазначеного вище правочину в порушення вимог чинного законодавства, що освітлювалось вище, а посилання позивача на наказ №0512/17 від 05.12.2017 року як на документальний доказ, що підтверджує розмір збитків, є недоречним, оскільки зміст наказу не містить в собі посилань на виділення певної суми грошових коштів для здійснення монтажу твердопаливного котла марки „Маяк АОТ-98" з врахуванням відсутності в матеріалах справи первинних документальних доказів на підтвердження понесення позивачем збитків в сумі 27000,00 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 168334,13 грн. збитків, понесених позивачем внаслідок збільшення споживання електричної енергії, то колегія суддів апеляційної інстанції також погоджується з висновком місцевого господарського суду про недоведеність позивачем певними засобами доказування обставини, що таке збільшення споживання електричної енергії зумовлено тільки протиправним припиненням газопостачання, а не внаслідок здійснення господарської діяльності (т.3, а/с 12-72).

Колегією суддів апеляційної інстанції не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги ФОП Григорчука В.Б. про безпідставну відмову в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача 180825,00 грн. збитків у вигляді недодержаного прибутку у періоді з 26.05.2017 року по 30.08.2017 року, оскільки документальні докази, на які позивач посилається в якості доказу на підтвердження недодержаного прибутку (т. 1, а/с 64-88) не доводять, що прибуток, на який розраховував позивач, не являється абстрактним і був би дійсно отриманий за умов відсутності порушеного права позивача діями відповідача.

За викладених обставин, колегія суддів апеляційної інстанції оскаржуване рішення місцевого господарського суду від 21.03.2018 року вважає таким, що відповідає вимогам матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим не вбачає підстав для його скасування або зміни, а доводи апеляційних скарг ПАТ „Одесагаз" та ФОП Григорчука В.Б. задоволенню не підлягають з мотивів їх безпідставності та недоведеності.

Керуючись ст. ст. 232, 233, 240, 270, 275, 276, 281, 282, 283 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства „Одесагаз" та Фізичної особи - підприємця Григорчука Владислава Борисовича залишити без задоволення, рішення господарського суду Одеської області від 21.03.2018р. у справі № 916/2774/17 - без змін.

Постанова в порядку ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку, передбаченому параграфом 1 глави 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 02.08.2018р.

Головуючий суддя Т.А. Величко

судді В.В. Бєляновський

Л.В. Лавриненко