РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.07.2018Справа № 910/3938/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНТИНЕНТ-ТОРГ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МІНЕРАЛЬНІ ВОДИ УКРАЇНИ"

про стягнення 22 280,00 грн.,

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Холодна Н.С.

Представники сторін:

від позивача - Семко О.С. за дов.;

від відповідача - Бобровська А.О. за дов.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КОНТИНЕНТ-ТОРГ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МІНЕРАЛЬНІ ВОДИ УКРАЇНИ" про стягнення 22 280,00 грн.

Ухвалою суду від 04.04.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/3938/18. Розгляд справи №910/3938/18 ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 05.06.2018

В судовому засіданні 05.06.2018 судом відкладено підготовче засідання на 26.06.2018, про що постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання.

14.06.2018 через загальний відділ діловодства суду відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив суд застосувати строки позовної давності та відмовити в позові повністю. У зв'язку з тим, що позивач не надав належних доказів поставки товару відповідачу за Актами надання послуг №4178 від 02.04.2014 та №4179 від 05.08.2014, а зазначена позивачем претензія була направлена позивачем 23.03.2018, жодних доказів щодо отримання претензії відповідач не надав. Проте будь-якому випадку, вже 02.04.2018 порушив строк розгляду претензії, що прямо передбачено ст.222 Господарського кодексу України.

В судовому засіданні 26.06.2018 судом відкладено судове засідання на 17.07.2018, про що постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання.

В судовому засіданні 17.07.2018 судом відкладено судове засідання на 24.07.2018, про що постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання.

Представник позивача у судовому засіданні 24.07.2018 надав пояснення по суті позову, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 24.07.2018 проти позовних вимог заперечив.

В судовому засіданні 24.07.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "КОНТИНЕНТ-ТОРГ" (далі - позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МІНЕРАЛЬНІ ВОДИ УКРАЇНИ" (далі - відповідач, замовник) було укладено Договір маркетингових послуг № М-14/1 (далі - договір).

Відповідно до п 1.1. договору замовник доручає та оплачує, а виконавець зобов'язується надати йому маркетингові послуги (що сприяють збільшенню обізнаності споживачів і підвищення лояльності до товару) щодо підписання договору поставки та по проведенню комплексних дій, націлених на активний продаж товару, торгівельних марок ППБ, КМВ, Біола, щодо якого здійснює господарську діяльність замовник.

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошових зобов'язань за надані послуги за Договором маркетингових послуг № М-14/1 від 01.01.2013, у зв'язку з чим позивач вказує на існування заборгованості з оплати послуг в сумі 22 280,00 грн.

Відповідно до п.1.2 договору, послуги, що надаються виконавцем згідно з даним договором, здійснюються за наступними напрямками: розміщення продукції замовника на території магазинів мережі "Континент"; забезпечення оптимального представлення товарного асортименту замовника у торговому залі магазину мережі "Континент"; додаткова викладка товару; моніторинг споживчого попиту та дослідження споживчого ринку; організація і проведення заходів з стимулювання збуту, які здійснюються замовником; управління запасами товарів та користування їх розмірами у відповідності до потреб споживачів; надання інформації про збут; публікація інформаційного буклету "Континент" як інструменту прямого маркетингу; моніторинг та аналіз товарообігу; підписання договору поставки; передпродажна підготовка товару замовника; введення до бази даних виконавця нових товарів замовника та заміна існуючих; надання дублікатів документів замовнику; надання в тимчасове використання замовнику робочого місця для роботи промоутера-консультанта; внесення змін до діючої специфікації; інші послуги згідно домовленостей сторін.

Згідно з п.2.2.2 договору замовник зобов'язаний провести протягом дії даного договору заходи стимулювання збуту у мережі магазинів "Континент" (участь у маркетингових акціях згідно діючого маркетингового прайс-листа, в т.ч. участь в інформаційному буклеті "КОНТИНЕНТ", BTL - акції всередині торговельного залу та інш.), згідно з погодженням сторонами планом, про що вказано у додатковій угоді №1, на суму не менш, ніж 78 333,33 грн. без ПДВ, ПДВ (20%) 15 666,67 грн. загальна сума складає 94 000,00 грн. з ПДВ. У разі збільшення торговельних площ замовника, ця сума збільшується та закріплюється у Додатковій угоді. Плата вноситься замовником не пізніше 4 (чотирьох) банківських днів з дати виставлення рахунку, але, у будь-якому разі, не пізніше початку надання послуг.

Таким чином згідно домовленості сторін предмет маркетингових послуг, що включені в оплату згідно п.2.2.2. договору не обмежується та включає інші послуги згідно предмету договору п.1.2. (зокрема цінові акції, розміщенням у інформаційному буклеті "Континент", додаткові місця продажу - окремі стійки з товаром відповідача у торговельних залах позивача, тощо), що є досить розширеним.

За умовами п.2.2.8 Договору, замовник зобов'язаний сплачувати виконавцеві надані послуги в порядку та строки, визначені згідно з даним договором.

Відповідно з п. п.2.2.8 Договору підтвердженням надання послуг згідно з даним договором є акти виконаних робіт. Замовник зобов'язаний підписати та повернути виконавцеві акти виконаних робіт протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту їх отримання. У разі, якщо замовник не передає чи не надішле виконавцеві підписаний примірник акту, чи не заявить письмові зауваження щодо наданих послуг, акт буде вважатись визнаним і узгодженим з боку замовника, а послуги - наданими.

За твердженням позивача, на виконання умов договору позивачем були надані послуги на суму 22 280,00 грн. з ПДВ:

- Рахунок на оплату № 1236 від 02.04.2014, що підтверджується актом наданих послуг № 4178 від 02.04.2014 на суму 7200,00 грн.

- Рахунок на оплату № 2920 від 05.08.2014, що підтверджується актом наданих послуг № 4179 від 05.08.2014 - на суму 15 080,00 грн.

За твердженням позивача, загальна сума заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "МІНЕРАЛЬНІ ВОДИ УКРАЇНИ" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "КОНТИНЕНТ-ТОРГ" за договором маркетингових послуг № М-14/1 від 01.01.2013, складає: 22 280,00 грн. з ПДВ.

В підтвердження надання послуг позивач посилається на рахунки на оплату, а також Акти надання послуг на суму 22 280,00 гри. з ПДВ., підписаний бухгалтером позивача (Нога Є.В.) та скріплений печаткою позивача.

Проте, згідно умов договору факт підтвердження наданих послуг є наступний пакет документів Акт виконаних робіт, звіт про надані послуги, податкові накладні, оригінали рахунку. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують виконання виконавцем договору маркетингових послуг № М-14/1 від 01.01.2013

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

За правовою природою укладені між сторонами договори є договорами про надання послуг.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст.903 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Акти надання послуг №4178 від 02.04.2014 на суму 7 200,00 грн. та №4179 від 05.08.2014 на суму 15 050,00 грн., складені позивачем в односторонньому порядку також не містить ані переліку послуг, ані періоду, в якому вони надавалися. Також, в матеріалах справи відсутні докази направлення на адресу відповідача актів надання послуг. Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження надання останнім послуг відповідачеві.

Акти здачі-приймання послуг, які є первинними документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і який відповідають вимогам, зокрема, ст.9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксують факт здійснення господарської операції, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отримані послуги.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України №922/2981/13 від 10.07.2014р.

Заперечуючи проти позову, Відповідач зазначив що стосовно порядку розрахунків між Позивачем там Відповідачем за надані послуги взагалі не передбачені розділом 3 договору .

Відповідно до п. 2.2.2 Замовник зобов'язується провести протягом дії даного договору заходи з стимулювання продажу товару з мережі Континент, згідно з планом, що узгоджено у Додатковій угоді №1 до Договору на суму не менш, ніж 94 000,0грн.

Проте, позивачем не надано до матеріалів справи ані зазначеного плану, ані узгодженої Додаткової угоди №1 до Договору, ані специфікації, про яку ідеться в Договорі.

Враховуючи наведене, повно та всебічно оцінивши наявні у матеріалах справи докази, приділивши увагу кожному твердженню, посиланню та доводу у даній справі, господарським судом не встановлено обставин, з наявністю яких закон пов'язує можливість застосувати відповідальність у вигляді стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 22 280,00 грн.

Під час розгляду справи позивачем не доведено належними, достатніми та допустимими доказами підтвердження надання Товариством з обмеженою відповідальністю "КОНТИНЕНТ-ТОРГ" за договором маркетингових послуг № М-14/1 від 01.01.2013 Товариству з обмеженою відповідальністю "МІНЕРАЛЬНІ ВОДИ УКРАЇНИ" послуг на суму 22 280,00 грн.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами, за визначенням частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просив суд застосувати строки позовної давності.

За змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Відповідно до п. 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Заява відповідача про застосування строків позовної давності до уваги не приймається, оскільки суд на підставі досліджених доказів установив, що право позивача на захист якого він просить відповідачами не порушено, отже, приймається рішення про відмову у задоволенні позову саме з цих підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються судом на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 73-80, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариству з обмеженою відповідальністю "КОНТИНЕНТ-ТОРГ" відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 27.07.2018

Суддя І.І. Борисенко