ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/1821/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Помпі К.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи - підприємця Сокульського Володимира Федоровича, с. Олександрівка, Білозерського району, Херсонської області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Родій Фарм", м. Мерефа
про стягнення 39053,09 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача -не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Фізична особа - підприємкць Сокульський Володимир Федорович, с. Олександрівка, Білозерського району, Херсонської області звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Родій Фарм", м. Мерефа про стягнення з відповідача 29541,25 грн. основного боргу, 8034,78 грн. пені та 1477,06 грн. штрафа за договором постачання № 0105-13138 від 06 квітня 2013 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05 липня 2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито спрощене позовне провадження у справі №922/1821/18; призначено розгляд справи в судовому засіданні на 26 липня 2018 року на 11 годин 30 хвилин та про розгляд справи повідомлено сторін.

25 липня 2018 року до суду надійшло повідомлення (вхідний №1684) про надходження на електронну адресу суду від представника позивача клопотання про розгляд справи за відсутністю позивача.

Однак, клопотання про розгляд справи за відсутністю позивача не містить електронного підпису.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов'язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".

Суд зауважує, що вищенаведені електронні документи не відповідають зазначеним вище вимогам, оскільки не містять електронного підпису, що робить неможливим ідентифікувати його автора, у зв'язку з чим вказані документи залишено без розгляду.

Згідно частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засіданні.

Враховуючи пункт 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд починає розгляд справи по суті.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення поштових відправлень та повністю узгоджується з приписами пункту 3 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення поштових відправлень та повністю узгоджується з приписами пункту 3 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України. Станом на 26 липня 2018 року відповідач передбаченим статтею 251 Господарського процесуального кодексу України правом на надання відзиву на позовну заяву - не скористався, заперечення проти позову не навів.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

06 квітня 2013 року між Фізичною особою - підприємцем Сокульським Володимиром Федоровичем (позивачем, постачальником) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Родій Фарм" (відповідачем, покупцем) було укладено типовий договір постачання № 0105-13138.

Згідно пункту 1.1. договору постачання № 0105-13138 постачальник зобов'язується по заявках (замовленнях) покупця в терміни, обумовлені договором, поставляти і передавати у власність покупцеві товари, а покупець зобов'язується прийняти цей товар і своєчасно здійснювати його оплати на умовах цього договору.

Відповідно до пункту 3.1. договору постачання від 06 квітня 2013 року загальна вартість товару, продаж якого здійснюється на умовах цього договору, визначається на підставі усіх оформлених і підписаних повноважними представниками сторін накладних.

Згідно пункту 3.2. договору постачання № 0105-13138 оплата проводиться шляхом перерахування коштів покупцем на рахунок постачальника або, за погодженням сторін, в іншому порядку, якщо це не суперечить чинному законодавству України. Зобов'язання покупця по оплаті товару вважаються виконаними з моменту вступу грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. За наявності у покупця простроченої заборгованості на момент здійснення платежу, кошти, що поступають, зараховуються в першу чергу на погашення такої заборгованості.

Відповідно до пункту 4.2. договору постачання від 06 квітня 2013 року товар поставляється на умовах DDP - склади (магазини) покупця, розташовані по адресах, вказаних в узгоджених заявках.

Згідно пункту 4.4. договору постачання № 0105-13138 передача товару оформлюється підписанням відповідної накладної. З моменту підписання товарної накладної покупець придбає право власності на товар.

Відповідно до пункту 5.2.2. договору постачання від 06 квітня 2013 року покупець зобов'язується у порядку, передбачаного договором, оплачувати вартість товару.

Поставка товару підтверджується накладними: № срн-053557 від 05 травня 2017 року на суму 1676,89 грн.; № срн-063830 від 02 листопада 2017 року на суму 2597,14 грн.; № срн-055154 від 09 червня 2017 року на суму 43,10 грн.; № срн-053820 від 12 травня 2017 року на суму 1348,50 грн.; № срн-053125 від 25 квітня 2017 року на суму 6226,26 грн.; № срн-053968 від 18 травня 2017 року на суму 1389,14 грн.; № срн-054860 від 31 травня 2017 року на суму 7332,74 грн.; № срн-054478 від 25 травня 2017 року на суму 2629,94 грн.; № срн-066827 від 21 грудня 2017 року на суму 1793,14 грн.; № срн-064251 від 09 листопада 2017 року на суму 536,69 грн.; № срн-056259 від 29 червня 2017 року на суму 934,04 грн.; № срн-055420 від 15 червня 2017 року на суму 1011,81 грн.; № срн-064688 від 16 листопада 2017 року на суму 640,20 грн.; № срн-065543 від 30 листопада 2017 року на суму 1381,56 грн.

Тиким чином, постачальник свої зобов'язання виконав повністю.

В свою чергу, покупцем свої зобов'язання не виконано, у зв'язку з чим заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Родій Фарм" перед позивачем складає 29541,25 грн.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Згідно статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару; договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Таким чином, дослідивши умови договору постачання № 0105-13138 від 06 квітня 2013 року, суд вважає, що вказаний договір за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу та до якого повинні застосовуватись положення Цивільного кодексу України, що регулюють загальні умови виконання зобов'язання, а також положення параграфу 1, 3 глави 54 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України та частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини 2 статті 193 Господарського кодексу, України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статтей 526 та 525 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 29541,25 грн. основного боргу слід задовольнити.

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Пунктами 1, 2 статті 230 Господарського кодексу України визначено, що санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку часник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Суб'єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарюванн, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Пунктом 6 статті 231 Господарського кодексу України, передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою.

Відповідно до частини статті 547 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно вимог статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова ума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення оржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до приписів статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно пункту 6.2 договору постачання № 0105-13138 при порушенні покупцем термінів оплати товару, покупець сплачує постачальникові пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, і, крім того, при простроченні оплати товару тривалістю 20 і більше календарних днів покупець зобов'язаний сплатити постачальникові разовий штраф у розмірі 5 відсотків від неоплаченої у встановлений термін вартості товару.

З урахуванням суми та строку прострочення сплати основного боргу Товариством з обмеженою відповідальністю "Родій Фарм" перед позивачем за договором, розмір нарахованої пені за неналежне виконання відповідачем умов договору складає 8034,78 грн., розмір штрафа складає 1477,06 грн.

Перевіривши правомірність нарахування позивачем вказаних сум, суд встановив, що данні нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства та умовам договору.

За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги про стягнення з відповідача 8034,78 грн. пені та 1477,06 грн. штрафа слід задовольнити.

Відповідно до статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762,00 грн. покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 165, 196, 201, 208-210, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Родій Фарм" (62472, Харківська область, м. Мерефа, вул. Дніпропетровська, 223, кімната 8-7, розрахунковий рахунок 2233 в ПрАТ "Укрсоцбанк", МФО 300023, ) на користь Фізичної особи - підприємця Сокульського Володимира Федоровича (АДРЕСА_1, розрахунковий рахунок НОМЕР_1 в ПрАТ "Райфайзен Банк Аваль", МФО 380805, код ЄДРПОУ НОМЕР_2) 29541,25 грн. основного боргу, 8034,78 грн. пені, 1477,06 грн. штрафа та 1762,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статтей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, дане рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повне рішення складено 30.07.2018 р.

Суддя П.В. Хотенець