02 серпня 2018 рокуСправа № 921/197/18
Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Стопника С.Г.
за участю секретаря судового засідання Касюдик О.О.
Розглянувши питання про судові витрати у справі
за позовом: Компанії BELTRADE Sp. Z o.o. (Белтрейд Сп. З о.о.), місцезнаходження: вул. Гвяздзіста 7С/1, 01-651, Варшава, Польща (через представника Галич Ірину Леонідівну, адреса для листування: АДРЕСА_1)
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "САЮЗ", вул. Поліська, 3, м.Тернопіль
За участю представників:
Позивача: Галич І.Л., довіреність
Відповідача: Шміло Н.В., довіреність
В порядку ст.222 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) судом здійснювалося фіксування судового засідання (звукозапис) за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Акорд".
В судовому засіданні 02.08.2018 року, відповідно до ст.240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.
Крім того, в позовній заяві було заявлено вимогу щодо стягнення з ТОВ "САЮЗ" на користь Компанії BELTRADE Sp. Z o.o. (Белтрейд Сп. З о.о.) судових витрат, які компанія очікує понести у зв'язку з розглядом даної справи, в сумі 370000 грн (згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, викладеного у позовній заяві).
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 23.07.2018 у даній справі позов задоволено частково - вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "САЮЗ" на користь позивача: заборгованість за Контрактом №1710/2016 від 17.10.2016 року, що складає 124073 євро 74 євроцентів, що станом на дату подачі позовної заяви згідно офіційного курсу валют, встановленого Національним банком України, становить 3 799 001 грн 44 коп; 94 174 грн 44 коп. 3% річних від простроченої суми заборгованості.

Відповідно до ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору судом покладено на відповідача повністю в розмірі 59086,56 грн, оскільки спір виник внаслідок неправильних дій зі сторони відповідача.

Крім того, враховуючи заяву представника позивача Галич І.Л., зроблену нею в судовому засіданні 23.07.2018 щодо подання після ухвалення рішення у встановленому ГПК України порядку доказів в підтвердження фактично понесених позивачем судових витрат, а також клопотання (вх.№14242 від 23.07.2018) про призначення судового засідання у даній справі для вирішення питання щодо розподілу судових витрат в розмірі 370000 грн, суд визнав за необхідне на підставі п.5 ч.6 ст.238 ГПК України призначити судове засідання у даній справі на 02.08.2018 на 10:00 год для вирішення питання про судові витрати, встановивши позивачу строк для подачі доказів щодо розміру понесених судових витрат - до 30.07.2018.

01.08.2018 від представника позивача надійшло клопотання (вх.№14764 від 01.08.2018), направлене суду 30.07.2018, про приєднання доказів до матеріалів справи, у якому останнім викладено додаткові пояснення з приводу заявлених до стягнення судових витрат; долучено копію виписки по рахунку ТОВ "Юридична компанія ЕС ЕНД ПІ" щодо зарахування 22.05.2018 на рахунок товариства 7073,96 євро.

02.08.2018 від представника відповідача надійшло клопотання (вх.№14840 від 02.08.2018), у якому підтримав свої доводи щодо безпідставності стягнення з ТОВ "САЮЗ" судових витрат в розмірі 370000 грн, викладені також в Заяві щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат, які позивач очікує понести у зв'язку із розглядом даної справи (вх.№14197 від 23.07.2018).

В судовому засіданні 02.08.2018 представник позивача підтримала обґрунтування, викладені нею у клопотанні (вх.№14764 від 01.08.2018), просить суд стягнути з відповідача 370000 грн судових витрат, що за її твердженнями являються витратами, пов'язаними з вчиненням процесуальних дій, а не витратами на професійну правничу допомогу. Крім того, вважає, що Заява відповідача щодо розміру заявлених до стягнення з нього витрат від 23.07.2018 не може бути взята до уваги судом, оскільки відповідач не скористався своїм правом на виклад заперечень щодо розміру судових витрат у відзиві на позовну заяву під час підготовчого провадження.

Представник відповідача в судовому засіданні 02.08.2018 повністю заперечив щодо стягнення з ТОВ "САЮЗ" судових витрат в розмірі 370000 грн з підстав, викладених у клопотанні (вх.№14840 від 02.08.2018) та заяві (вх.№14197 від 23.07.2018).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частинами 1, 3 ст. 124 ГПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 221 ГПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п'ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

За приписами ч.ч.1, 3 ст.244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Як вже зазначалось вище, судом у рішенні від 23.07.2018 у даній справі вирішено питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору та відповідно до ст.129 ГПК України покладено їх на відповідача повністю в розмірі 59086,56 грн.

Щодо розподілу судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, то для вирішення такого питання призначено судове засідання на 02.08.2018.

Частинами 4-9 ст.129 ГПК України передбачено, що інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку позивача, викладеного у позовній заяві, розмір судових витрат, які позивач очікує понести у зв'язку з розглядом даної справи, становить 370000 грн, в тому числі: підготовка письмових претензій до ТОВ "САЮЗ" щодо оплати заборгованості з додатками (2 шт.) - 35000 грн; підготовка позовної заяви до ТОВ "САЮЗ" про стягнення заборгованості з додатками - 80000 грн; підготовка заяви про забезпечення позову про стягнення заборгованості з ТОВ "САЮЗ" з додатками - 40000 грн; представництво інтересів в господарському суді (4 судові засідання) - 120000 грн; підготовка перекладу документів на українську мову, необхідних для підготовки позовної заяви до ТОВ "САЮЗ" про стягнення заборгованості - 55000 грн; інформування щодо порядку надання юридичних послуг шляхом оформлення поштової кореспонденції у справі про стягнення заборгованості з ТОВ "САЮЗ" - 40000 грн.

В обгрунтування вказаної суми позивачем долучені наступні документи:

- Копію Договору про надання юридичних послуг №SP-24/04 від 24.04.2018, укладеного між Компанією BELTRADE Sp. Z o.o. (Белтрейд Сп. З о.о.) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "ЕС ЕНД ПІ" з Додатком;

- Копію Довідки №17/05-18 від 17.05.2018 року в підтвердження того, що представник позивача Галич І.Л. працює в ТОВ "Юридична компанія "ЕС ЕНД ПІ" на посаді юриста;

- Копію Замовлення позивача від 26.04.2018 про отримання юридичних послуг ТОВ "Юридична компанія "ЕС ЕНД ПІ" в підтвердження переліку необхідних позивачу юридичних послуг та їх вартості (всього на 370000 грн);

- Копію рахунку-фактури від 28.04.2018, складеного на підставі замовлення позивача про отримання юридичних послуг від ТОВ "Юридична компанія "ЕС ЕНД ПІ" в підтвердження обсягу та вартості необхідних позивачу юридичних послуг (370000 грн).

У поданому клопотанні (вх.№14764 від 01.08.2018), направленому суду 30.07.2018 (у встановлений судом 5-денний строк), а також в судовому засіданні 02.08.2018, представником позивача вказується про те, що станом на 02.08.2018 відповідно до умов Договору про надання юридичних послуг №SP-24/04 від 24.04.2018 позивачем здійснено оплату юридичних послуг ТОВ "Юридична компанія "ЕС ЕНД ПІ" у розмірі 7073,96 євро, в підтвердження чого долучено копію інформаційної довідки (виписки по рахунку), наданої з клієнт-банку АТ "Укрексімбанк" (що станом на дату здійснення оплати (22.05.2018) згідно офіційного курсу валют, встановленого НБУ, становило 216970,38 грн).

Таким чином, представником позивача подано докази в підтвердження фактично понесених позивачем витрат в розмірі 7073,96 євро (216970,38 грн).

Крім того, представник позивача звертає увагу суду на те, що відповідно до Додатку "А" до Договору про надання юридичних послуг №SP-24/04 від 24.04.2018 загальна вартість юридичних послуг ТОВ "Юридична компанія "ЕС ЕНД ПІ", що надається позивачу, складає 10000 євро та 3% від розміру коштів, отриманих у якості повернення кредиторської заборгованості. А у випадку оскарження рішення суду у даній справі в апеляційному порядку, витрати, пов'язані з розглядом даної справи для позивача будуть збільшені у зв'язку із необхідністю підготовки відзивів на апеляційну скаргу та участю представників позивача в судових засіданнях. У зв'язку із наведеним, вказує на те, що розмір судових витрат, які позивач очікує понести у зв'язку із розглядом даної справи становить щонайменше 320000 грн.

Також, представник позивача просить врахувати, що у позовній заяві не вказувалось про те, що судові витрати у розмірі 370000 грн (згідно попереднього розрахунку) є витратами на професійну правничу допомогу. Вказує на те, що за своєю суттю витрати в сумі 370000 грн є витратами, пов'язаними із вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи (підготовки позовної заяви, заяви про забезпечення позову, представництво інтересів в господарському суді шляхом участі в судових засіданнях) або підготовки до її розгляду (підготовка письмових претензій, підготовка перекладу документів на українську мову, необхідних для підготовки позовної заяви).

З цього приводу слід зазначити наступне.

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює перелік витрат, пов'язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Поряд з цим, питання витрат, пов'язаних з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи врегульовано статтею 128 ГПК України. Відповідно до вказаної статті, особа, яка надала доказ на вимогу суду, має право вимагати виплати грошової компенсації своїх витрат, пов'язаних із наданням такого доказу. Розмір грошової компенсації визначає суд на підставі поданих такою особою доказів здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат, пов'язаних з проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов'язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

У випадках, коли сума витрат пов'язаних з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов'язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, повністю не була сплачена учасниками справи попередньо або в порядку забезпечення судових витрат, суд стягує ці суми зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом.

Граничний розмір компенсації витрат, пов'язаних з проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В даному випадку, матеріалами справи підтверджено фактичне понесення позивачем судових витрат в розмірі 7073,96 євро, в підтвердження чого долучено копію інформаційної довідки (виписки по рахунку), наданої з клієнт-банку АТ "Укрексімбанк" (що станом на дату здійснення оплати (22.05.2018) згідно офіційного курсу валют, встановленого НБУ, становило 216970,38 грн).

Поряд з цим, обгрунтованого розрахунку вищевказаної фактично сплаченої суми (перелік оплачених послуг, витрат, їх вартість), акту здачі-прийняття виконаних робіт (послуг), не подано, що позбавляє суд можливості встановити за вчинення яких саме дій (пов'язаних із наданням доказів, чи інших дій, пов'язаних із розглядом даної справи, підготовкою до її розгляду) оплачувались кошти, а також перевірити обгрунтованість та пропорційність розміру таких витрат предмету спору.

Крім того, на переконання суду, заявлені до стягнення згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку 370000 грн судових витрат включають в себе і витрати, пов'язані із наданням правової допомоги.

Поряд з цим, нормами Господарського процесуального кодексу України передбачено розподіл між сторонами (в тому числі і відшкодування за рахунок відповідача у справі у випадку задоволення позову) лише витрат на професійну правничу допомогу адвоката. А в даному випадку, представник позивача Галич І.Л., яка представляє інтереси позивача у даній справі, не є адвокатом, а Договір про надання юридичних послуг №SP-24/04 від 24.04.2018 укладений між Компанією BELTRADE Sp. Z o.o. (Белтрейд Сп. З о.о.) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "ЕС ЕНД ПІ", яке за своєю організаційною формою не є ні адвокатським бюро, ні адвокатським об'єднанням.

Слід також зазначити, що на даний час представниками сторін в господарських судах першої інстанції можуть бути не лише адвокати, поряд з цим відшкодування, як судових витрат, передбачено виключно щодо витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Аналогічна позиція щодо можливості покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі викладена і в п.6.3 Постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (щодо застосування норм ГПК України у попередній редакції).

Згідно ч.ч.1, 4 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, враховуючи усе вищенаведене, суд приходить до висновку, що наявними у справі доказами не підтверджено фактичне понесення позивачем судових витрат в розмірі 370000 грн, не конкретизовано переліку і вартості витрат (оплачених робіт, послуг) в розмірі 7073,96 євро, як і не доведено наявності підстав для стягнення судових витрат з відповідача, а тому позивачу слід відмовити у відшкодуванні шляхом стягнення з відповідача 370000 грн судових витрат у зв'язку з їх недоведеністю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 73-79, 86, 123-126, 128-129, 221, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити Компанії BELTRADE Sp. Z o.o. (Белтрейд Сп. З о.о.), (місцезнаходження: вул. Гвяздзіста 7С/1, 01-651, Варшава, Польща, реєстраційний номер 013090421) у відшкодуванні шляхом стягнення з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "САЮЗ" (вул. Поліська, 3, м.Тернопіль, код 33680419) 370 000 грн судових витрат.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч.1 ст. 241 ГПК України).

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення, в порядку визначеному ст.ст.256-257 ГПК України, з урахуванням п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 серпня 2018 року.

Суддя С.Г. Стопник