УХВАЛА

м. Київ

08.08.2018Справа № 910/9841/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Якименко М.М., розглянувши матеріали

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит Капітал" (03035, м. Київ, ВУЛИЦЯ СУРИКОВА, будинок 3 А; )

особа, щодо якої заявник просить суд застосувати заходи забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансовий регістр" (04119, м. Київ, ВУЛИЦЯ ЯКІРА, будинок 10-А; )

про забезпечення позову

Представники сторін:

від заявника: Усенко М.І - довіреність від 07.08.2018 року;

від особа, щодо якої заявник просить суд застосувати заходи забезпечення позову: не з'явилися.

Обставини справи :

25.07.2018 року до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит Капітал" про забезпечення позову.

В поданій заяві ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит Капітал" просило суд задовольнити заяву та накласти арешт на майно та гроші, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансовий регістр" (04119, м. Київ, ВУЛИЦЯ ЯКІРА, будинок 10-А; ) і знаходяться у нього, на за загальну суму 1 552 032,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2018 року розгляд заяви призначено на 08.08.2018 року; Викликано у судове засідання Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит Капітал" (03035, м. Київ, ВУЛИЦЯ СУРИКОВА, будинок 3 А; ) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансовий регістр" (04119, м. Київ, ВУЛИЦЯ ЯКІРА, будинок 10-А; ).

В судове засідання представник ТОВ "Фінансовий регістр" не з'явився

При цьому судом встановлено, що від ТОВ "Фінансовий регістр" ухвали суду від 25.07.2018 року в даній справі повернуто з посиланням на закінчення встановленого строку зберігання.

В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву та просив суд її задовольнити.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначив, що на виконання умов Договору відступлення прав вимоги №2-ФР від 10.05.2018 року перерахував ТОВ "Фінансовий регістр" 1 586 909,64 грн.

На підтвердження факту перерахування ТОВ «Фінансовий регістр» 1 586 909,64 грн. заявник надав суду платіжне доручення №10568 від 25.05.2018 року на суму 1 586 909,64 грн., в графі призначення платежу вказано "Оплата компенсації за придбання (відступлення) прав вимоги зг. п.7.1. Договору відступлення прав вимоги №2-ФР від 10.05.2018р. Без ПДВ".

31.05.2018 між ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» та ТОВ «Фінансовий регістр» підписано акт повернення прав вимоги, згідно якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» повернуло а ТОВ «Фінансовий регістр» прийняло відступлення прав вимоги за Договором відступлення прав вимоги №2-ФР від 10.05.2018 року на суму 1 532 032,00 грн.

Однак, ТОВ «Фінансовий регістр» не повернув ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» грошові кошти в розмірі 1 532 032,00 грн.

На думку заявника, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку про її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ГПК України Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 136 ГПК України).

Згідно з приписами ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ГПК України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 140 ГПК України).

За змістом п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Рішенням Конституційного Суду України у справі №3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є, зокрема, забезпечення права кожному на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Отже, вирішуючи питання щодо забезпечення позову суд зобов'язаний виходити із інтересів позивача і вимог Конституції України щодо обов'язковості виконання рішень суду та вживати всі необхідні дії для забезпечення виконання рішення.

Законом України ,,Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" №475/97- ВР від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року. Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) у своїх рішеннях, зокрема, у справах "Пайн Велі Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії" від 23.10.1991, "Федоренко проти України" від 01.06.2006 зазначив, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути "існуючим майном" або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

У межах вироблених ЄСПЛ підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування щодо ефективного здійснення свого "права власності".

Статтю 1 Першого протоколу Конвенції можна застосовувати для захисту "правомірних (законних) очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності.

Суд зазначає, що заявником доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду у даній справі, а також може істотно ускладнити ефективний захист прав та інтересів ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» як власника грошових коштів в розмірі 1 532 032,00 грн., за захистом яких останній має звернутися в встановлений ч. 3 ст. 138 ГПК України строк, та існує реальна загроза завдання майнової шкоди в разі невжиття заходів забезпечення позову.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що обраний позивачем засіб забезпечення позову є частково співмірним, відповідає критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у зв'язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних інтересів учасників процесу та відповідає інституту забезпечення позову в господарському процесі, а тому заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 1 532 032,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 136-140, 233-235 ГПК України, Господарський суд м. Києва -

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити частково заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит Капітал" про забезпечення позову

2. Накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансовий регістр" (04119, м. Київ, ВУЛИЦЯ ЯКІРА, будинок 10-А; ) і знаходяться у нього, на загальну суму 1 532 032 (один мільйон п'ятсот тридцять дві тисячі тридцять дві) грн. 00 коп.

3. В решті задоволення заяви відмовити.

4. Дана ухвала набирає законної сили 08.08.2018 року та є виконавчим документом у розумінні Закону України «Про виконавче провадження», який може бути пред'явлений до примусового виконання в порядку, передбаченому зазначеним Законом протягом 3 (трьох) років з наступного дня після його прийняття до 08.08.2021 року.

5. Стягувачем за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит Капітал" (03035, м. Київ, ВУЛИЦЯ СУРИКОВА, будинок 3 А; ).

6. Боржником за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансовий регістр" (04119, м. Київ, ВУЛИЦЯ ЯКІРА, будинок 10-А; ).

Попередити Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит Капітал" (03035, м. Київ, ВУЛИЦЯ СУРИКОВА, будинок 3 А; ), що згідно ч. 3 ст. 138 Господарського процесуального кодексу України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред'явити позов протягом 10 (десяти) днів.

Ухвала набирає законної сили 08.08.2018 року та відповідно до ст. 256 та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://ki.arbitr.gov.ua

Суддя М.М. Якименко

Повний текст ухвали складено та підписано 09.08.2018 року.