ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2018 року Справа № 923/596/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. за участю секретаря судових засідань Головльової Є.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (м. Херсон),

до Товариства з обмеженою відповідальністю "DFT-Південь" (м. Херсон),

про стягнення 110 383 грн. 37 коп.,

за участю представників:

позивача - Кулініч В.О., представник, дов. № 34 від 02.07.18р.;

відповідача - Єрашов І.Є., представник, дов. від 02.05.18р.

Регіональне відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі 02.07.18 звернулось до господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "DFT-Південь" 110383грн.37коп. неустойки за несвоєчасне повернення майна по договору оренди від 07.07.2011 № 928-11-065, відпаовідно до вимог ст. ст. 526, 629, 785 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст. 27 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" та умов п. п. 10.1, 10.10, 10.11, 10.12 зазначеного Договору.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.18, справа розподілена судді Гридасову Ю.В.

Ухвалою у справі від 05.07.18 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи по суті у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження призначено на 11.00 годину 02.08.18 р.

У судовому засіданні 02.08.18 оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

Представник позивача під час судового розгляду справи по суті (у вступному слові) підтримав вимоги, викладені у позовній заяві та заперечував проти відзиву відповідача на позовну заяву, відповідно до письмової відповіді (заперечень) на відзив.

Відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на наступні обставини:

позовна заява підлягає частковому задоволенню;

позивач просить суд стягнути неустойку за період з 21.12.2016 по 07.08.2018 року в сумі 110 383, 37 грн., позовну заяву у даній справі подано 02.07.2018, з урахуванням річного строку позовної давності, розмір неустойки повинен нараховуватись за період з 02.07.2017 по 02.07.2018 року;

відповідач у справі просить застосувати строки позовної давності за період з 21.12.2016 по 01.07.2017 рік у розмірі 41 347, 37 грн. щодо стягнення неустойки та в цій частині відмовити у позові;

фактичне повернення орендованого майна відбулось 08.06.2018 року, про що зазначено в Акті ДВС про вилучення у боржника предметів;

застосування ч. 2 статті 785 Цивільного кодексу України та п. 10.12 Договору оренди державного майна від 07.07.2011 № 928-065 за період з 09.06.2018 по 07.08.2018 року є недоцільним, адже нарахування неустойки здійснюється до дня передачи Орендованого майна, тобто, до 08.06.2018 року;

відповідач просить відмовити Регіональному відділенні Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі з ТОВ «DFT-Південь» у стягненні неустойки за період з 21.12.2016 по 01.07.2017 рік у розмірі 41 347, 37 грн.

Представник відповідача під час судового розгляду справи по суті (у вступному слові) заперечував проти позовних вимог щодо стягнення неустойки за період з 21.12.2016 по 01.07.2017 рік у розмірі 41 347, 37 грн., відповідно до відзиву на позовну заяву.

Відповідачем, під час судового розгляду справи, подані наступні заяви та клопотання:

про витребування у Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі акту прийому-передачі, як доказу передачи Орендованого майна (Акту ВДС про вилучення у боржника предметів від 08.06.2018 року). Докази направлення на адресу відповідача Акту ДВС про вилучення у боржника предметів від 08.06.2018 року додані позивачем до відповіді (заперечень) на відзив.

Заслухавши вступне слово учасників справи, з'ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

07.07.2011 року між Регіональним відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (надалі за текстом рішення - Позивач) та ТОВ «DFT-Південь» (надалі за текстом ішення - Відповідач) був укладений договір оренди державного майна № 928-11-065 (надалі за текстом рішення - Договір), предметом якого була будівля колишньої котельні площею 146,7 кв.м, що знаходиться на балансі ДП «Скадовський морський торговельний порт» за адресою: м. Скадовськ, вул. Пролетарська, 2.

Відповідно до умов п. 10.1 Договору строк його дії сторонами узгоджено до 07.06.2014 року включно.

Додатковою угодою № 2 від 12.05.2014 року дію договору було продовжено до 08.05.2017 року включно.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 29.02.2016 року по справі № 923/2005/15 задоволено позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна в

Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (надалі - Регіональне відділення) до TOB «DFT-Південь» про розірвання вищеназваного договору оренди, повернення орендованого майна та стягнення штрафу у сумі 854,13 грн. та 169,02 грн. пені.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.04.2016 у справі № 923/2005/15 рішення господарського, суду Херсонської області від 29.02.2016 щодо розірвання спірного договору, повернення орендованого майна та стягнення заборгованості, залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.07.2016 року рішення господарського суду Херсонської області від 29.02.2016 року по справі № 923/2005/15 змінено, виключено з абз. 5 резолютивної частини слово «солідарно», в решті рішення господарського суду Херсонської області від 29.02.2016 року та Постанову Одеського апеляційного господарськогосуду від 14.04.2016 року залишено без змін.

Враховуючи зазначене, спірний договір оренди є розірваним за рішенням суду, яке набрало законної сили 14.04.2016 року, у зв'язку з чим у TОB «DFT-Південь» виникло зобов'язання щодо повернення орендованого державного майна.

Правові наслідки припинення договору оренди визначені в ст. 27 Закону України „Про оренду державного та комунального майна", якою встановлено, що у разі припинення, розірвання договору оренди, орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, визначених в договорі.

Відповідно до умов п. п. 10.10, 10.11 Договору у разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем орендодавцю та балансоутримувачу. Майно вважається поверненим з моменту підписання сторонами акту приймання-передавання.

Відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подівійної плати за користування річчю за час прострочення.

Відповідно до умов п. 10.12 Договору якщо орендар не виконує обов'язку щодо повернення майна, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування майном за час прострочення. Нарахування орендарю неустойки здійснюються орендодавцем за весь період невиконання зобов'язань орендаря щодо повернення майна за актом приймання-передавання.

З огляду на те, що відповідачем орендоване майно тривалий час не поверталось, акт приймання-передавання не підписувався, Регіональне відділення звернулось до господарського суду Херсонської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «DFT-Південь» неустойки за несвоєчасне повернення майна за період з 20.04.2016 по 20.12.2016 включно у розмірі 44423,63 грн. Рішенням від 07.03.2017 року по справі 923/1396/16 позовні вимоги Регіонального відділення задоволені у повному обсязі.

Фактичне повернення Орендованого майна відбулось 08.06.2018 року, про що зазначено в Акті ДВС про вилучення у боржника предметів, зазначених у рішенні суду, та передачі їх стягувачу, від 08.06.2018 року.

Відповідно до ст. 785 Цивільного кодексу України та умов п. 10.12 Договору, Регіональнйм відділенням нарахована неустойка за несвоєчасне повернення майна за період з 21.12.2016 року по 07.06.2018 року в сумі 110383,37 грн. (у позовній заяві позивачем допущено описку у періоді нарахування неустойки, яка не вплинула на правильність розміру неустойки, обрахованої за окремим розрахунком, доданим до позовної заяви).

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено обов'язок суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання- відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання обома сторонами.

Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України: "зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться".

Аргументи, наведені позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову приймаються судом, оскільки відповідають фактичним обставинам справи, умовам укладеного сторонами Договору та вимогам законодавства.

Аргументи, наведені відповідачем, щодо відсутності підстав для задоволення позову щодо стягнення неустойки за період з 21.12.2016 по 01.07.2017 рік у розмірі 41 347, 37 грн., не приймаються судом, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи, умовам укладеного сторонами Договору та вимогам законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 статті 258 Цивільного кодексу України, позовна давність в один рік застосовується для вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення,

Ця неустойка не може бути ототожнена з неустойкою (штрафом, пенею), передбаченою пунктом 1 частини другої статті 258 ЦК України, оскільки, на відміну від приписів статті 549 ЦК України, її обчислення не здійснюється у відсотках від суми невиконання або неналежного виконання зобов'язання (штраф), а також у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (пеня). Таким чином, застосування відповідачем до відповідних позовів спеціальної позовної давності, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 258 ЦК України, є неправильним.

Крім того, слід враховувати, що передбачені статтею 785 ЦК України наслідки, пов'язані з моментом припинення договору оренди (найму). Підстави припинення даного виду договорів визначені в частині другій статті 291 ГК України, згідно з якою договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено. Водночас умови договору та спеціальні норми статті 795 ЦК України, в силу яких договір найму припиняється з моменту оформлення відповідних документів (актів), що підтверджують повернення наймачем предмета договору найму.

Аналогічна правова позиція викладена у поставові Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року № 12 «Про деякі питання застосування законодавства про оренду (найм) майна».

З'ясувавши викладені обставини, дослідивши в судовому засіданні подані докази, оцінивши аргументи учасників справи, суд дійшов висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до господарського суду були порушені відповідачем, тому заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до положень частин 1 та 3 ст. 74, 76 - 79 ГПК України:

«Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.»

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судові витрати, у розмірі 1762грн.00коп. сплаченого позивачем судового збору, покладаються на відповідача повністю, у зв'язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі.

З урахуванням викладених обставин та норм права, керуючись ст. ст. 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "DFT-Південь" (адреса місцезнаходження: 73000, місто Херсон, вулиця Театральна (Горького), будинок 29, офіс 1; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 30330003) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (адреса місцезнаходження: 73000, місто Херсон, проспект Ушакова, будинок 47; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 21295778) 110383грн.37коп. неустойки за несвоєчасне повернення майна по договору оренди від 07.07.2011 № 928-11-065, 1762грн.00коп. витрат по сплаті судового збору. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Дата складання повного рішення 06 серпня 2018 р.

Суддя Ю.В. Гридасов