номер провадження справи 5/16/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2018 Справа № 908/441/18

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі судового засідання Соловйовій А.С., розглянувши матеріали справи

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський цегельний завод" (72364, Запорізька область, с. Костянтинівка, вул. Миру, буд. 39; )

До відповідача: Мелітопольської районної Державної адміністрації Запорізької області (72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Івана Алексєєва, буд. 5; )

про визнання поновленим договору оренди землі

від 21.09.2007 та укладеної додаткової угоди

до договору оренди землі від 21.09.2007,

За участю представників сторін:

від позивача: Каракуша К.В., довіреність № б/н від 06.03.2018 ;

від позивача: Татаринов А.М., довіреність № протокол №1 від 12.01.2005 ;

від відповідача: Берегович І.В., довіреність № 01-18/172 від 26.04.2018 ;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

15.03.2018 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський цегельний завод" від 05.03.2018 № б/н (вх. № 473/08-07/18 від 15.03.2018) до Мелітопольської районної Державної адміністрації Запорізької області про визнання поновленим договору оренди землі від 21.09.2007 та укладеною додаткової угоди до договору оренди землі від 21.09.2007.

15.03.2018 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 21.03.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №908/441/18 в порядку загального позовного провадження, присвоєно справі номер провадження - 5/16/18, підготовче засідання призначено на 11.04.2018 з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 11.04.2018 розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено до 14.05.2018. Ухвалою суду від 14.05.2018 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів до 19.06.2018 та підготовче засідання відкладено на 13.06.2018. Ухвалою суду від 30.05.2018 перенесено підготовче засідання з 13.06.2018 на 19.06.2018. Ухвалою від 19.06.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, за письмовою згодою учасників справи перше судове засідання з розгляду справи по суті проведено у судовому засіданні 19.06.2018. У судових засіданнях 19.06.2018, 04.07.2018 та 11.07.2018 оголошувались перерви. У судовому засіданні 19.07.2018 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання 19.07.2018 здійснювалось із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу за допомогою ПАК "Оберіг".

Представники позивача підтримали доводи, викладені в позовній заяві з урахуванням уточнень, відповіді на відзив та додаткових письмових пояснень зазначивши, що 21.09.2007 між Мелітопольською районною Державною адміністрацією Запорізької області (Орендодавець, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський цегельний завод" (Орендар, позивач) укладено Договір оренди земельної ділянки (Договір), який зареєстровано відділом Держкомзему у Мелітопольському районі 26.09.2007 за № 91. Пунктом 8 Договору передбачено, що договір укладається строком на 10 років і набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Десятирічних строк дії договору закінчився 26.09.2017. У відповідності до вимог п. 8 Договору більше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору - 17.08.2017 позивач повідомив відповідача про намір продовжити його дію, долучивши проект додаткової угоди, проте у відповідь на вказаний лист, 01.09.2017 Мелітопольська районна Державна адміністрація Запорізької області проінформувала позивача про те, що остання не має повноваження передавати в оренду земельну ділянку несільськогосподарського призначення, оскільки на вказаній земельній ділянці розташований промисловий об'єкт, який прямо не пов'язаний з обслуговуванням жителів територіальної громади. Відмова Мелітопольської РДА Запорізької області у поновленні договору оренди є безпідставною, необґрунтованою та такою, що суперечить вимогам ст. 122 Земельного кодексу України, ст. 33 Закону «Про оренду землі» та рішенню відповідача, а саме розпорядженню голови Мелітопольської районної державної адміністрації № 512 від 06.07.2007. Також, посилаючись на ст.19 Конституції України, ст. 2 Закону України "Про оренду землі" , ст.ст. 11, 641 - 642, 626, 764, 777, ч. 2 ст. 792 Цивільного кодексу України, зазначає Відповідач не розглянув своєчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з пропозицією поновити договір оренди землі шляхом укладення додаткової угоди до договору разом з проектом додаткової угоди, не перевірив його на відповідність вимогам закону, не висунув жодних заперечень щодо істотних умов договору і необґрунтовано ухилився від прийняття рішення про поновлення договору оренди землі, запропонувавши заявнику звернутись для вирішення цього питання до Департаменту агропромислового розвитку обласної державної адміністрації. Отже оферта Позивача про поновлення договору оренди землі не було розглянута по суті, а відповідь Відповідача не містить ознак акцепту. Отже, Орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі не надсилав, вимоги щодо звільнення та повернення об'єкту оренди Позивачу не висував. Позивач добросовісно й належним чином виконує всі умови, визначені вищевказаним договором. межі земельної ділянки не змінені, вона використовується за цільовим призначенням, вказаним в договорі оренди та в Державному Земельному Кадастрі. На підставі викладеного просить суд позов задовольнити, визнати поновленим договір оренди землі від 21.09.2007 та укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 21.09.2007р. в запропонованій у позові редакції.

У відповіді на відзив позивач також зазначає, що Голова районної державної адміністрації, при прийнятті розпорядження щодо передачі земельної ділянки в користування на умовах оренди Позивачу, діяв відповідно до вимог ч. 3 ст. 122 ЗК України. Зазначеним розпорядженням затверджено проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки ТОВ «Костянтинівський цегельний завод», мета якої - обслуговування жителів територіальної громади району. Позивач вважає, що використання земельної ділянки для забезпечення потреб жителів територіальної громади має на меті стратегічне планування шляхом створення стратегічного запасу продукції, яка буде використана у випадку ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій; розвиток інфраструктури територіальної громади; благоустрій відповідної території; будівництво шкіл, лікарень, підприємств торгівлі району. За час роботи ТОВ «Костянтинівський цегельний завод» його послугами скористались велика кількість мешканців сіл району, загальноосвітні школи, заклади культури, лікарні, дитячі садочки, фермерські господарства, підприємства різних напрямків і форм власності Мелітопольського району. Використовуючи земельну ділянку підприємство забезпечує цивільний захист населення територіальної громади району на випадок надзвичайної ситуації шляхом створення районного матеріального резерву, що може бути використаний на попередження та ліквідацію наслідків надзвичайної ситуації. Вважає посилання відповідача на приписи ст. 16 Закону України «Про оренду землі», яка регламентує порядок надання, а не процедуру поновлення договору оренди землі, визначену ст. 33 Закону України «Про оренду землі», є безпідставними. Договір оренди землі укладений райдержадміністрацією в межах повноважень, оскільки райдержадміністрація є належним орендодавцем, який має право на поновлення договору оренди землі та укладення додаткової угоди про його поновлення, тобто Відповідач має правоздатність у спірних правовідносинах. Звернення Позивача до Запорізької обласної державної адміністрації не спростовує правової позиції щодо правосуб'єктності відповідача у спірних правовідносинах.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві № 0539/01-42 від 06.04.2018 на позовну заяву, зокрема зазначив, що поновлення договору оренди земельної ділянки є перевищенням повноважень райдержадміністрації та порушення вимог законодавства. В обґрунтування своєї позиції посилається на ст. 13 Конституції України, ст. 13 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", статті 2, 17-20, 66, 93, 116, 122, 124 Земельного кодексу, статті 2, 16 Закону України «Про оренду землі". Земельна ділянка з кадастровим номером :02:006:0004 з цільовим призначенням: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов'язані з користуванням надрами, відноситься до земель промисловості та до державної власності, а тому укладати договір оренди щодо даної земельної ділянки необхідно на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади, а саме - Запорізької обласної державної адміністрації, тому Мелітопольська районна Державна адміністрація Запорізької області не має повноважень щодо вирішення питання про поновлення договору оренди спірної земельної ділянки. Вирішення вищезазначеного питання належить до виключної компетенції Запорізької обласної державної адміністрації, а тому райдержадміністрація не має права виходити за межи своїх повноважень. Після відмови райдержадміністрації в поновленні зазначеного договору оренди (лист від 21.02.2018 № 75), він звертався до відповідного розпорядника за вирішенням цього питання до Запорізької обласної державної адміністрації. На підставі викладеного представник відповідача просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням голови Мелітопольської районної державної адміністрації № 829 від 29.11.2006 «Про надання згоди на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», доповненим розпорядженням голови Мелітопольської районної державної адміністрації № 414 від 11.06.2007 ТОВ «Костянтинівський цегельний завод» погоджено місце розташування земельної ділянки для розташування кар'єру з видобування глини для цегельного заводу для обслуговування територіальної громади району з подальшою передачею в оренду строком на 10 років загальної площею 1,0 га за рахунок резервного фонду (пасовища) на території Костянтинівської сільської ради.

Пунктом 4 розпорядження № 829 від 29.11.2006 передбачено, що ТОВ «Костянтинівський цегельний завод» сплачує кошти на відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва, які будуть завдані внаслідок вилучення сільськогосподарських угідь для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським виробництвом.

На виконання вказаного розпорядження, ТОВ «Костянтинівський цегельний завод» замовило та 26.04.2007 отримало Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

В процесі виготовлення проекту Мелітопольським районним відділом земельних ресурсів Запорізького обласного Головного управління земельних ресурсів надано висновок № 196 від 21.03.2007 про погодження Проекту, в якому зазначено про зміну цільового призначення, а саме: що земельна ділянка 1,0 га відводиться за рахунок земель резервного фонду сільськогосподарського призначення на території Костянтинівської сільської ради (цільове використання: землі сільськогосподарського призначення, вид угідь: сільськогосподарські угіддя (пасовища), використання запроектованої до відведення земельної ділянки визначено категорію земель: землі промисловості, транспорту, зв'язку енергетики, оборони та іншого призначення; цільове використання: землі добувної промисловості; вид угідь: землі під відкритими кар'єрами, які використовуються добувною промисловістю (видобування глини).

На виконання вимог розпорядження № 829 від 29.11.2006 відповідача і вказаного Висновку щодо відведення, зміни цільового призначення та користування цією земельною ділянкою на умовах довгострокової оренди Позивач на підставі Розрахунку розміру втрат сільськогосподарського виробництва, спричинених на ділянці передбаченій для вилучення сільськогосподарських угідь із земель резервного фонду Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району для розташування кар'єру по видобутку глини ТОВ «Костянтинівський цегельний завод», який затверджений Запорізькою Обласною Державною Адміністрацією (далі - Запорізька ОДА) 07.07.2006 року. Позивач у повному обсязі сплатив вказані втрати у розмірі 8 916 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку.

Згідно Довідки про правовий статус та кількісні характеристики земельної ділянки (кадастровий номер :02:006:0004) від 24.04.2007 № 643, цільове призначення земельної ділянки визначено - землі добувної промисловості; категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв'язку енергетики, оборони та іншого призначення; вид угідь (форма 6 - зем) - відкриті розробки та кар'єри, шахти, які експлуатують.

Землевпорядна документація, а саме Проект щодо відведення земельної ділянки, зміни її цільового призначення отримав позитивний висновок державної експертизи землевпорядної документації № 1400 від 11.05.2007, затверджений Запорізьким обласним головним управлінням земельних ресурсів.

Розпорядженням голови Мелітопольської районної Державної адміністрації № 521 від 06.07.2007 Товариству з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський цегельний завод» затверджено проект землеустрою та передано земельну ділянку площею 1,0 га на території Костянтинівської сільської ради під розташування кар'єру з видобування глини для цегельного заводу. Відповідно до п. 1 вказаного розпорядження проектом землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки ТОВ «Костянтинівський цегельний завод» передбачено для обслуговування громади району.

21.09.2007 між Мелітопольською районною Державною адміністрацією Запорізької області (далі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський цегельний завод» (далі - орендар) укладено договір оренди земельної ділянки № 91 (далі - договір з усіма змінами, додатками та доповненнями), який зареєстрований відділом Держкомзему у Мелітопольському районі 26.09.2007 за №91.

В оренду передано земельну ділянку кадастровий номер :02:006:0004 загальною площею 1,0 га у стані, придатному для її цільового використання (п. 2 договору).

Цільове призначення земельної ділянки: землі під відкритими кар'єрами, які використовуються добувною промисловістю (п. 16 договору).

Пунктом 8 договору передбачено, що договір укладається строком на 10 років і набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Після закінчення строку договору орендар, у разі виконання умов договору, має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Оскільки державна реєстрація договору проведена 26.09.2007 року, то десятирічний строк дії договору спливав 26.09.2017 року.

Відповідно до п. 24 договору орендар має право на відшкодування збитків, заподіяних унаслідок невиконання орендодавцем зобов'язань, передбачених цим договором. Збитками вважаються: фактичні витрати, яких орендар зазнав у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору орендодавцем, а також витрат, які орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права; доходи, які орендар міг би реально отримати в разі належного виконання орендодавцем умов договору.

Пунктом 40 договору передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

21.09.2007 між сторонами підписаний Акт прийому-передачі об'єкта оренди (земельної ділянки) за договором оренди від 21.09.2007, відповідно до якого орендодавець передав земельну ділянку кадастровий номер :02:006:0004 загальною площею 1,0 га за рахунок земель резервного фонду сільськогосподарського призначення (пасовища) Костянтинівської сільської ради, а орендар прийняв вищевказану земельну ділянку відповідно до розпорядження за № 512 від 06.07.2007 «Про затвердження проектів землеустрою та передачу земельних ділянок» під розташування кар'єру з видобування глини для цегельного заводу в довгострокову оренду строком на 10 років. Земельна ділянка придатна для цільового використання. Цільове використання земельної ділянки - землі під відкритими кар'єрами, які використовуються добувною промисловістю. Акт прийому-передачі земельної ділянки є невід'ємною частиною договору.

Листом від 17.08.2017 № 15 ТОВ «Костянтинівський цегельний завод» повідомило Голову Мелітопольської районної державної адміністрації про намір продовжити дію договору оренди земельної ділянки від 21.09.2007 строком на 20 років відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі», який було отримано нарочно, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції Мелітопольської РДА та не заперечується сторонами.

До вказаного листа додано наступні документи:

- проект додаткової угоди;

- копія договору оренди землі;

- копія свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи;

- копія довідки про включення до єдиного державного реєстру підприємства та організацій України;

- копія Статуту ТОВ «Костянтинівський цегельний завод»;

- копія витягу про нормативну грошову оцінку;

- копія рішення Мелітопольської райради «Про погодження отримання спеціального дозволу на користування надрами».

Відповідно до даного проекту додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки № 91 від 21.09.2007 орендар просив:

« 1. Поновити договір оренди земельної ділянки, який укладений між Мелітопольською Районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський цегельний завод», загальною площею 0,9998 га, реєстраційний номер 91 від 21.09.2007 строком на 20 років.

2. Внести зміни в пункт 8 договору оренди шляхом зміни цифри « 10» на цифру « 30»

Дійсна додаткова угода є невід'ємною частиною вищевказаного договору і набирає чинності з дати державної реєстрації, укладена у трьох примірниках, по одному примірнику для кожної із сторін і один для органу державної реєстрації».

Отже, позивач відповідно до вимог п.8 Договору, більше ніж за 30 днів до закінчення строку його дії повідомив Орендодавця про намір продовжити його дію, долучивши проект додаткової угоди.

Листом від 01.09.2017 № 117 Мелітопольська районна державна адміністрація повідомила ТОВ «Костянтинівський цегельний завод» про те, що райдержадміністрація не має повноважень передати в оренду земельну ділянку несільськогосподарського призначення, оскільки на ній розташований промисловий об'єкт, який прямо не пов'язаний з обслуговуванням жителів територіальної громади.

Позивач повторно звернувся до відповідача з листом № 17 від 14.09.2017 «Про підписання додаткової угоди до договору оренди», відповідно до якого просив підписати додаткову угоду (проект якої додається) до договору оренди земельної ділянки з метою продовжити дію договору оренди на 20 років.

Листом № 1773/01-31 від 25.10.2017 відповідач повідомив ТОВ «Костянтинівський цегельний завод» про те, що відповідно до відомостей зазначених на публічно-кадастровій карті, цільове використання земельної ділянки з кадастровим номером :02:006:0004 - 11.01 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов'язані з користуванням надрами, а саме, згідно із договором оренди від 21.09.2007 - під розташування кар'єру з видобування глини для цегельного заводу. Видами діяльності ТОВ «Костянтинівський цегельний завод» є виробництво цегли, черепиці та інших будівельних виробів із випаленої цегли (основний код КВЕД 23.32); виготовлення виробів із бетону для будівництва (код КВЕД 23.61); та інші види діяльності. Відповідно до ч. 5 ст. 122 Земельного кодексу України повноваження по розпорядженню земельною ділянкою під об'єктом розташування кар'єру з видобування глини для цегельного заводу належать до компетенції обласної державної адміністрації. Запропоновано звернутися для вирішення питання щодо підписання додаткової угоди до договору оренди землі до Запорізької обласної державної адміністрації.

Листом від 29.11.2017 № 26 позивач звернувся до Запорізької ОДА щодо підписання додаткової угоди до договору оренди землі щодо продовження дії договору строком на 20 років. Проект додаткової угоди було додано до вказаного листа.

Листом № 10757/08-32 від 26.12.2017 Запорізька ОДА надала відповідь ТОВ «Костянтинівський цегельний завод» про те, що відповідно до даних публічної кадастрової карти України земельна ділянка площею 0,9998 га з кадастровим номером :02:006:0004 має цільове призначення: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов'язані з користуванням надрами (код КВЦПЗ - 11.01). В пункті 2 договору оренди земельної ділянки від 21.09.2007, зареєстрованого 26.09.2007 за № 91, зазначено площа земельної ділянки 1,0 га, що не відповідає даним публічної кадастрової карти України. Запропоновано позивачу надати до ЗОДА копію розпорядчого акту, на підставі якого було затверджено зміну цільового призначення земельної ділянки.

Листом № 21 від 20.02.2018 позивач втретє звернувся до Мелітопольської районної державної адміністрації з пропозицією укласти додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, у відповідь на який Мелітопольська районна державна адміністрація (лист № 75 від 21.02.2018) знову запропонувала позивачу звернутися до Запорізької обласної державної адміністрації.

Відповідно до листа № 477/10/08-32-08 від 02.03.2018 Мелітопольської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області станом на 02.03.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський цегельний завод» не має боргу по орендній платі з юридичних осіб до Костянтинівської сільської ради.

Згідно з кадастровим планом земельної ділянки та Актом визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 21.09.2007 земельна ділянка площею 9998,07 кв. м на території Костянтинівської сільської ради по вул. Дорожня с. Костянтинівка надана для розташування кар'єру з видобування глини для цегельного заводу.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-018 від 27.02.2018 з додатком, земельна ділянка кадастровий номер :02:006:0004 перебуває у державній власності, площа земельної ділянки 0,9998 га, орендар - Товариство з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський цегельний завод», дата державної реєстрації речового права - 26.09.2007, строк дії речового права - 10 років.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи № 908/441/18 та додаткові письмові пояснення сторін, заслухавши представників позивача та відповідача, суд, приймаючи рішення, враховує наступне.

Згідно ст. 13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Розпорядження землями від імені Українського народу здійснюють органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 122 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на час надання спірної земельної ділянки в оренду), України визначає повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування.

Зокрема, згідно з п. б) ч. 3 статті 122 ЗК України, районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті.

Відповідно до ч. 3 статті 122 районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, лікарень, підприємств торгівлі тощо), крім випадків, визначених частиною дев'ятою цієї статті.

Вказане означає, що перелік підстав для передачі земельних ділянок із земель державної власності у користування не є вичерпним. Об'єктами, пов'язаними з обслуговуванням жителів територіальної громади району, відповідно до ст. 122 ЗК України можуть бути не тільки перелічені в ч. 3 цієї статті (школи, заклади культури, лікарні, підприємства торгівлі), але й інші заклади, установи, підприємства.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до вимог частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

У частині першій статті 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Крім того, стаття 764 ЦК України передбачає таку правову конструкцію, як поновлення договору найму, яка зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця.

Згідно із частиною 2 ст. 792 Цивільного кодексу України відносини по найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до приписів статті 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, що діяла на час закінчення строку дії договору оренди землі, укладеного між сторонами) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (ч.1).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (ч.2).

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (ч.3).

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (ч.4).

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч.5).

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності) (ч.6).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу (ч.7).

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку (ч.8).

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України, якою закріплено переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачено певну процедуру здійснення цього права.

Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (ч.11). У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди (ч.12).

Таким чином, ст. 33 цього Закону об'єднує два випадки пролонгації договору оренди.

По-перше, (ч. 1-5) орендар, який має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк, і який має намір скористатися таким переважним правом, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У цьому випадку поновлення договору оренди землі здійснюється на підставі додаткової угоди, проект якої орендар додає до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі. При цьому при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін, що вбачається із приписів частин 1-4 вказаної статті.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк договору оренди згідно частинами 2-5 цього закону необхідно встановити такі юридичні факти:

· орендар належно виконує свої обов'язки за договором;

· орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк;

· до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди;

· орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

По-друге, (ч.6) у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів:

· орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди;

· до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк;

· до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди,

· продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою;

· орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.

Вказана правова позиція підтверджується практикою Верховного суду, зокрема Постановою Великої Палати ВС від 10.04.2018 по справі № 594/376/17-ц, Постановою ВС від 17.05.2018 по справі № 709/1872/16-ц, Постановою ВС від 18.01.2018 по справі № 702/624/15-ц.

З матеріалів справи вбачається, що 17.08.2017р. позивач (який добросовісно виконував свої зобов'язання за договором оренди земельної ділянки, з чим погоджується і відповідач), тобто більше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору (26.09.2017р.) звернувся до орендодавця за договором оренди - Мелітопольської РДА - з листом-повідомленням про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк (20 років), додавши до нього проект додаткової угоди, та просило прийняли розпорядження про його поновлення.

Проте, орендодавець - Мелітопольська районна державна адміністрація листом від 01.09.2017 № 117, посилаючись на ч. 3, 5 ст. 122 Земельного кодексу України повідомила ТОВ «Костянтинівський цегельний завод» про те, що райдержадміністрація не має повноважень передати в оренду земельну ділянку несільськогосподарського призначення, оскільки на ній розташований промисловий об'єкт, який прямо не пов'язаний з обслуговуванням жителів територіальної громади. Також запропонувала для вирішення питання підписання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки звернутися до Департаменту агропромислового розвитку Запорізької обласної державної адміністрації.

Позивач повторно звернувся до відповідача з листом № 17 від 14.09.2017 «Про підписання додаткової угоди до договору оренди», відповідно до якого просив підписати додаткову угоду (проект якої додається) до договору оренди земельної ділянки з метою продовжити дію договору оренди на 20 років.

Однак, листом від 25.10.2017р. № 1773/01-31, у відповідь на цей повторний лист-повідомлення орендар, Відповідач - орендодавець, посилаючись на приписи ч.ч. 3, 5 ст. 122 Земельного кодексу України, вказав що згідно з відомостями Публічної кадастрової карти України, цільове призначення зазначеної земельної ділянки державної власності площею 0,9998 га з кадастровим номером :02:006:0004 - 11.01 "Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов'язані з користуванням надрами", а саме згідно з договором оренди від 26.09.2007р. - під розташування кар'єру з видобування глини для цегельного заводу. Оскільки основним видом діяльності орендаря є виробництво цегли, черепиці та інших будівельних виробів із випаленої глини, повноваження по розпорядженню земельною ділянкою під об'єктом для розташування кар'єру з видобування глини для цегельного заводу належать до компетенції обласної державної адміністрації відповідно до вимог ст. 19 Конституції України та Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих акті України щодо розмежування земель державно та комунальної власності, який набрав чинності з 01.01.2013р. При цьому повторно запропонував позивачу-орендарю для вирішення питання щодо підписання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки звернутися до Запорізької обласної державної адміністрації.

Суд враховує, що приписами статей 641 - 642 ЦК України визначено порядок пропозиції до укладення договору (оферта) та її прийняття (акцепт). Так, пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття. А відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

З матеріалів справи (тексту наявного в матеріалах справи проекту додаткової угоди, доданої до листів позивача від 17.08.2017р. та 14.09.2017р.) вбачається, що пропозиція ТОВ «Костянтинівський цегельний завод» містить істотні умови договору та виражає його намір взяти на себе зобов'язання за цим договором ще на 20 років.

Однак, Відповідач у вказаних вище листах не надав чіткого, однозначного і безумовного визначення своєї позиції - згоди або заперечення на пропозицію (оферти) Позивача, не перевірив їх на відповідність вимогам закону, не висунув жодних заперечень щодо істотних умов договору, а переадресував Позивача для вирішення порушеного питання до Запорізької ОДА, чим фактично ухилився від розгляду надісланих орендарем листів-повідомлень з проектами додаткової угоди, а тому не містить ані ознак акцепту. Рішення про укладення нового договору оренди на 20 років Відповідач також не приймав.

При цьому суд також відзначає, що 10-річний строк дії договору оренди закінчився 26.09.2017р. і лист Відповідача, датований 25.10.2017р., також не містить ознак повідомлення про відмову в поновленні договору оренди.

Вказане означає, що орендодавець, у місячний строк не повідомив орендаря, який продовжував користуватися виділеною земельною ділянкою і належно виконував свої обов'язки за договором оренди цієї земельної ділянки, про відмову в поновленні договору оренди. Доказів зворотного Відповідачем суду не надано.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що за наявності усіх інших умов, визначених ч.ч. 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», які досліджені судом вище, договір оренди земельної ділянки від 21.09.2007 № 91, укладений між Мелітопольською районною Державною адміністрацією Запорізької області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський цегельний завод» (орендар) з усіма змінами, додатками та доповненнями, який зареєстрований відділом Держкомзему у Мелітопольському районі 26.09.2007 за № 91, є укладеним на той самий строк - 10 років, та на тих самих умовах.

Приймаючи рішення, суд також враховує, що Позивач намагався вирішити порушене питання у спосіб, вказаний у відповідях Мелітопольської РДА, та листом від 29.11.2017 № 26 звернувся до Запорізької ОДА щодо підписання додаткової угоди до договору оренди землі щодо продовження дії договору строком на 20 років. Проект додаткової угоди було також додано до вказаного листа.

Однак, у відповідь він отримав лист Запорізької ОДА за № 10757/08-32 від 26.12.2017 з пропозицією надати до ЗОДА копію розпорядчого акту, на підставі якого було затверджено зміну цільового призначення земельної ділянки та вказівкою на невідповідність площі земельної ділянки кадастровим документам. Цей лист не містить однозначної відповіді Запорізької ОДА про те, що дійсно, саме до її компетенції належить вирішення порушеного перед нею Позивачем питання.

Листом № 21 від 20.02.2018 позивач втретє звернувся до Мелітопольської районної державної адміністрації з пропозицією укласти додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, у відповідь на який Мелітопольська районна державна адміністрація (лист № 75 від 21.02.2018) знову таки запропонувала позивачу звернутися до Запорізької обласної державної адміністрації.

Тобто позивач залишився в умовах правової невизначеності в ситуації, коли Орендодавець (Відповідач) Мелітопольська РДА відмовилася вирішувати питання продовження дії договору оренди, посилаючись на відсутність у неї повноважень, а Запорізька ОДА також не підтвердила той факт, що вона є розпорядником земельної ділянки, яка перебуває у державній власності.

Суд констатує, що принцип правової визначеності є невід'ємною, органічною складовою принципу верховенства права. Про це у низці своїх рішень зазначає, зокрема, Європейський суд з прав людини. Конституційний Суд України у своїх рішеннях також посилається на принцип правової визначеності, наголошуючи на тому, що він є необхідним компонентом принципу верховенства права.

Так, Конституційний суд України 29 червня 2010 року у справі N 1-25/2010 (N 17-рп/2010), вказав, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Основного Закону України). Конституційний Суд України в абзаці другому підпункту 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 2 листопада 2004 року N 15-рп/2004 зазначив, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження

будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

З огляду на викладене, суд приходить також до висновку, що Мелітопольська РДА, не вирішивши по-суті питання згоди, або відмови у поновленні строку дії договору оренди змеленої ділянки, обмежила право позивача у можливості у передбачений законом та правомірний спосіб вирішити вказане питання, що зумовило звернення його до господарського суду з цим позовом.

Щодо тверджень Відповідача відносно зміни цільового використання земельної ділянки суд зазначає наступне.

Згідно із визначенням основних термінів у ст.1 Закону України "Про землеустрій" цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Статтею 19 Земельного кодексу України визначено перелік категорій земель України за їх основним цільовим призначенням. Класифікація видів цільового призначення земель, затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 N 548, визначає види цільового призначення в межах категорії. В Класифікаторі для кожного виду цільового призначення присвоєно окремий код КВЦПЗ. Код КВЦПЗ визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, видом господарської діяльності, типами забудови, типами особливо цінних об'єктів. Згідно Класифікатора, землі промисловості, це землі, надані для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд промислових, гірничодобувних, транспортних та інших підприємств, їх під'їзних шляхів, інженерних мереж, адміністративно-побутових будівель,інших споруд.

Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України.

З наведених вище матеріалів справи вбачається, що позивачем було замовлено виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною її цільового призначення. Проект землеустрою розроблено з метою переведення земель сільськогосподарського призначення до земель промисловості. Документи, які є складовою проекту в повній мірі відповідають вимогам діючого законодавства, про що свідчать позитивні висновки відповідних органів влади про його погодження.

При затвердженні проекту землеустрою, за яким змінюється цільове призначення земельної ділянки при наданні її в користування, приймається рішення, зміст якого чітко визначений частиною 10 статті 123 Земельного кодексу України: «Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються:

- затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності);

- надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання".

Окремого пункту рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки при наданні земельної ділянки в користування за проектом землеустрою щодо відведення законодавством не передбачено.

Таким чином, цільове призначення земельної ділянки змінено розпорядженням голови Мелітопольської райдержадміністрації при затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною цільового призначення та переведено її із категорії землі сільськогосподарського призначення в землі промисловості, оскільки:

- рішення прийняте відповідно до вимог статей 20, 123 Земельного кодексу України;

- розроблено та затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною цільового призначення;

- земельна ділянка надана в користування для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов'язані з користуванням надрами, землі промисловості;

- протягом дії договору оренди питання щодо нецільового використання земельної ділянки не виникало, тому воно не повинно стояти і при його поновленні;

- земельна ділянка обліковується в Державному земельному кадастрі як землі промисловості, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов'язані з користуванням надрами.

- при затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки цільове призначення змінено і земельна ділянка надана в користування вже як землі промисловості.

Таким чином, Розпорядженням голови Мелітопольської районної державної адміністрації №521 від 06.07.2007 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною цільового призначення та надана земельна ділянка в оренду.

Вказане є юридичним фактом зміни цільового призначення органом влади, який надає земельну ділянку в користування у відповідності до вимог ст. ст. 20, 123 Земельного кодексу України.

Доказів зміни цільового призначення спірної земельної ділянки в подальшому під час дії договору оренди з 26.09.2007 р. по 26.09.2017р. відповідачем суду не надано і його твердження в цій частині суд відхиляє як безпідставні та необґрунтовані.

Щодо відсутності повноважень Мелітопольської РДА на вирішення питання про продовження дії договору оренди суд також зазначає наступне.

Особу, яка є орендодавцем земельних ділянок, що перебувають в державній власності, визначено статтею 4 Закону України "Про оренду землі", відповідно до якої орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є районні, обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та Кабінет Міністрів України в межах повноважень, визначених законом.

Відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України (у редакції на час укладення договору оренди), районні державні адміністрації на їх території надають земельні ділянки із земель державної власності у постійне користування юридичним особам у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для:

а) сільськогосподарського використання;

б) ведення водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті;

в) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті.

Враховуючи вказані вимоги законодавства Мелітопольська районна державна адміністрація передала в оренду земельну ділянку, передбачену для обслуговування жителів територіальної громади району.

Станом на дату завершення дії договору оренди - 26.09.2017р. - приписи ст. 122 Земельного кодексу України в частині компетенції райдержадміністрації з надання в оренду земельних ділянок державної власності, які надаються для будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району не змінено. Райдержадміністрації як були так і залишаються орендодавцями земельних ділянок державної власності, для вищезазначених потреб.

За період дії договору оренди, не відбулося зміни цільового призначення чи виду використання земельної ділянки. Діяльність орендаря як була так і залишається направленою на забезпечення потреб жителів територіальної громади району.

ТОВ «Костянтинівський цегельний завод» було створено як юридичну особу у 2005 році з метою виробництва будівельної продукції для потреб мешканців Мелітопольського району. ТОВ «Костянтинівський цегельний завод» зареєстровано та сплачує податки у Мелітопольському районі.

Глина, що видобувається на земельній ділянці, використовується, в тому числі, для виробництва цегли, яка споживається жителями територіальної громади району, зокрема для будівництва шкіл, закладів культури, лікарень, тощо. Споживачами продукції Позивача є також фермерські господарства, підприємства різних напрямків і форм власності Мелітопольського району. Доказами зазначеного є листи-подяки, договори поставки, купівлі-продажу продукції жителям територіальної громади району, підприємствам, установам, організаціям, які своєю діяльність забезпечують потреби жителів територіальної громади.

Надра, для видобутку яких надана земельна ділянка в користування, віднесені до надр місцевого значення (Постанова Кабінету Міністрів України від 12 грудня 1994 р. N 827 «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення»). І саме надра місцевого значення видобуваються для потреб жителів певної місцевості, відповідної територіальної громади району.

Також Позивачем створено стратегічний запас продукції, яка буде використана у випадку ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій на території Мелітопольського району, про що укладено договір між Мелітопольською районною державною адміністрацією та ТОВ «Костянтинівський цегельний завод» щодо спільних дій на випадок виникнення надзвичайної ситуації з метою її ліквідації, шляхом збереження та виділення будівельних матеріалів, які передбачені номенклатурою створення районного матеріального резерву та можуть бути використані на попередження та ліквідацію наслідків надзвичайної ситуації в Мелітопольському районі.

Вказане спростовує позицію відповідача, що діяльність позивача не направлена на задоволення потреб , пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району. При цьому ст. 122 не містить обмежень, що такі заклади і підприємства не можуть вести свою підприємницьку діяльність на усій території України та за її межами.

Таким чином, договір оренди землі укладений відповідачем - Мелітопольською РДА в межах своїх повноважень, а тому вона є належним орендодавцем, який має право на поновлення договору оренди землі та укладення додаткової угоди про його поновлення.

Щодо невідповідності площі земельної ділянки.

Відповідно до кадастрового плану земельної ділянки та Акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 21.09.2007 земельна ділянка площею 9998,07 кв. м на території Костянтинівської сільської ради по вул. Дорожня с. Костянтинівка надана для розташування кар'єру з видобування глини для цегельного заводу.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-018 від 27.02.2018 з додатком, земельна ділянка кадастровий номер :02:006:0004 перебуває у державній власності, площа земельної ділянки 0,9998 га, орендар - ТОВ «Костянтинівський цегельний завод», дата державної реєстрації речового права - 26.09.2007, строк дії речового права - 10 років.

З аналізу "Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки", здійсненому до укладання договору оренди земельної ділянки, якій надано позивачем та досліджено судом, вбачається, що первинно розмір цієї ділянки зазначався як 1,0000 га - у вихідній земельно-кадастровій документації., пояснювальній записці, листуванні, заяві позивача, технічному завданні висновках уповноважених контролюючих органів. При цьому її площа описувалася як 100*100метрів.

Проте, при проведенні експлікації земель, що відводяться, із застосування безпосередньо на місцевості вимірювального обладнання землевпорядниками було визначено каталог кутів та довжин ліній, згідно з яким вони складають не рівно 4 відрізки по 100 метрів, а 99,99 м, 101,15 м, 97,53 м, 101,99 м із зазначенням площі земельної ділянки, що відводиться - 0,9998 га.

У кадастровому плані земельної ділянки, плані зон її обмежень її площа визначена вже як 9998,0697 кв.м. В абрисі земельної ділянки - 9998,07 кв.м. з периметром 400,66 м.

У Технічному звіті кадастрової зйомки земельної ділянки джля розміщення кар'єру 2006 року також зазначено, що обчислення площі земельної ділянки виконано по ІР СМ по координатах точок повороту межі і становить 9998,07 кв.м. з абсолютною похибкою 0,01

Цей же розмір площі зазначено і в акті погодження меж земельної ділянки в натурі, кадастровому плані встановлених меж земельної ділянки, Плані перенесення меж земельної ділянки в натуру.

Наведене дозволяє суду дійти висновку, що орендована згідно договору від 21.09.2017р. позивачем земельна ділянка кадастровий номер :02:006:0004, яка перебуває у державній власності, має площу 0,9998 га. До вказаного договору внесено запис про площу цієї земельної ділянки з округленням до цілих одиниць - 1,0 га. При цьому різниця між кадастровими даними та даними договору складає 2,0 кв.м., що перебуває у межах похибки вимірювань на місцевості. При цьому, кадастровий номер земельної ділянки, її розміщення на місцевості відповідають як умовам договору, так і земельно-кадастровій документації. Спору або суперечностей між сторонами щодо цього не існує.

У проекті додаткової угоди, яку позивач просить визнати укладеною, міститься пункт наступного змісту: "Поновити договір оренди земельної ділянки, укладений між Мелітопольською районною державною адміністрацією та товариством з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський цегельний завод», загальною площею 0,9998 га, реєстраційний номер 91 від 21 вересня 2007 року, строком на 10 років."

Приймаючи рішення суд відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовує при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело прав.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 24.06.03 у справі "Стретч проти Об'єднаного Королівства Великобританії та Північної Ірландії" встановлено, що особа (орендар) мала принаймні законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження договору оренди і в цілях ст. 1 Першого протоколу таке сподівання можна вважати додатковою частиною майнових прав, наданих їй муніципалітетом за орендним договором, та зазначено, що наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Девелопмент ЛТД" та інші проти Ірландії" в якій він постановив, що ст.1 Першого протоколу до Конвенції можна застосувати до захисту "правомірних очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. "Правомірні очікування" виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей. З наведеного слідує висновок про те, що по-перше, особа, якій відповідним рішенням надано право користування земельною ділянкою, набуває право власності на майно у вигляді правомірних очікувань щодо набуття у майбутньому права володіння майном (право оренди) ще до укладення відповідного договору оренди на виконання даного рішення, по-друге, після укладення відповідного договору оренди у особи виникає право мирно володіти майном, яким є майнові права (право оренди) протягом певного строку. При цьому, право власності на майно у вигляді як правомірних очікувань, так і майнового права (права оренди), є об'єктом правового захисту згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції та національного законодавства України.

Позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права на поновлення договору оренди земельної ділянки, яке гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і підлягає захисту судом.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно із п. 4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивач підтвердив належними, достовірними, достатніми доказами, які досліджені судом у судових засіданнях , обґрунтованість своїх позовних вимог.

Доводи відповідача судом до уваги не приймаються з викладених вище підстав.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що порушене право Позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання договору оренди земельної ділянки поновленим на той же строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором між Мелітопольською районної державною адміністрацією та ТОВ «Костянтинівський цегельний завод» , а також шляхом визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі від 21 вересня 2007 року, який зареєстрований відділом Держкомзему у Мелітопольському районі 26 вересня 2007 року за №91 в наступній редакції:

ДОДАТКОВА УГОДА

до договору оренди земельної ділянки

91 від 21 вересня 2007 року, зареєстрованого відділом Держкомзему у Мелітопольському районі 26 вересня 2007 року за №91 в наступній редакції

м.Мелітополь « 26 » вересня 2017 року

Мелітопольська районна державна адміністрації в особі голови, що діє на підставі Закону України «Про місцеві державні адміністрації», далі іменується «Орендодавець» з одного боку та товариство з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський цегельний завод» в особі директора Татаринова Андрія Миколайовича, що діє на підставі Статуту зареєстрованого Мелітопольською районною державною адміністрацією 19 січня 2005 року, ідентифікаційний код 33322828, далі іменується «Орендар» з другого боку, на підставі ст. 21, 33 Закону України «Про оренду землі», уклали додаткову угоду про поновлення договору оренди:

Поновити договір оренди земельної ділянки, укладений між Мелітопольською районною державною адміністрацією та товариством з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський цегельний завод», загальною площею 0,9998 га, кадастровий номер :02:006:0004, реєстраційний номер 91 від 21 вересня 2007 року, строком на 10 років.

Дійсна додаткова угода є невід'ємною частиною вищевказаного договору і набирає чинності з дати державної реєстрації, складена у трьох примірниках, по одному примірнику для кожної із сторін і один для органу державної реєстрації.

Реквізити та підписи сторін:

"Орендодавець" "Орендар"

Мелітопольська районна Товариство з обмеженою

Державна адміністрація відповідальністю «Костянтинівський

Запорізької області цегельний завод»

Юридична адреса: Юридична адреса:

72319 Запорізька обл., 72364 Запорізька обл.,

м.Мелітополь, вул.Івана Алексєєва, с.Костянтинівка вул. Миру

буд.5 буд. 39

Тел/факс (0619)43-13-93 Тел/факс (0619)44-70-60

ел. пошта: ел. пошта:

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору в розмірі 3524,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 76-79, 86, 129, 233, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати поновленим договір оренди землі (кадастровий номер земельної ділянки :02:006:0004, загальною площею 0,9998 га, розташованої на території Костянтинівської сільської ради) укладений 21 вересня 2007 року між Мелітопольською районною Державною адміністрацією Запорізької області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський цегельний завод», який зареєстровано відділом Держкомзему у Мелітопольському районі 26 вересня 2007 року за № 91.

3. Визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 21 вересня 2007 року, зареєстрованого 26 вересня 2007 року за № 91 в наступній редакції:

ДОДАТКОВА УГОДА

до договору оренди земельної ділянки

91 від 21 вересня 2007 року, зареєстрованого відділом Держкомзему у Мелітопольському районі 26 вересня 2007 року за №91 в наступній редакції

м.Мелітополь « 26 » вересня 2017 року

Мелітопольська районна державна адміністрації в особі голови, що діє на підставі Закону України «Про місцеві державні адміністрації», далі іменується «Орендодавець» з одного боку та товариство з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський цегельний завод» в особі директора Татаринова Андрія Миколайовича, що діє на підставі Статуту зареєстрованого Мелітопольською районною державною адміністрацією 19 січня 2005 року, ідентифікаційний код 33322828, далі іменується «Орендар» з другого боку, на підставі ст. 21, 33 Закону України «Про оренду землі», уклали додаткову угоду про поновлення договору оренди:

Поновити договір оренди земельної ділянки, укладений між Мелітопольською районною державною адміністрацією та товариством з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський цегельний завод», загальною площею 0,9998 га, кадастровий номер :02:006:0004, реєстраційний номер 91 від 21 вересня 2007 року, строком на 10 років.

Дійсна додаткова угода є невід'ємною частиною вищевказаного договору і набирає чинності з дати державної реєстрації, складена у трьох примірниках, по одному примірнику для кожної із сторін і один для органу державної реєстрації.

Реквізити та підписи сторін:

"Орендодавець" "Орендар"

Мелітопольська районна Товариство з обмеженою

Державна адміністрація відповідальністю «Костянтинівський

Запорізької області цегельний завод»

Юридична адреса: Юридична адреса:

72319 Запорізька обл., 72364 Запорізька обл.,

м.Мелітополь, вул.Івана Алексєєва, с.Костянтинівка вул. Миру

буд.5 буд. 39

Тел/факс (0619)43-13-93 Тел/факс (0619)44-70-60

ел. пошта: ел. пошта:

4. Стягнути з Мелітопольської районної Державної адміністрації Запорізької області (72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Івана Алексєєва, буд. 5; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський цегельний завод" (72364, Запорізька область, с. Костянтинівка, вул. Миру, буд. 39; ) судовий збір у розмірі 3 524 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири) грн. 00 коп. Видати наказ після набрання рішенням чинності.

Повний текст рішення складено: 27.07.2018.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.