ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2018 року м. ОдесаСправа № 916/4267/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ярош А.І.,

суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М.,

секретар судового засідання Іванов І.В.,

за участю представників сторін:

Від відповідача - Атаманчук В.І., довіреність № 21, дата видачі : 02.03.17;

Представник Суворівської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з'явився. Про час, дату і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фермерського господарства "МАВРА"

на рішення Господарського суду Одеської області від 23 листопада 2015 року (суддя Волков Р.В., прийняте в 10:30-10:40 у приміщенні господарського суду Одеської області, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, зал №3, повний текст складено 30.11.2015 року)

по справі № 916/4267/15

за позовом Суворівської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області

до Фермерського господарства "МАВРА"

про стягнення 474 912, 15 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року Суворівська селищна рада Ізмаїльського району Одеської області звернулася до Господарського суду Одеської області з позовом до Фермерського господарства "МАВРА" про стягнення 474 912, 15 грн., з яких:

- основний борг в сумі 262 380 грн.;

- 3% річних в сумі 20 832, 25 грн.;

- інфляційні витрати в сумі 191 699, 90 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилається на укладання з відповідачем договорів купівлі-продажу майна від 21.03.2012 р. та 11.04.2012 р., передачу відповідачеві чавунних та металевих труб відповідно до умов договорів, та порушення відповідачем зобов'язань щодо повної оплати купленого товару за договорами, внаслідок чого виникла заборгованість, на яку нараховано 3% річних та інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 23 листопада 2015 року (суддя Волков Р.В., повний текст складено 30.11.2015 року) по справі № 916/4267/15 задоволено позов Суворівської селищної ради про стягнення з Фермерського господарства "Мавра" 262380,00 грн. основного боргу, 20832,25 грн. 3% річних, 191699,90 грн. інфляційних. Стягнуто з Фермерського господарства "Мавра" на користь Суворівської селищної ради 262 380 грн. 00 коп. основного боргу, 20 832 грн. 25 коп. 3% річних, 191 699 грн. 90 коп. інфляційних, 7 123 грн. 68 коп. витрат зі сплати судового збору.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач свої зобов'язання за договорами виконав, що підтверджується актом № 2 "Приймання передачі об'єктів соціальної сфери комунальної власності (крім житла)", який містить відомості про обстеження вказаного майна 04.02.2013 р., затверджений рішенням Суворівська селищна рада, та наданий до матеріалів справи.

В порушення умов договору, відповідач свої зобов'язання щодо оплати виконав частково. Позивач вказує на здійснення оплат 09.04.2012 р. на суму 91740,00 грн., 08.05.2012 р. на суму 145200,00 грн., 16.10.2012 р. на суму 162680,00 грн., всього 399620,00 грн. Несплаченою залишилась сума 262380,00 грн.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції вважає вимоги позивача про стягнення 262380грн. основного боргу, 20832,25 грн. 3% річних, 191699,90 грн. інфляційних витрат обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Фермерське господарство "МАВРА" звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 23.11.2015 року у справі скасувати повністю, у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, що призвело до прийняття неправильного рішення.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначає що ФГ «Мавра» в особі голови Руссу С.І. не укладало будь-яких договорів з Суворівською селищною радою, зокрема і договорів купівлі-продажу майна від 21.03.2012 та від 11.04.2012 р.; голова ФГ «Мавра» Руссу С.І. не підписував зазначені договори, не писав заяву про реалізацію йому труб від 09.04.2012, не підписував акт №2 приймання-передачі від 21.03.2013, не проводив оплату.

Скаржник зауважує, що візуально вбачається, що підписи від імені голови ФГ «Мавра» Руссу С.І. не відповідають його дійсним підписами та почерку, відтиски печатки на зазначених документах викликають сумнів у їх достовірності, вказані документи голова ФГ «Мавра» Руссу С.І. вперше побачив при ознайомленні з матеріалами справи в господарському суді Одеської області.

Отже, висновок суду першої інстанції про укладення між сторонами договорів купівлі-продажу майна не відповідає дійсності, як і висновок про те, що відповідач отримав від позивача майно, вказане в акті №2 та частково оплатив його.

Заява голови ФГ «Мавра» Руссу С.І. від 14.03.2012 року про реалізацію 3000 м чавунної труби , яку дійсно писав та підписував Руссу С.І., так і не була задоволена, оскільки сторони не дійшли згоди відносно оплати та інших умов передбачуваного договору.

Таким чином, апелянт вважає, що існує необхідність для призначення у справі судової почеркознавчої та технічної експертиз.

Крім того апелянт звертає увагу на процесуальні порушення, допущені судом першої інстанції, які полягають у розгляді справи без повідомлення та участі відповідача, оскільки відповідач не отримував за зареєстрованою адресою місцезнаходження судових документів.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 20.03.2017 року колегією суддів у складі головуючого судді Лисенко В.А., суддів: Принцевської Н.М., Ярош А.І. прийнято апеляційну скаргу ФГ «Мавра» до провадження.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 15.05.2017 року прийнято справу № 916/4267/15 до провадження у зміненому складі суддів головуючого судді: Лисенко В.А., суддів: Ліпчанської Н.В., Принцевської Н.М.

Ухвалою від 19.06.17 року прийнято справу № 916/4267/15 до провадження у зміненому складі суддів головуючого судді: Лисенко В.А., Принцевської Н.М., Ярош А.І.

В процесі розгляду справи, 20 червня 2017 року до відділу діловодства суду надійшло клопотання Фермерського господарства «МАВРА» про призначення по справі комплексної судово-технічної почеркознавчої експертизи, з метою роз'яснення питань, які потребують спеціальних знань.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 18.07.2017 року клопотання Фермерського господарства «МАВРА» про призначення комплексної судово-технічної почеркознавчої експертизи - задоволено, призначено по справі комплексну судово-технічну почеркознавчу експертизу, провадження якої доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз (65026, м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 21).

На розв'язання експертів поставлено такі питання:

- чи виконаний підпис від імені голови ФГ «МАВРА» Руссу С.І. у договорі купівлі-продажу майна від 11 квітня 2012 року саме Руссу С.І.?

- чи виконано підпис від імені голови ФГ «МАВРА» Руссу С.І. в договорі купівлі-продажу майна від 11 квітня 2012 року іншою особою?

- чи є технічна можливість встановити, у якій черзі були внесені відомості у договір від 11 квітня 2012 року, а саме, що було виконано раніше: надрукований текст договору чи відтиск печатки ФГ «МАВРА»; підпис від імені голови ФГ «МАВРА» Руссу С.І. чи відтиск печатки ФГ «МАВРА»? Зупинено апеляційне провадження по справі № 916/4267/15 за позовом Суворівської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області до Фермерського господарства "МАВРА" про стягнення 474 912, 15 грн. на час проведення експертизи.

Ухвалою від 30.10.17 року прийнято справу № 916/4267/15 до провадження у зміненому складі суддів головуючого судді: Лисенко В.А., Принцевської Н.М., Разюк Г.П.

Ухвалою суду від 18.01.2018 року судовою колегією у складі головуючого судді Ярош А.І., суддів: Принцевської Н.М., Разюк Г.П. прийнято справу №916/4267/15 до провадження.

Ухвалою суду від 01.02.18 року призначено по справі комплексну судово-технічну почеркознавчу експертизу, провадження якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз (65026, м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 21).

На розв'язання експертів поставлено такі питання:

- чи виконано підпис від імені голови ФГ "МАВРА" Руссу С.І. в договорі купівлі-продажу майна від 11 квітня 2012 року саме Руссу С.І. чи іншою особою ?,

виключивши з переліку питання «- чи є технічна можливість встановити, у якій черзі були внесені відомості у договір від 11 квітня 2012 року, а саме, що було виконано раніше: надрукований текст договору чи відтиск печатки ФГ "МАВРА"; підпис від імені голови ФГ "МАВРА" Руссу С.І. чи відтиск печатки ФГ "МАВРА"?» 20.02.18 до суду надійшло клопотання Суворівської селищної ради , в якому позивач просить поставити на вирішення експерта питання :

- Чи нанесено відтиск печатки ФГ «Мавра» в договорі купівлі-продажу майна від 11.04.2012 року печаткою ФГ «Мавра», експериментальні та вільні зразки відтисків якої надані для порівняльного дослідження?

Клопотання не було розглянуто у зв'язку зі знаходженням матеріалів справи у експертній установі.

26.04.2018 року до Одеського апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 916/4267/15 разом з висновком експерта.

Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи від 06.04.2018 року за матеріалами справи №916/4267/15 від 18.07.2017 року, підпис від імені голови ФГ «Мавра» Руссу С.І. у договорі купівлі-продажу майна від 11.04.2012 року, виконаний не Руссу Сергієм Івановичем, а іншою особою.

Ухвалою суду від 11.06.18 року справу №916/4267/15 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Ярош А.І., суддів: Разюк Г.П., Діброва Г.І.

11.06.2018 року до суду Суворівською селищною радою подано клопотання про призначення судово-технічної експертизи, в якому позивач просить призначити по справі технічну експертизу, на вирішення якої поставити питання:

- Чи нанесено відтиск печатки ФГ «Мавра» в договорі купівлі-продажу майна від 11.04.2012 року печаткою ФГ «Мавра», експериментальні та вільні зразки відтисків якої надані для порівняльного дослідження?

Також 11.06.18 року позивачем заявлено клопотання про призначення судово-економічної експертизи, в якому останній просить поставити на вирішення експерта питання :

- В якому обсязі ФГ «Мавра» перерахувало Суворівській селищній раді кошти за чавунні та сталеві труби по договорам купівлі-продажу від 21.03.12 та від 11.04.12 р?

Клопотання обґрунтоване тим, що Суворівська селищна рада отримувала від ФГ «Мавра» кошти в рахунок сплати вартості чавунних та сталевих труб, в підтвердження чого в матеріалах справи містяться банківські квитанції.

В судовому засіданні 09.07.2018 року представником позивача було підтримано зазначені клопотання.

Клопотання позивача про проведення судової технічної експертизи від 20.02.18 та від 11.06.18 та клопотання про проведення судової економічної експертизи від 18.07.17 та від 11.06.18 містять одні й ті самі питання.

В запереченнях на клопотання, що надійшли до суду 09.07.2018 року, відповідач заперечує проти призначення експертизи у справі, зазначає, що при призначенні первісної експертизи представник позивача не заперечував проти переліку питань, поставлених на вирішення експерта; в проведенні економічної експертизи немає сенсу, оскільки оплату проводило СФГ «Мавра» а не ФГ «Мавра», дати платежів не відповідають датам, зазначеним у позові.

В судовому засіданні 09.07.2018 року судовою колегією відмовлено у задоволенні заявлених позивачем клопотань про призначення судово-економічної та судово-технічної експертиз.

Судова колегія не вбачає необхідності у проведенні судової технічної експертизи стосовно справжності відбитку печатки ФГ «Мавра» на договорах, оскільки дане клопотання заявлялось 20.06.2017 року представником відповідача, в судовому засіданні 18.07.17 представник позивача заперечував проти призначення експертизи по справі.

Клопотання про призначення економічної експертизи стосовно розміру перерахованих відповідачем на рахунок позивача коштів за чавунні та сталеві труби заявлено 18.07.17 року.

За таких обставин, судова колегія вважає, що наявних доказів у матеріалах справи, з урахуванням висновку судової почеркознавчої експертизи у справі, достатньо для всебічного, об'єктивного та повного розгляду усіх обставин справи.

Крім того, судова колегія звертає увагу на строки розгляду справи, дана справа знаходиться на розгляді суду апеляційної інстанції з 20.03.2017 року.

Відповідно до частин 1,3 статті 7, частини 1 статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Необґрунтоване зупинення провадження у даній справі призводить до затягування строків розгляду справи і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, що покладає на національні суди обов'язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Як унормовано приписами частини другої статті 42 ГПК України, учасники справи зобов'язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини першої статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Однак, судова колегія вважає, що повторне заявлення клопотання про призначення експертизи по справі 20.02.18, 18.07.17, 11.06.18 року свідчить про недобросовісну поведінку позивача.

В судовому засіданні 09.07.2018 року представником позивача Суворівської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області Селівановим С.А. подано заяву про відвід колегії суддів у справі №916/4267/15 від імені голови Суворівської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області Генчевського П.Д.

Ухвалою суду від 09.07.18 визнано заявлений відвід колегії суддів необґрунтованим. Зупинено апеляційне провадження у справі № 916/4267/15 за апеляційною скаргою Фермерського господарства "МАВРА" на рішення Господарського суду Одеської області від 23 листопада 2015 року до вирішення питання про відвід в порядку ч.3 ст. 39 ГПК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.07.2018 р. для розгляду заяви про відвід суддів Ярош А.І., Діброви Г.І. та Принцевської Н.М. у справі № 916/4267/15 визначено суддю Лавриненко Л.В.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 13.07.2018 року (суддя Лавриненко Л.В.) Суворівській селищній раді Ізмаїльського району Одеської області у задоволенні заяви про відвід колегії суддів, у складі головуючого судді Ярош А.І., суддів Діброви Г.І., Принцевської Н.М. у справі № 916/4267/15 відмовлено.

Ухвалою суду від 16.07.18 року поновлено апеляційне провадження у справі №916/4267/15 з 30.07.2018 року. Розгляд апеляційної скарги призначено на 30 липня 2018 року о 14-00 год.

В судове засідання 30.07.2017 року не з'явився представник Суворівської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області. Про час, дату і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Будь-яких клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги від позивача не надходило.

Апеляційною інстанцією також враховано, що явка представників сторін не визнавалась судом обов'язковою, та обмежений строк розгляду справи, який триває з 16 березня 2017 року.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутністю вищевказаного представника відповідача.

Відповідно до вимог ст. ст. 240, 283 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та перевірено в ході апеляційного розгляду, позивач звернувся до суду з позовом по даній справі, який обґрунтовано невиконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати поставленого їй товару за договорами купівлі-продажу майна від 21.03.2012 та від 11.04.2012 р.

Позовні вимоги обґрунтовані укладеними між сторонами договорами купівлі-продажу майна від 21.03.2012 та від 11.04.2012 р.

Так, матеріали справи містять договори купівлі-продажу майна від 21.03.2012 р. та 11.04.2012 р., на підставі яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до зазначених договорів Суворівська селищна рада (продавець) зобов'язалась передати ФГ «Мавра» (покупець) належне їй майно: чавунні та металеві труби діаметром 300, 400, 700 мм на глибині 1 м. на полях №№ 31, 32, 36. 37, 38, 39, 46, 47, 49, 50 другого сівообороту польових культур на території Суворівської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, а покупець зобов'язався прийняти майно в порядку та на умовах, передбачених договорами (п.1.1).

Пунктами 3.1 договорів передбачена сплата відповідачем вартості майна частками безготівковим способом протягом 1-го банківського дня з моменту отримання майна на розрахунковий рахунок, вказаний позивачем.

Відповідно до акту № 2 "Приймання передачі об'єктів соціальної сфери комунальної власності (крім житла)", комісією, створеною відповідно до розпорядження Суворівського селищного голови від 1.02.2013р. №04/с у складі селищного голови Генчевського П.Д., землевпорядника Ілікчієвої М.Д., голови постійної комісії по регулюванню земельних відносин Мінова М.Ф., голови СФГ «Драганова Д.В.» Драганова Д.В., депутата селищної ради Баркова П.С., 04.02.2013 року проведено обстеження об'єктів передачі чавунних та стальних труб зрошувальної системи, які належать Суворівській територіальній громаді і передаються ФГ «Мавра».

Акт №2 містить підпис голови ФГ «Мавра» та відбиток печатки ФГ «Мавра» (а.с.12).

В обґрунтування позовних вимог позивач також посилався на заяви директора ФГ «Мавра» від 14.03.2012 року, в якій останній просить реалізувати 3000 м чавунної труби 300 мм для господарських потреб, та гарантує демонтаж та вивіз труб власними силами, а також гарантує оплату (а.с.19); та заява від 09.04.2012р. з аналогічним змістом (а.с.20).

Разом з тим, апелянт ФГ «МАВРА» категорично заперечує факт підписання головою ФГ «МАВРА» Руссу С.І. договорів купівлі-продажу майна від 21.03.2012 та від 11.04.2012 р., акту №2 приймання-передачі від 21.03.2013, заяви про реалізацію труб від 06.04.2012 року.

Для з'ясування зазначених обставин ухвалою суду апеляційної інстанції призначалась по справі судова почеркознавча експертиза, за висновком якої підпис від імені голови ФГ «Мавра» Руссу С.І. у договорі купівлі-продажу майна від 11.04.2012 року, виконаний не Руссу Сергієм Івановичем, а іншою особою.

Дослідження підпису на договорі від 21.03.2012, акті №2 приймання-передачі від 21.03.2013 не проводилось, оскільки відповідно до листа Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області від 19.06.2017 року №335 (т.1 а.с.104), оригіналів договору та акту немає, тому що селищною радою вони раніше надавались контролюючим та правоохоронним органам під час здійснення перевірок.

Позивачем надано до суду копії квитанцій, як доказ проведення ФГ «МАВРА» оплат, відповідно до яких СФГ «Мавра» сплачувало на користь Суворівської селищної ради грошові кошти з призначенням платежів «за труби стальні згідно рахунку-фактури №2; труби чавунні; оплата за товар згідно рахунку 28 від 03.04.2012, згідно рахунку №21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 37, 38,43,44,33,31,32,51,53 » (т.1 а.с.59-70).

Відповідач заперечує факт проведення зазначених платежів саме ним, зазначає, що не оплачував кошти на рахунок Суворівської селищної ради.

Статтею 175 ГК України встановлено, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з приписами ч. ч. 1 та 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За умовами ч. 1 ст. 662 та ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар.

За змістом загальних положень ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти, які відповідно до ст. 509 ЦК України є підставою виникнення зобов'язань.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За приписами ст. 205 вказаного Кодексу правочин може вчинятися усно або в письмовій формі.

Відповідно до ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Аналогічні положення закріплено у ст. ст. 173, 174, 175, 181 Господарського кодексу України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами.

Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (Частина перша статті 181 із змінами, внесеними згідно із Законом № 1206-VII від 15.04.2014).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на укладення між сторонами договорів купівлі-продажу майна від 21.03.2012 року, та від 11.04.2012 року.

Оригінал договору від 21.03.2012 року до суду не надано, тому судова колегія не приймає копію договору, наявну в матеріалах справи, в якості належного доказу по справі, враховуючи заперечення відповідача проти його укладення.

Стосовно дійсності договору купівлі-продажу майна від 11.04.2012 року, судова колегія зазначає, що він був предметом експертного дослідження по справі.

Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи від 06.04.2018 року за матеріалами справи №916/4267/15 від 18.07.2017 року, підпис від імені голови ФГ «Мавра» Руссу С.І. у договорі купівлі-продажу майна від 11.04.2012 року, виконаний не Руссу Сергієм Івановичем, а іншою особою.

Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Однак, спірний договір від 11.04.2012 року, укладений від імені голови ФГ «Мавра» Руссу С.І., підписаний не ним, а іншою особою.

Отже, дослідивши докази у справі й давши їм належну правову оцінку, враховуючи, що почеркознавчою експертизою від 06.04.2018 року встановлено, що підпис на договорі купівлі-продажу майна не належить голові ФГ «Мавра» Руссу С.І. судова колегія доходить висновку про невідповідність вимогам закону зазначеного правочину. Руссу С.І. особисто не підписував договір купівлі-продажу чавунних та сталевих труб, повноваження на це в установленому законом порядку іншій особі не надавав, що свідчить про відсутність волі покупця на його укладення.

При цьому, наявність чи відсутність на договорі купівлі-продажу майна від 11.04.2012 року відбитку печатки ФГ «Мавра» не може бути свідченням чи спростуванням укладення ним такого договору, оскільки відповідно до положень ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Тобто правове значення для встановлення факту вчинення договору у письмовій формі має саме підпис сторони.

Крім того, судова колегія критично оцінює докази, надані позивачем в підтвердження оплати відповідачем товару за спірним договором.

З копій квитанцій ПАТ «Приватбанк», як доказ проведення ФГ «МАВРА» оплат, вбачається, що СФГ «Мавра» сплачувало на користь Суворівської селищної ради грошові кошти з призначенням платежів «за труби стальні згідно рахунку-фактури №2; труби чавунні; оплата за товар згідно рахунку 28 від 03.04.2012, згідно рахунку №21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 37, 38,43,44,33,31,32,51,53 » (т.1 а.с.59-70).

Разом з тим, стороною , яка на думку позивача, зобов'язана оплатити вартість товару за договором, є Фермерське господарство «Мавра» , а не СФГ «Мавра».

Крім того, в зазначених квитанціях немає посилань на договір, а лише на рахунки, які в матеріалах справи відсутні; позивач при апеляційному перегляді також зазначені рахунки для огляду суду не надав.

Таким чином, судова колегія наголошує, що відсутні ідентифікуючі ознаки зазначених платежів, які дозволяють віднести їх до оплат за договором купівлі-продажу майна від 11.04.2012 року.

Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що відповідач заперечує факт проведення зазначених платежів саме ним, судова колегія не вбачає підстав для встановлення факту оплати Фермерським господарством «Мавра» грошових коштів на рахунок Суворівської селищної ради за поставлений товар за договором від 11.04.2012 року.

Так, статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 78 ГПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Отже, встановивши, що договори купівлі-продажу майна від 21.03.2012 року, та від 11.04.2012 року є неукладеними, оскільки договір від 21.03.2012 не наданий в оригіналі до суду, що унеможливило експертного дослідження підпису від імені Руссу С.І. на ньому, а на договорі від 11.04.12 року підпис виконаний не Руссу С.І., що встановлено висновком судової експертизи, судова колегія доходить висновку про те, що цей договір не створює, не змінює, не припиняє цивільні права та обов'язки вказаних у ньому осіб, у тому числі ФГ "Мавра".

За таких обставин, позовні вимоги Суворівської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області про стягнення з відповідача 474 912, 15 грн., з яких основний борг в сумі 262 380 грн.; 3% річних в сумі 20 832, 25 грн.; інфляційні витрати в сумі 191 699, 90 грн. - безпідставні.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, судове рішення Господарського суду Одеської області від 23 листопада 2015 року по справі № 916/4267/15 підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України, судовий збір та інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, судові витрати по справі покладаються на позивача по справі.

Керуючись статтями 270, п.2 ч.1 ст. 275, ст.277, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства "МАВРА" задовольнити.

Рішення Господарського суду Одеської області від 23 листопада 2015 року по справі № 916/4267/15 скасувати.

В задоволенні позову Суворівської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області до Фермерського господарства "МАВРА" про стягнення 474 912, 15 грн. відмовити.

Стягнути з Суворівської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області на користь Фермерського господарства "МАВРА" 13184,22 (тринадцять тисяч сто вісімдесят чотири грн. 22 коп.) грн., з яких 7836,06 (сім тисяч вісімсот тридцять шість грн. 06 коп.) грн. судового збору за подання апеляційної скарги, 5348,16 (п'ять тисяч триста сорок вісім грн. 16 коп.) грн. витрат на оплату вартості судової експертизи.

Доручити господарському суду Одеської області видати відповідний наказ із зазначенням реквізитів сторін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови підписаний 06.08.2018 року

Головуючий суддя А.І. Ярош

Судді: Г.І. Діброва

Н.М. Принцевська