ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року Справа № 923/933/17

м.Одеса, проспект Шевченка, 29

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Мишкіної М.А.

суддів Аленіна О.Ю., Таран С.В.

(склад судової колегії змінений відповідно до розпоряджень в.о.керівника апарату суду №641 від 11.06.2018р. та №749 від 04.07.2018р. щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи та протоколів повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2018р. та від 04.07.208р.)

при секретарі судового засідання Лук`ященко В.Ю.

за участю представників сторін:

від ПАТ «Херсонгаз» - Гейко О.В. - за довіреністю;

від Управління соціального захисту населення Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області - не з'явився;

від Управління Державної казначейської служби в Олешківському районі Херсонської області про стягнення грошових коштів - не з'явився

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Херсонгаз»

на рішення господарського суду Херсонської області від 13 березня 2018 року

у справі №923/933/17

за позовом Публічного акціонерного товариства «Херсонгаз»

до Управління соціального захисту населення Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління Державної казначейської служби в Олешківському районі Херсонської області

про стягнення грошових коштів у сумі 17562,78грн.

суддя суду першої інстанції: Пригуза П.Д.

час і місце ухвалення рішення: 13.03.2018р., м. Херсон, господарський суд Херсонської області, зала судових засідань №214, час ухвалення рішення: 09:50 год.

повний текст рішення складений 19.03.2018р.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

В судовому засіданні 02.08.2018р. згідно ст.240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

встановив:

29.09.2017р. Публічне акціонерне товариство «Херсонгаз» (надалі - позивач, ПАТ «Херсонгаз») звернулось до господарського суду Херсонської області з позовом до Управління соціального захисту населення Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області (надалі - відповідач, УСЗН Олешківської РДА, Управління), в якому просило суд стягнути з відповідача на свою користь витрати, понесені внаслідок надання послуг газопостачання пільговій категорії «громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» станом на 01.01.2017р. в сумі 17562,78 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне. ПАТ «Херсонгаз» у період із 2014 по 2015 рік здійснювало на пільгових умовах постачання природного газу пільговим категоріям населення, у тому числі громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що включені до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги у Цюрупинському районі Херсонської області. У зв'язку з тим, що вказана категорія споживачів користується гарантованою державною пільгою сплати вартості комунальних послуг, ПАТ «Херсонгаз» надавав відповідачу розрахунки видатків у формі №2 - пільга на відшкодування витрат, пов'язаних із наданням пільг. Проте відповідач не відшкодував у повному обсязі витрати, понесені позивачем внаслідок надання послуг газопостачання пільговій категорії громадян; заборгованість станом на 01.01.2017р. становить 17562,78грн., що і зумовило звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

З посиланням на норми ст.174, ч.2 ст.193, ч.2 ст.218 ГК України, ч.1 ст.509, ст.ст.11, 525, 526 ЦК України, ст.ст.48,87, 102 Бюджетного кодексу України, пункти 2,3,5 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №256 від 04.03.2002р. (надалі -Порядок №256) позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

01.11.2017р. Управління подало місцевому господарському суду відзив на позовну заяву, в якому просило відмовити у задоволенні позову. У відзиві, зокрема, зазначено, що позивачем не доведена наявність заборгованості відповідача, додані до позову розрахунки не є такими доказами, оскільки вони у такому форматі ніколи не подавались до Управління та вони суттєво відрізняються від розрахунків, які надавались відповідачу. Згідно актів звіряння заборгованість станом на 01.02.2016р. по категорії «Громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» становить 0,40 грн.

02.11.2017р. позивач подав господарському суду Херсонської області клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Управління Державної казначейської служби в Олешківському районі Херсонської області.

Ухвалою місцевого господарського суду від 02.11.2017р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Управління Державної казначейської служби в Олешківському районі Херсонської області.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 20.11.2017р., зокрема, зобов'язано сторони (за ініціативою позивача) здійснити звіряння взаємної заборгованості, акт про яку надати до справи.

19.12.2017р. відповідач надав суду першої інстанції письмові пояснення щодо проведеної звірки взаєморозрахунків, в яких, зокрема, зазначив, що звертаючись до суду з позовом, позивач на підтвердження позовних вимог надав розрахунки, по яким вже відбулась оплата.

12.01.2018р. позивач подав місцевому господарському суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що ним був наданий відповідачу акт звірки у двох примірниках, проте відповідач позивачу відповіді не надав.

05.02.2018р. Управління подало суду заперечення на відповідь на відзив.

Позивачем 13.02.2018р. була подана відповідь на заперечення відповідача, в яких останній зазначив, що його позовні вимоги є обґрунтованими та просив стягнути з відповідача на свою користь відкориговану суму у розмірі 16701,16 грн.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 13.03.2018р. (суддя Пригуза П.Д.) у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду обґрунтовано посиланнями на норми ст.ст.14, 20, 21 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.87, ч.2 ст.97, пп «б» п.4 ч.1 ст.89, ст.102 Бюджетного кодексу України, п.2 Порядку №256, пункти 2,3,5,10, 11 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 №117 та вмотивовано наступним. Форми для розрахунку видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг "2-пільга", містять помилки: не вірно вказаний період нарахування, числа в графі "FACT" не відповідають соціальним нормам, або не вказаний об'єм спожитого газу, кількість пільговиків "0", код категорії пільговика "0", не вказані ідентифікаційні коди пільговиків, або немає даних пільговика на нараховану суму, внесено пільговиків, які не фінансуються з Державного бюджету, у зв'язку з чим загальна сума звіту не співпадає з електронним файлом, наданим позивачем відповідачу. Із письмових звітів по нарахуванню пільг позивачем (т. 2 а.с. 105, 109, 114, 115, 118-121, 123-128, 130, 134, 136, 137, 139, 140) на суму 149 718,88 грн. вбачається, що відповідачем встановлені помилки: по окремим громадянам не співпадають об'єми газу та тарифи, вказані в звіті, з нарахованою сумою, сума надана до відшкодування в повному розмірі по фактично використаним об'ємам, без врахування розміру пільги - 50%, не вірно розрахований опалювальний період тощо. У зв'язку з виправленням позивачем в подальших відносинах помилок, в цій частині відповідачем відшкодовувалися кошти позивачеві, про що свідчить зокрема сума позовних вимог. Щодо поданих позивачем Розрахунків видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг форми "2-пільга", як підтвердження суми позовних вимог, суд погодився з твердженням відповідача, що Розрахунки видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг форми "2-пільга" підтверджують лише факт нарахування, а не є доказами фактичного надання послуги, її об'єму та вартості, що має підтверджуватися первинними документами. Судом встановлено, що позивачем при внесенні відомостей до відповідних форм документів допускалися окремі помилки, які стали перешкодою для автоматизованого використання позивачем при розрахунках за надані пільговикам послуги, що і стало причиною виникнення спору між сторонами. Зокрема, окремі громадяни включені позивачем до Розрахунку за Формою №2-пільга без їх реєстрації в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги. До розрахунку включено осіб, які втратили право на пільги. Не заповнено усі рядки Форми № 2-пільга в частині кількості спожитого газу, суми пільги та/або тарифу (т. 3 а.с. 60-83). З матеріалів справи, пояснень представників сторін вбачається, що розрахунки форми № 2 (т. 1 а.с.16-43), які позивачем подавалися до відповідача, містять помилки в нарахуванні, громадян, які не мають право на пільги, у зв'язку із втратою статусу, не вірною кількістю отримувачів пільги тощо.

Не погодившись з рішенням суду від 13.03.2018р., ПАТ «Херсонгаз» звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь 16701,16 грн. витрат, понесених позивачем внаслідок надання газопостачання пільговій категорії громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню з огляду наступного:

- суд першої інстанції неправомірно зазначає, що до предмету доказування повинні входити відомості про кожного пільговика, що залишилися не відшкодованими. Позивач не володіє інформацією по яким пільговикам Відповідач не прийняв суми до відшкодування. ПАТ «Херсонгаз» могло дізнатися про конкретних пільговиків, суми пільг за якими не були прийнятті до відшкодування, лише через відповідні повідомлення відповідача. Враховуючи, що таких повідомлень не було, це свідчить про безумовне прийняття всіх пільговиків до відшкодування;

- позивачем до суду були надані акти звіряння розрахунків за надані пільги по категорії "громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зазначена звірка проводилася між позивачем та відповідачем щомісячно. Різниця в сумі 16 701,16 грн., яка не визнана відповідачем за даними акту звіряння станом на 01.02.2016 і складає заборгованість, яка є предметом позову. Допустимість та правомірність розрахунку позовних вимог на підставі акту звіряння також підтверджується Постановою Вищого господарського суду України від 29.09.2011р. по справі № 5023/1850/11;

- суд першої інстанції зазначає, що "загальна сума звіту не співпадає з електронним файлом, наданим позивачем відповідачу". Однак, даний факт є надуманим, оскільки це питання взагалі не було досліджено судом, сторонами не надавалися електроні докази, а всі форми, які були надані до суду як позивачем, так і відповідачем за спірний період є точною копією електронного варіанту, який надавався відповідачеві при звітуванні у спірному періоді;

- ПАТ "Херсонгаз" не погоджується з висновками суду про те, що форми для розрахунку « 2-пільга» містять помилки, оскільки під час судового розгляду та звірки з відповідачем не були встановлені подібні помилки щодо всіх численних заперечень Відповідача. Позивачем були надані обґрунтовані розрахунки, тим паче не було виявлено жодної особи, яка не була включена до ЄДАР та не була пільговиком. По жодній особі, яка втратила право на пільгу, позивачем не пред'являються вимоги до відшкодування пільг. У випадку, якщо судом і були б встановлені окремі помилки, то сума позову могла б бути зменшена саме на суму цієї помилки;

- на сторінці 7 рішення суд першої інстанції погоджується з відповідачем, "що кожна пільга повинна ідентифікуватися за своїм кодом. Отже, якщо за один раз необхідно завантажити для одного пільговика декілька пільг (наприклад, пільгу на газопостачання та пільгу на центральне опалення), то кожна пільга повинна записуватися у свій окремий рядочок." Цей висновок взагалі не підлягає розумінню, так як у формах №2 ПАТ «Херсонгаз» звітує лише за пільгу з газопостачання та окремими рядками в одному місяці проходять пільговики, які отримали газ з лічильником та без нього. Мови про пільгу на центральне опалення не йдеться, оскільки Позивач не є теплопостачальною організацією.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 25.04.2018р. (головуючий суддя Лашин В.В., судді Аленін О.Ю., Богатир К.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Херсонгаз» на рішення господарського суду Херсонської області від 13.03.2018р. у справі №923/933/17; встановлено іншим учасникам провадження строк для подання відзиву на апеляційну скаргу згідно з нормами ст.263 ГПК України, протягом 10 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, з наданням з відзивом доказів направлення відзиву іншим учасникам у справі.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 07.05.2018р. призначено апеляційну скаргу ПАТ «Херсонгаз» до розгляду на 24.05.2018р.

21.05.2018р. до Одеського апеляційного господарського суду поштою надійшов відзив відповідача на апеляційну скаргу (надісланий 18.05.2018р.), в якому відповідач просить залишити оскаржене рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У відзиві зазначено, що твердження позивача про неповідомлення щодо неприйняття до розрахунків окремих пільговиків не відповідає дійсності та не узгоджується з доказами, що є в матеріалах справи. Не відповідає дійсності й той факт, що акти надані позивачем свідчать про взаємозвірку, оскільки вказані акти відображають не взаємозвірку, а паралельний облік нарахувань як позивачем, так і відповідачем без будь-яких погоджень. Позивач надав розрахунки, по яким вже відбулась оплата.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 24.05.2018р. повідомлено про розгляд справи 12.06.2018 р.

05.06.2018р. до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання ПАТ «Херсонгаз» (надіслане скаржником поштою 30.05.2018р.), в якому заявник просив забезпечити проведення судового засідання у справі, призначеного на 12.06.2018р., у режимі відеоконференції та зазначив, що найближчий суд, до якого може прибути представник відповідача це господарський суд Херсонської області.

11.06.2018р. ПАТ «Херсонгаз» надіслало Одеському апеляційному господарському суду відповідь на відзив відповідача, в якому зазначило, що вважає його безпідставним, оскільки жодним чином відповідачем не було доведено, що він повідомляв позивача про прізвища пільговиків, яким не будуть відшкодовані пільги.

У зв'язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Лашина В.В., розпорядженням в.о. керівника апарату №641 від 11.06.2018р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №923/933/17.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2018р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Мишкіна М.А., судді Аленін О.Ю., Богатир К.В.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 13.06.2018р. прийнято справу №923/933/17 до провадження та розпочато розгляд справи по суті повторно у зміненому складі суду: головуючий суддя Мишкіна М.А., судді: Аленін О.Ю., Богатир К.В. за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, встановлених главою 1 розділу ІV ГПК України; призначено справу №923/933/17 до розгляду на 26.06.2018р.; повідомлено учасників справи про те, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 26.06.2018р. об 10.30год. у приміщенні Одеського апеляційного господарського суду (м. Одеса, пр-т Шевченка, 29), зал судових засідань №19, 1 поверх; допущено участь в судовому засіданні Одеського апеляційного господарського суду 26.06.2018р. о 10:30 год. в режимі відеоконференції представника ПАТ «Херсонгаз» із дорученням забезпечення проведення відеоконференції господарському суду Херсонської області.

22.06.2018р. відповідач надіслав суду апеляційної інстанції клопотання, в якому просив проводити апеляційний розгляд у справі за наявними матеріалами справи без врахування відповіді на відзив на апеляційну скаргу, поданої позивачем 11.06.2018р. Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 26.06.2018р. повідомлено про розгляд справи 05.07.2018р.; допущено участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції представника Публічного акціонерного товариства "Херсонгаз".

У зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді Богатиря К.В. з 02.07.2018р., розпорядженням в.о. керівника апарату суду №749 від 04.07.2018р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №923/933/17.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.07.2018р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Мишкіна М.А., судді: Аленін О.Ю., Таран С.В.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 04.07.2018р. прийнято справу №923/933/17 до провадження та розпочато розгляд справи по суті повторно у зміненому складі суду: головуючий суддя Мишкіна М.А., судді: Аленін О.Ю., Таран С.В. за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, встановлених главою 1 розділу ІV ГПК України.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 05.07.2018р. повідомлено про розгляд справи 24.07.2018р.; допущено участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції представника Публічного акціонерного товариства "Херсонгаз".

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 24.07.2018р. повідомлено про розгляд справи 02.08.2018р.; допущено участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції представника Публічного акціонерного товариства "Херсонгаз".

У судовому засіданні 02.08.2018р. представник ПАТ "Херсонгаз" підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги.

Відповідач та третя особа своїх представників в судові засідання апеляційного господарського суду не направили.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.4 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет надання їм попередньою судовою інстанцією належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм матеріального та процесуального права, згідно з вимогами ст. 269 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду наступного.

Відповідно до ст.ст. 18,19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо забезпечення пільгових умов задоволення потреб у товарах та послугах окремим категоріям громадян, які потребують соціальної підтримки; пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено категорію осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, для встановлення пільг і компенсацій.

Відповідно до ст.ст. 20,21,22 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема, передбачена 50-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газ, електрична і теплова енергія, водопостачання, водовідведення та інші послуги) у межах середніх норм споживання, передбачених законом.

Згідно зі ст. 87 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 частини другої статті 67 1 цього Кодексу), належать, зокрема видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення.

Згідно з ч.2 ст. 97 Бюджетного кодексу України порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пп."б" п.4 ч.1 ст. 89, ст. 102 Бюджетного кодексу України, до видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського значення, Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об'єднаних територіальних громад належать видатки на державні програми соціального захисту у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.3 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. №256, визначено, що головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, об'єднаних територіальних громад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Згідно з п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. №256 передбачено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів ведуть персоніфікований облік отримувачів пільг за соціальною ознакою згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 №117 "Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги», здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Відповідно до п.5 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів готують щомісяця інформацію про суми нарахованих соціальних виплат, пільг та житлових субсидій населенню та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій.

Відповідно до п. 3 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003р. №117, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - уповноважені органи): організовують збирання, систематизацію і зберігання зазначеної в пункті 2 цього Положення інформації та забезпечують її автоматизоване використання для контролю відомостей, які подаються підприємствами та організаціями, що надають послуги, для розрахунків за надані пільговикам послуги, і проведення виплати соціальних стипендій та державної допомоги постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей; ведуть облік пільговиків шляхом формування на кожного пільговика персональної облікової картки згідно з формою "1 - пільга", в якій використовується реєстраційний номер облікової картки платника податків; вносять до Реєстру відповідні уточнення в разі визнання такими, що втратили чинність, чи зупинення дії окремих норм законодавчих актів, на підставі яких пільговики отримують пільги; надають консультації пільговикам, постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей, підприємствам та організаціям, що надають послуги.

Згідно з п.10 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, визначено, що підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою "2-пільга".

Враховуючи положення п.3 Порядку №256, Управління соцзахисту населення Олешківської РДА є головним розпорядником коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення.

Також, згідно з положеннями Порядку №256 обов'язок щодо розрахунку з постачальниками послуг покладено на головних розпорядників коштів місцевих бюджетів.

Як вбачається з акту взаєморозрахунків (а.с. 145, т.1), складеного та підписаного представником відповідача, останнім визнається, що ПАТ «Херсонгаз» у 2014-2015 роках надано пільг по категорії громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, на загальну суму 149 718,88 грн.

Згідно до платіжних доручень (а.с.147-169, т.2), наявних у матеріалах справи, відповідачем було відшкодовано понесені витрати на суму 87868,00 грн.

Отже, за змістом наведених документів позивачу не відшкодовано 61850,88 грн. (149718,88 грн. - 87868,00 грн.).

Однак, на підтвердження факту понесення витрат по наданих пільговій категорії населення послугах газопостачання, позивачем надано акти звіряння розрахунків, які підписані відповідачем, але з власним розрахунком, згідно якого сальдо на 01.02.2016р. складає 0,40 грн., а сальдо за розрахунком позивача складає 16701,16 грн. (а.с.61-75, т.1), тобто суму позовних вимог з урахуванням коригувань (а.с. 32-40, т.3).

При цьому, відповідачем не визнавалися суми розрахунків, зроблених позивачем у вказаних актах внаслідок наявності помилок і розбіжностей у звітах, включення до розрахунку осіб, які втратили статус пільговика, або у розрахунках були неправильно визначені ідентифікаційні номери пільговиків.

ПАТ «Херсонгаз» було проведено корегування та зменшено суму відшкодування, яка була предметом спору, з 17562,78 грн. до 16701,16 грн.

Також, відповідачем у поясненнях з цієї справи від 02.03.2018р. на аркуші справи 88 третього тому визнано, що на його вимогу в грудні 2015 року ПАТ «Херсонгаз» надало виправлені розбіжності за 2015 рік в електронному вигляді для повторного завантаження з паперовим підтвердженням (лист від 10.12.2015р. вих. №2-2/5087).

Відповідно до п.п.1 п.11 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003р. №117, Управління соцзахисту звіряє інформацію, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не провадить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації.

Таким чином, згадана норма передбачає не відмову у наданні відшкодування підприємствам, які надавали особам пільги, у разі виявлення розбіжностей та неточностей, а вказує, що розпорядник не здійснює виплат саме до уточнення відповідної інформації.

Враховуючи, що ПАТ «Херсонгаз» усунуло неточності та надало уточнюючі розрахунки видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг, позивач не може бути позбавлений права на стягнення відповідних витрат у сумі 16701,16 грн. за рахунок коштів бюджету.

Судова колегія також вважає помилковими доводи Управління соцзахисту Олешківської РДА, з якими погодився суд першої інстанції, стосовно того, що розрахунки видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг форми « 2-пільга», підтверджують лише факт нарахування, а не є доказами фактичного надання послуги.

Відповідно до додатку до наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 04.10.2007р. №535 «Про затвердження форми для розрахунку видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг "2-пільга" та Інструкції про порядок її заповнення» підприємства та організації, що надають послуги, формують та надають до управлінь праці та соціального захисту населення розрахунки на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг окремим категоріям громадян, у вигляді файлів DBF або TXT-формату.

Виходячи з наведеної норми, а також згідно до п.п.10,11 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003р. №117, саме на підставі розрахунків щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою « 2-пільга» розпорядник коштів проводить розрахунки.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.74 ГПК України, ст.ст.76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідач, стверджуючи про недоведеність поданими доказами факту надання послуг пільговикам, помилки у документах, розбіжності, тощо, не конкретизує, які саме документи після проведення ПАТ «Херсонгаз» коригування та їх окремі позиції мають такі недоліки, що робить його посилання в цій частині безпредметними.

Заперечуючи обґрунтованість заявленої до стягнення суми, відповідач не вчинив дій із з'ясування причин виникнення наголошених ним розбіжностей, неточностей і т.п., фактично ухилився від звірки розрахунків, призначеної судом, оскільки в матеріалах справи відсутні докази а також пояснення, які конкретно суми та за якими позиціями (пільговиками) не прийняті для проведення розрахунку, а Акт звірки розрахунків не був підписаний відповідачем взагалі.

Колегія суддів погоджується в цій частині з доводами апеляційної скарги, визнаючи їх слушними та заслуговуючими на увагу, відхиляючи доводи Управління соціального захисту населення Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області як бездоказові твердження.

На підставі наведеного, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення не відповідає обставинам справи, а тому згідно ст.277 ГПК України підлягає скасуванню із постановленням нового рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Херсонгаз» належить задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача: 16701,16 грн. витрат, понесених внаслідок надання послуг газопостачання пільговій категорії громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи станом на 01.01.2017р., а також згідно до приписів ст. 129 ГПК України судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги у сумі 2400 грн. та за звернення із позовом у сумі 1600грн., поклавши ці витрати позивача в повному обсязі на відповідача на підставі ч.9 ст.129 ГПК України, оскільки спір в господарському суді виник внаслідок неправильних дій Управління соціального захисту населення Олешківської райдержадміністрації Херсонської області у вигляді несвоєчасного проведення/непроведення звіряння розрахунків по спірним сумам з позивачем.

В іншій частині позовних вимог (щодо стягнення різниці між сумою 17562,78грн. та 16701,16грн.=861,62грн.) слід відмовити у зв'язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 129,231-233,240,269,270,275,277,281-283 ГПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Херсонгаз» задовольнити.

Рішення господарського суду Херсонської області від 13.03.2018р. у справі №923/933/17 скасувати.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області на користь Публічного акціонерного товариства «Херсонгаз» 16701,16 грн. витрат, понесених позивачем внаслідок надання послуг газопостачання пільговій категорії громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи станом на 01.01.2017р., 1600грн. судового збору за подання позовної заяви.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області на користь Публічного акціонерного товариства «Херсонгаз» 2400грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова в порядку ст.282 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття згідно ст.284 ГПК України.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення згідно положень ст.ст.286,287 ГПК України.

Повна постанова складена 03 серпня 2018 року.

Головуючий суддя Мишкіна М.А.

Суддя Аленін О.Ю.

Суддя Таран С.В.