ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2018 рокуСправа № 912/1393/18
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Вавренюк Л.С. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу № 912/1393/18

за позовом: приватного акціонерного товариства "Первомайський молочноконсервний комбінат"

до відповідача: фізичної особи-підприємця Рахім Мухаммад Абдула

про стягнення 646 564,79 грн.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява приватного акціонерного товариства "Первомайський молочноконсервний комбінат" до фізичної особи-підприємця Рахім Мухаммад Абдул про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмір 528 522,00 грн., пені в розмірі 81 717,94 грн., інфляційних втрат в розмірі 28 605,51 грн., 3% річних в розмірі 7 689,34 грн., всього 646 564,79 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем укладеного сторонами договору поставки від 22.06.2017 № 523/17-к.

Крім того, у позовній заяві позивачем заявлено клопотання про розгляд даної справи в порядку спрощеного провадження.

Ухвалою від 11.06.2018 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №912/1393/18, клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження задовольнив; встановив відповідачу строк для подання заперечення проти розгляду даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, постановив розпочати розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами 12.07.2018, встановив сторонам строк для подання заяв по суті справи.

Пунктами 4, 6 ч. 2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України встановлено обов'язок учасників справи подавати всі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Статтею 178 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: 1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; 2) позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Разом з тим, фізична особа-підприємець Рахім Мухаммад Абдул своїм правом на подання відзиву у встановлений судом строк не скористався, про поважність причин неподання відзиву господарський суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі №912/1393/18 виходячи з такого.

21.06.2018 на адресу господарського суду повернувся конверт з вкладенням (ухвалою про відкриття провадження у справі від 11.06.2018), направлений на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що сформований господарським судом (а.с.91-93).

У відповідності до ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - документ у паперовій або електронній формі, що сформований програмним забезпеченням Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за зазначеним заявником критерієм пошуку та містить відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які є актуальними на дату та час формування витягу або на дату та час, визначені у запиті, або інформацію про відсутність таких відомостей у цьому реєстрі.

Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру (ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

Як унормовано ч.ч. 1, 2, 4 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Таким чином, відомості про місцезнаходження відповідача, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, є офіційним та достовірним підтвердженням зазначеної інформації.

Відповідно до п. 99 постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку", рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату.

У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення.

Відповідно до п.п. 116, 117 розділу "Строк зберігання поштових відправлень, поштових переказів" постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку", у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через 5 календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення. Поштові відправлення, поштові перекази повертаються також у разі неможливості вручити їх через неправильно зазначену адресу або її відсутність (змита, відірвана чи пошкоджена в інший спосіб) та з інших причин, які не дають змоги оператору поштового зв'язку виконати обов'язки щодо пересилання поштових відправлень, поштових переказів.

Враховуючи наведене вище, господарський суд вважає, що не отримання відповідачем кореспонденції, якою господарський суд з дотриманням вимог процесуального закону, надіслав копію судового рішення у даній справі за належною адресою є обставиною, яка зумовлена не об'єктивними причинами, а суб'єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу. На підставі викладеного, відповідач несе ризики такої своєї поведінки, що цілком залежала від його волі.

Варто зазначити також, що отримавши позовну заяву позивача, належні докази направлення якої відповідачу наявні в матеріалах даної справи (а.с. 10), останній не був позбавлений можливості дізнатись інформацію щодо зазначеного позову шляхом ознайомлення з відповідним судовим рішеннями в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Виходячи із викладеного, господарський суд вважає, що ним дотримано вимог чинного законодавства щодо вручення сторонам судових рішень.

Як визначено ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

При розгляді даної справи господарський суд враховує зміну організаційно-правової форми позивача з публічного акціонерного товариства "Первомайський молочноконсервний комбінат" на приватне акціонерне товариство "Первомайський молочноконсервний комбінат", що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 62); при цьому згідно ч. 2 ст. 5 Закону України "Про акціонерні товариства" зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням.

Розглянувши наявні у справі матеріали, оцінивши докази, господарський суд встановив наступні обставини.

22.06.2017 між публічним акціонерним товариством "Первомайський молочноконсервний комбінат" (далі - ПАТ "Первомайський молочноконсервний комбінат", Постачальник) та фізичною особою-підприємцем Рахімом Мухаммад Абдулом (далі - ФОП Рахім Мухаммад Абдул, Покупець) укладено договір поставки №523/17-к (далі - Договір, а.с. 58-60).

Відповідно розділу 1 Договору предметом договору поставки є продукція: молочна продукція; сир; масло; молочні, м'ясні, рибні, овочеві консерви; напої, цукор, продукція бакалійної групи в асортименті (надалі іменується "товар"), перелік якої представлений, на момент укладення у публічній пропозиції Постачальника. В порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця, а Покупець в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобов'язується прийняти й оплатити товар згідно накладних. Загальна кількість товару, його часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), одиниці виміру товару зазначаються у видаткових накладних. Постачальник та покупець відповідно підтверджують, що укладання цього Договору та його виконання для Постачальника та покупця не суперечить нормам чинного законодавства України, а також відповідно підтверджують те, що укладання цього Договору та його виконання не суперечить цілям діяльності Сторін, положенням їхніх установчих документів чи інших локальних актів Сторін.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.3 розділу 3 Договору Постачальник доставляє товар на адресу Покупця за договірними цінами. Ціна за кожну партію товару встановлюється згідно договірних цін з урахуванням ПДВ, діючих на момент отримання товару і вказується в накладних. Загальна сума Договору визначається згідно з фактичною вартістю поставленого товару підтвердженого накладними, що свідчать про прийом-передачу Товару від Постачальника до Покупця. Вартість тари, упаковки, маркування за цим Договором включається у загальну ціну товару.

Пунктом 3.5. розділу 3 Договору передбачено, що розрахунки за товар здійснюються Покупцем в наступному порядку:

- за молочну продукцію протягом 7 (семи) календарних днів з моменту доставки Товару

- за іншу продукцію (твердий сир, консерви, напої, цукор, продукція бакалійної групи ) протягом 21 (двадцять одного) календарного дня з моменту доставки Товару.

Порядок оплати: безготівковий розрахунок - шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника або в іншому порядку та формі, що не суперечить діючому законодавству України (п. 3.6 розділу 3 Договору).

Згідно п. 6.1 розділу 6 Договору за порушення умов Договору винна сторона відшкодовує спричинені цим збитки, в тому числі не отриманий прибуток в порядку передбаченому чинним законодавством.

У випадку не отримання Постачальником 100 % оплати за поставлений товар у термін вказаний в п. 3.5. даного Договору з Покупця стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний день прострочення платежу без обмеження шестимісячним строком, встановленим ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України (п. 6.2 розділу 6 Договору).

За необґрунтовану відмову від прийняття замовленого товару Покупець сплачує Постачальнику штраф у розмірі 10 % від суми відмови та відшкодовує транспортні витрати понесені Постачальником (п. 6.3. розділу 6 Договору).

У випадку порушення Покупцем строку здійснення розрахунків за отриманий товар, що вказано в п. 3.5. Договору, а також порушення умов п. 3.7 Постачальник звільняється від зобов'язання здійснити постачання наступної партії товару до виконання ¦Покупцем відповідних зобов'язань (п. 6.4. розділу 6 Договору).

За несвоєчасну оплату за поставлений товар Покупець, крім встановленої пені (п.6.4.), сплачує штраф в розмірі 10 % від суми отриманої та неоплаченої продукції, якщо прострочка оплати перевищує 15 днів штраф 20% від суми неоплаченої продукції (п. 6.5 розділу 6 Договору).

Сплата пені (штрафних санкцій) не звільняє Сторони від виконання основних зобов'язань (п. 6.8 розділу 6 Договору).

Відповідно до розділу 9 Договору останній набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2018 року. У випадку якщо жодна із сторін не свої наміри розірвати або зміни Договір за місяць до його закінчення даний Договір автоматично пролонговується на наступний календарний рік.

Припинення Договору до закінчення строку його дії може мати місце згідно з письмовою згодою сторін.

У випадку встановлення недоцільності або неможливості виконання зобов'язань за Договором зацікавлена сторона вносить пропозицію про дострокове розірвання Договору, яка маг бути розглянута у 10 денний термін.

Умови Договору можуть бути змінені за взаємною згодою сторін з обов'язковим складанням письмового документу. Жодна із сторін не має права передавати свої права за Договором третій стороні без письмової згоди іншої сторони.

Договір підписано покупцем та посадовою особою постачальника та скріплено печаткою останнього.

На виконання умов Договору позивачем було поставлено продукції, а саме - молоко згущене 8,5%, дой-пак вагою 440 г, молоко незбиране згущене з цукром 8,5%, ж/б, вагою 370 грн. (далі-Товар) на загальну суму 1 539 089, 40 грн., що підтверджується видатковими накладними №ЦПБУ0018684 від 12.07.2017 на суму 22 356,00 грн., №ЦПБУ0020464 від 22.07.2017 на суму 31 320, 00 грн., №ЦПБУ0021616 від 29.07.2017 на суму 39 384, 00 грн., №ЦПБУ0020977 від 26.07.2017 на суму 39 384, 00 грн., №ЦПБУ0022239 від 02.08.2017 на суму 43 116, 00 грн., №ЦПБУ0024001 від 12.08.2017 на суму 42 228, 00 грн., №ЦПБУ0024002 від 12.08.2017 на суму 36 036, 00 грн., №ЦПБУ0024183 від 14.08.2017 на суму 54 021, 60 грн., №ЦПБУ0024415 від 15.08.2017 на суму 51 096, 00 грн., №ЦПБУ0024414 від 15.08.2017 на суму 42 228, 00 грн., №ЦПБУ0025032 від 18.06.2017 на суму 70 910, 40 грн., №ЦПБУ0025394 від 21.08.2017 на суму 59 181, 60 грн., №ЦПБУ0025393 від 21.08.2017 на суму 59 436,00 грн., №ЦПБУ0025870 від 29.08.2017 на суму 56 010, 00 грн., №ЦПБУ0025871 від 29.07.2017 на суму 59 006, 40 грн., №ЦПБУ0027422 від 02.09.2017 на суму 84 696, 00 грн., №ЦПБУ0027423 від 02.09.2017 на суму 100 575, 00 грн., №ЦПБУ0027758 від 19.08.2017 на суму 81 174, 00 грн., №ЦПБУ0038365 від 06.11.2017 на суму 459 578,40 грн., №ЦПБУ0038603 від 07.11.2017 на суму 107 352, 00 грн. (а.с. 20-29), що містять посилання на Договір та підписи покупця про отримання, уповноваженим на вказане згідно генеральної довіреності від 22.06.2017 (а.с. 61).

При цьому, згідно накладної на повернення №ЦПБУ0006163 від 25.09.2017 відповідачем повернуто Товар на загальну суму 40 026, 00 грн. (а.с. 18)

Покупець розрахувався за поставлений товар на загальну суму 970 511, 40 грн., що підтверджується прибутковими касовими ордерами за період з 28.07.2017 по 12.02.2018, наявними в матеріалах справи (а.с. 31-57).

Разом з тим, як вказує позивач, в порушення п. 3.5 Договору, відповідач частково не розрахувався за поставлений Товар, внаслідок чого за останнім утворилась заборгованість в сумі 528 552, 00 грн.

Вказана сума боргу підвереджується актом взаєморозрахунків за період з 01.06.2017 по 10.05.2018, підписаним обома сторонами (а.с. 12).

З метою врегулювання спору в досудовому порядку, позивач звернувся до відповідача з претензією від 19.02.2018 про сплату заборгованості в розмірі 528 552,00 грн., що утворилась за відповідачем внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов'язань за Договором, яка залишена останнім без відповіді (а.с. 14).

Як повідомляє позивач, відповідач за отриманий товар в повному обсязі не розрахувався, що стало підставою для звернення до суду з позовом у даній справі.

При розгляді справи, господарський суд враховує наступне.

В силу положень ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Згідно ч. 7 ст. 179 та ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарський суд враховує, що за своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором поставки.

Згідно ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом поставки, згідно ч. 1 ст. 266 Господарського кодексу України, є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як передбачає ч. 6 ст. 265 Господарського кодексу України, до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно положень Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України), натомість покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару; покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч.ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Втім жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог ст. 86 Господарського процесуального кодексу України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Разом з цим, відповідач не надав до господарського суду доказів оплати вартості отриманого Товару в повному обсязі.

За вимогами ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони іншим договором не було виконано належним чином.

Вказаним положенням кореспондують норми ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Виходячи з положень частини першої ст. 692 Цивільного кодексу України, Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Отже, якщо умовами договору сторони встановили строк оплати товару, то такий товар має бути оплачений в установлений договором строк.

В силу приписів ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Господарським судом у даній справі встановлено, що позивач свої обов`язки за Договором виконав належним чином, здійснивши поставку Товару, що підтверджується належними доказами, наявними в матеріалах справи.

Відповідач свої зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати Товару не виконав, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість в розмірі 528 552,00 грн.

Відповідачем докази погашення заборгованості за отриманий Товар господарському суду не надані, в матеріалах справи такі докази відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем порушено умови Договору, а також приписи ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому позовні вимоги ПрАТ "Первомайський молочноконсервний комбінат" про стягнення з ФОП Рахіма Мухаммад Абдула боргу в розмірі 528 552,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім цього, за прострочення виконання зобов'язання з оплати поставленого Товару, позивач просить стягнути з відповідача нараховану пеню у розмірі 81 717, 94 грн., 3% річних в розмірі 7 689,34 грн. та 28 605,51 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. .1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Матеріали справи свідчать, що відповідач свої зобов'язання за Договором виконував неналежним чином, чим порушив його умови, що слугувало підставою для нарахування позивачем пені в розмірі 81 717,94 грн.

Крім того, статтею 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Як зазначено вище, сторони в п. 6.2 Договору передбачили, що у випадку не отримання Постачальником 100% оплати за поставлений Товар у термін, вказаний в п.3.5 Договору з Покупця стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення платежу без обмеження шестимісячним строком, встановленим п. 6 ст. 232 Господарського Кодексу України.

Згідно п. 3.5 Договору розрахунки за Товар здійснюються в наступному порядку: за молочну продукцію протягом 7 (семи) календарних днів з моменту доставки Товару; за іншу продукцію (твердий сир, консерви, напої, цукор, продукція бакалійної групи) протягом 21 календарного дня з моменту доставки Товару.

Позивач нараховує пеню за порушення строку оплати Товару в наступному розмірі:

- за видатковою накладною №ЦПБУ0038365 від 06.11.2017 (а.с. 29), на суму 459 578, 40 грн., оплачену частково на суму 38 378, 40 грн.) за період з 28.11.2017 по 22.05.2018 на суму боргу 421 200,00 грн. (459 578, 40 грн. (загальна сума товару за накладною) - 38 378, 40 грн. (часткова сплата відповідачем) = 421 200,00 грн.) - 65 234,05 грн.;

- за видатковою накладною № ЦПБУ0038603 від 07.11.2017 (а.с. 29) за період з 29.11.2017 по 22.05.2018 на суму боргу 107 352, 00 грн. - 16 483,89 грн.

Перевіривши пред'явлений позивачем до стягнення розмір пені, господарський суд прийшов до висновку, що сума в цій частині дещо завищена, та за розрахунком суду становить: за період з 28.11.2017 по 22.05.2018 на суму боргу 421 200,00 грн. (видаткова накладна №ЦПБУ0038365 від 06.11.2017) - 64 449,37 грн.; за період з 29.11.2017 по 22.05.2018 на суму боргу 107 352, 00 грн. (видаткова накладна №ЦПБУ0038603 ) - 16 346, 92 грн.

Таким чином, з відповідача підлягає до стягнення пеня на загальну суму 80 796,29 грн.

У стягненні пені в іншій частині господарський суд відмовляє у зв'язку з неправильним розрахунком позивача.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові 3% річних нараховуються від простроченої суми за весь час прострочення.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок в частині стягнення 3 % річних за період з 29.11.2017 по 24.05.2018 (а.с. 7) на суму боргу 528 552, 00 грн., господарський прийшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача в цій частині та їх задоволення повністю.

Згідно розрахунку позивача до стягнення з відповідача підлягають інфляційні втрати за період - грудень 2017 - квітень 2018 на суму 28 605,51 грн.

Як вбачаться з листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р. при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць. За змістом вищевказаного листа, умовно слід рахувати якщо борг утворився з 1 до 15 числа місяця, то слід нараховувати індекс інфляції за цей поточний місяць, а якщо борг виник з 16 по 31 число, то розрахунок інфляційних втрат починається з наступного місяця.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши пред'явлену до стягнення позивачем суму інфляційних втрат та межі вказаного періоду (з урахуванням виникнення прострочення виконання зобов'язання з 28.11.2017 за видатковою накладною №ЦПБУ0038365 від 06.11.2017 та з 29.11.2018 за видатковою накладною № ЦПБУ0038603 від 07.11.2017), господарський суд прийшов до висновку про обґрунтованість розрахунку позивача в цій частині.

Враховуючи викладене, позовні вимоги приватного акціонерного товариства "Первомайський молочноконсервний комбінат" про стягнення з фізичної особи-підприємця Рахім Мухаммад Абдул заборгованості та штрафних санкцій підлягають частковому задоволенню в розмірі 528 552,00 грн. основного боргу, 80 796,29 грн. пені, 3 % річних в сумі 7 689, 34 грн. та 28 605,51 грн. інфляційних втрат. У задоволені позовних вимог в іншій частині господарський суд відмовляє.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Рахіма Мухаммада Абдула (27100, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, 11.07.1976 р.н.) на користь приватного акціонерного товариства "Первомайський молочноконсервний комбінат" (55204, Миколаївська обл., м. Первомайськ, пр. Труда, 12, р/р 3780 в АТ "ОТП Банк", МФО 300528, ) 528 552,00 грн. основного боргу, 80 796,29 грн. пені, 3 % річних в сумі 7 689, 34 грн. та 28 605,51 грн. інфляційних втрат, а також 9 684, 89 грн. судового збору.

У задоволені позову в іншій частині відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Копії рішення направити сторонам, а саме:

позивачу за адресою: пр. Труда, 12, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55204

відповідачу за адресою: АДРЕСА_2.

Суддя Л.С. Вавренюк