ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2018 року м. ОдесаСправа № 923/73/18
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Головея В.М.

Суддів: Принцевської Н.М., Савицького Я.Ф.

(У звязку з перебуванням судді-учасника колегії ОСОБА_1 у відпустці, склад судової колегії змінено на підставі розпорядження №913 від 30.07.2018 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2018)

секретар судового засідання Селиверстова М.В.,

за участю представників сторін:

від позивача - не зявився,

від відповідача ОСОБА_2 (ордер),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрі Ком»

на рішення Господарського суду Херсонської області від 24.04.2018

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрі Ком»

до Приватного підприємства «Барбет»

про стягнення відшкодування за поставку неякісного товару

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрі Ком» (далі Товариство, позивач) звернулось до Господарського суду Херсонської області із позовом до Приватного підприємства «Барбет» (далі Підприємство, відповідач) про відшкодування за поставку неякісного товару у розмірі 18 258 євро, що становить станом на 22 січня 2017 року відповідно до офіційного курсу гривні до євро 645 407,92 грн.

Позов обґрунтований тим, що між сторонами був укладений договір купівлі-продажу, за умовами якого Підприємство в липні 2015 року поставило Товариству товар, за який позивач розрахувався в повному обсязі, проте в серпні 2015 року компанією ROYCE RESOURCES L.P. (контрагентом позивача) було виявлено, що відповідач продав неякісний товар, у звязку з чим, позивач змушений був сплатити відшкодування за поставку неякісного товару. У звязку з тим, що контрагент позивача виявив невідповідність товару характеристикам, що підтверджується висновком лабораторної експертизи від 11.08.2015 і тільки після виставлення компанією ROYCE RESOURCES L.P. до компанії ICE COM Handelsgesellschaft m.b.H. рахунка №15751 від 29 жовтня 2015 року про «плату за пошкодження доставленої соняшникової продукції Demeter …», позивач дізнався про порушення умов Договору щодо якості товару. У звязку з цим, позивач направив претензію на адресу відповідача.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 24.04.2018 (суддя Литвинова В.В.) у задоволенні позову відмовлено, стягнуто з позивача на користь відповідача судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 64 000,00 грн.

Рішення мотивовано тим, що Товариством не доведені позовні вимоги належними та допустимими доказами.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Товариство звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило рішення скасувати, ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що позивач мав можливість виявити (та виявив) невідповідність товару якісним характеристикам не у момент відвантаження товару, а лише після проведення лабораторних досліджень. На думку апелянта, зміст електронного листа відповідача від 22 січня 2016 року, доводить факт визнання останнім свого боргу перед позивачем.

Крім цього, апелянт зазначає, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності представника позивача, оскільки відмовив у задоволенні клопотання останнього про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, чим позбавив позивача можливості взяти участь в судовому засіданні.

Також, скаржник вважає, що господарський суд стягнув на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у непомірно великому розмірі.

Ухвалами суду апеляційної інстанції від 04.07.2018 колегією суддів у складі: головуючий суддя Головей В.М., суддів: Разюк Г.П., Савицький Я.Ф. відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 01.08.2018.

16.07.2018 до суду апеляційної інстанції від Підприємства надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останнє зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та таким, що прийняте без порушень норм матеріального та процесуального права.

Також, від відповідача до Одеського апеляційного господарського суду надійшло клопотання про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн.

У звязку з перебуванням суддів-учасників колегії ОСОБА_1 у відпустці, склад судової колегії змінено на підставі розпорядження №913 від 30.07.2018 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2018, сформовано новий склад колегії, а саме: головуючий суддя Головей В.М., судді: Принцевська Н.М., Савицький Я.Ф.

Представник позивача в судове засідання 01.08.2018 не зявився та не скористався своїм правом на участь в розгляді справи апеляційним судом, хоча повідомлявся належним чином про день, час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 04.07.2018, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Проте, така неявка представника позивача не перешкоджає розгляду скарги, оскільки, ухвалою Одеського апеляційного господарського суду про призначення справи до розгляду явка представників сторін не визнавалась обов'язковою, а матеріали справи дають можливість розглянути скаргу по суті.

В судовому засіданні 01.08.2018 представник відповідача надав пояснення, в яких просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Крім цього, представник відповідача підтримав клопотання про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн. та просив суд, його задовольнити.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 червня 2015 року між Товариством (покупець) та Підприємством (продавець) було укладено договір купівлі-продажу №72 (далі - договір), за умовами якого продавець зобовязується поставити та передати у власність, а покупець прийняти та оплатити соняшник (товар) на умовах, передбачених договором.

Відповідно до п. 2.1 договору кількість (вага) Товару складає 60 тонн +/- 5% за вибором Продавця.

На виконання умов договору за видатковою накладною № РН-0000113 від 01 липня 2015 року позивач отримав соняшник в кількості 56,060 тонн на загальну суму 605448,00 грн. (а.с.12). Відповідно до Рахунку-фактури № СФ-0000051 від 01 липня 2015 року позивачу було виставлено рахунок на оплату 605 448,00 грн. за постачання соняшнику відповідачем.

02 липня 2015 року ТОВ «Агрі Ком» перерахувало на рахунок Підприємства 473 040,00 грн. як оплату за соняшник згідно з рах. № 51 від 01.07.2015, що підтверджується платіжним дорученням № 8 від 02.07.2017 року (а.с.14). 06 липня 2015 року Товариство було сплачено решту коштів в розмірі 132 408,00 грн. за соняшник згідно рах. № СФ-0000051 від 01.07.2017, що підтверджується платіжним дорученням № 3184 від 06.07.2015 (а.с.15).

Якість Товару, що постачається, повинна відповідати наступним вимогам та мати наступні показники: вологість - 8%; сміттєва домішка - 3%; олійна домішка - 3%. В тому числі: без ГМО; органічне походження (п. 2.3. Договору).

Судова колегія зазначає, що господарський суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що згідно протоколів досліджень товар відповідав вимогам щодо якості встановленим в Договорі, що підтверджується аналітичними звітами, наявними в матеріалах справи (а.с.84-88). Жодних претензій щодо якості Товару позивачем у визначеному Договором порядку заявлено не було.

Відповідно до ст. 668 ЦК України ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходить до покупця з моменту передання йому товару, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу частини 1 ст.679 Цивільного кодексу України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Отже, висновок Лабораторії доктора Шпехта (м. Гамбург) від 11.08.2015, на який посилається позивач, не є належним доказом поставки відповідачем позивачу неякісного товару, оскільки з висновку не вбачається, що предметом дослідження був Товар (насіння соняшника), поставлений відповідачем позивачу на підставі Договору від 24.06.2015. Товар для дослідження, згідно висновку від 11.08.2015, був наданий ТОВ «ОСОБА_3 ОІЛС», яке не отримувало товар від відповідача.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, що позивач мав можливість виявити (та виявив) невідповідність товару якісним характеристикам не у момент відвантаження товару, а лише після проведення лабораторних досліджень та те, що зміст електронного листа відповідача від 22 січня 2016 року доводить факт визнання останнім свого боргу перед позивачем.

Так, згідно п.2.4. Договору для вирішення можливих суперечностей щодо якості Товару, під час завантаження Товару у присутності представника Покупця, відбирається та опломбовується зразок Товару. Якщо при отриманні Товару Покупець вважає якість Товару невідповідною до п.2.3. Договору, відібраний та опломбований раніше зразок відправляється у акредитовану GАFТА лабораторію за рахунок Продавця. Результати аналізу цього зразка приймаються обома сторонами як вирішальний і визначають параметри якості усієї партії Товару.

Відповідно до п. 6.1. Договору після виявлення невідповідності якісних та/або кількісних характеристик товару, визначених у п. 2.1. та п.2.3. договору або порушення строків, визначених у п. 4.1. покупець повинен надіслати Претензію або Рекламацію продавцю у письмовому вигляді будь-яким засобом звязку протягом 20 днів з моменту прийняття товару покупцем. Датою прийняття товару вважається дата виписки видаткової накладної на окрему партію товару.

Проте, позивачем не надано до матеріалів справи доказів належного виконання п.6.1. договору. Претензія датована 18.01.2016 (а.с.49).

Стосовно листа відповідача від 22.01.2016 року, то позивачем не надано відповідних доказів, що відповідь ПП «Барбет» стосується правовідносин, що виникли між Позивачем та Відповідачем саме за Договором від 24.06.2015 року. Претензія Позивача від 18.01.2016р. №72/03/2016 різниться з заявленими позовними вимогами та підставами для їх задоволення та містить визначення збитків Позивача в сумі 189657,00 грн., а не 18258 Євро, як зазначено в позові.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення), покупець має право за своїм вибором відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми або вимагати заміни товару. У разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами чи зразком (еталоном), покупець має право відмовитися від прийняття і оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, вимагати повернення сплаченої суми (п.1 ч.2 ст.678 ЦК України, ч. 5 ст. 268 ГК України).

З матеріалів справи вбачається, що Товариство прийняло Товар у Підприємства без жодних застережень щодо його якості.

Приймаючи до уваги викладене, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог, оскільки позивач не обґрунтував свої вимоги належними та допустимими доказами.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції позбавив можливості позивача брати участь в судовому засіданні, оскільки відмовив у задоволенні клопотання останнього про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, судова колегія не приймає до уваги, адже призначення судового засідання в режимі відеоконференції має здійснюватись у виключних випадках, коли з обєктивних причин учасник судового процесу позбавлений можливості приймати участь у засіданні, а його участь є необхідною для встановлення всіх обставин справи. Однак, Товариством не було надано до клопотання доказів, що жоден з його представників не матиме змоги прийти участь у судовому засіданні, проведення якого було призначене у Господарському суді Херсонської області.

Водночас, не можна погодитися з рішенням господарського суду в частині розподілу витрат на оплату послуг адвоката, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За ч. ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження понесених витрат на послуги адвоката в суді першої інстанції Підприємством було надано копію договору № 034/18 від 14.03.2018 про надання правової допомоги, рахунок на оплату №16 від 14.03.2018, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію платіжного доручення №5117 від 27.03.2018 про сплату 64 000,00 грн. з призначенням платежу: «За правову допомогу зг. дог. №034/18 від 14.03.2018р., рах. №16 від 14.03.2018 без ПДВ»; розрахунок розміру витрат ПП «Барбет» повязаних з наданням правової допомоги за договором №034/18 від 14.03.2018 (а.с. 96-111).

Господарський суд, розподіляючи витрати за послуги адвоката, прийшов до висновку про те, що наявні в матеріалах справи документи надані відповідачем, є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на послуги адвоката у розмірі 64 000,00 грн., проте, судова колегія вважає, що розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат, адже вони становлять надмірний тягар для позивача, що суперечить принципу розподілу витрат.

Врахувавши договір про надання правової допомоги № 034/18 від 14.03.2018, платіжне доручення №5117 від 27.03.2018 на суму 64 000,00 грн., розрахунок розміру витрат ПП «Барбет» повязаних з наданням правової допомоги за договором №034/18 від 14.03.2018 (в якому вказані одні й ті ж самі послуги, однак дещо змінені їх найменування), взявши до уваги те що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що ОСОБА_2 здійснювалась підготовка і подання відзиву на позов, клопотання та представництво інтересів відповідача в судових засіданнях у цій справі (а.с. 80-81, 93-95, 96, 114-116, 127-128), а також те, що стягнення адвокатських витрат у зазначеній господарським судом сумі не відповідає критеріям розумності, співрозмірності, апеляційний суд приходить до висновку про зміну рішення господарського суду в частині розподілу витрат на послуги адвоката, шляхом зменшення цих витрат з 64 000,00 грн. до 7 000,00 грн. (витрати на правову допомогу при розгляді господарської справи у місцевому суді).

Також, звертаючись із відзивом на апеляційну скаргу, ОСОБА_2 надав клопотання про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн.

На підтвердження понесених відповідачем таких витрат, посилається на платіжне доручення № 5573 від 12.07.2018, договір про надання правової допомоги №073/18 від 11.07.2018 та розрахунок розміру витрат ПП «Барбет», проте, із доданих до клопотання документів не можна встановити який перелік послуг (робіт) надав адвокат ОСОБА_2 відповідачу, окрім підготування і подання відзиву на апеляційну скаргу (обсягом 3 сторінки), суд, керуючись ст. 126 ГПК України, вважає за можливе стягнути з позивача на користь відповідача 3 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Оскільки рішення Господарського суду Херсонської області підлягає зміні в часині витрат на оплату послуг адвоката (професійну правничу допомогу), на що судові витрати не нараховуються, то судовий збір згідно з ст. 129 ГПК України за розгляд апеляційної скарги покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 126, 269, 270, 275, 277, 282 ГПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрі Ком» - задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Херсонської області від 24.04.2018 року в частині витрат на правову допомогу за розгляд справи у місцевому господарському суді змінити, зменшивши суму їх стягнення з відповідача з 64 000,00 грн. до 7 000,00 грн.

3. В іншій частині рішення Господарського суду Херсонської області від 24.04.2018 року залишити без змін.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрі Ком» на користь Приватного підприємства «Барбет» 3 000,00 грн. витрат, пов'язаних з правничою допомогою адвоката у суді апеляційної інстанції.

5. Доручити Господарському суду Херсонської області видати накази із зазначенням всіх необхідних реквізитів сторін.

Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Головей В.М.

Судді: Принцевська Н.М.

ОСОБА_4