ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

31 липня 2018 року                                                    Справа № 913/221/18

Провадження №19/913/221/18

Розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи

за позовом першого заступника керівника Луганської місцевої прокуратури №2 (вул. Центральна, 41, смт. Станиця Луганська, Луганська область, 93600) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах позивача 1 – Луганської обласної державної адміністрації (проспект Центральний, 59, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93405)

позивача 2 – Станично – Луганської районної державної адміністрації Луганської області (вул. Центральна, 25, смт. Станиця Луганська, Луганська область, 93600)

до Приватного акціонерного товариства “Кондрашівський піщаний кар’єр” (вул. Пушкіна, 91, с. Малинове, Станично – Луганський район, Луганська область, 93602)

про повернення земельної ділянки

Суддя Господарського суду Луганської області Косенко Т.В.

Секретар судового засідання – Сокрута Н.М.

У засіданні брали участь:

від прокуратури – представник не прибув;

від позивача 1 - представник не прибув;

від позивача 2 - представник не прибув;

від відповідача – представник не прибув.

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Луганської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Луганської обласної державної адміністрації та Станично – Луганської районної державної адміністрації Луганської області звернувся до Господарського суду Луганської області з позовом до Приватного акціонерного товариства “Кондрашівський піщаний кар’єр” про зобов’язання повернути Станично – Луганській районній державній адміністрації Луганської області земельну ділянку загальною площею 44,3348 га земель промисловості зі складу земель запасу Станично – Луганської селищної ради Станично – Луганського району Луганської області, що передана згідно з договором оренди земельної ділянки б/н від 30.05.2006.

Позовні вимоги заявника обґрунтовані тим, що 30.05.2006 між Станично – Луганською районною державною адміністрацією Луганської області та Закритим акціонерним товариством “Кондрашівський піщаний кар’єр” укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого орендодавець на підставі розпорядження Станично – Луганської районної державної адміністрації №63 від 07.02.2006 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 44,3348 га зі складу земель запасу Станично – Луганської селищної ради Станично – Луганського району Луганської області. 30.05.2016 строк дії договору оренди земельної ділянки закінчився, його поновлення не відбувалось. Об’єкт оренди всупереч вимогам договору оренди та чинного законодавства відповідачем не повернутий.

Згідно зі ст.53 Господарського процесуального кодексу України у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду в інтересах інших осіб, державних чи суспільних інтересах та брати участь у цих справах. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, які звертаються до суду за захистом прав і інтересів інших осіб, повинні надати суду документи, які підтверджують наявність передбачених законом підстав для звернення до суду в інтересах таких осіб. У визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

За змістом ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб’єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частиною 4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов’язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб’єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб’єктом владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.24 Закону України “Про прокуратуру” право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам.

Господарський суд зауважує наступне.

Відповідно до п.1 договору оренди земельної ділянки від 30.05.2006, який укладений між Станично – Луганською районною державною адміністрацією (орендодавець, позивач 2) та Закритим акціонерним товариством “Кондрашівський піщаний кар’єр” (орендар, відповідач), орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення на підставі розпорядження Станично – Луганської районної державної адміністрації №63 від 07.02.2006 із складу земель запасу Станично – Луганської селищної ради Станично – Луганського району Луганської області.

На момент укладення договору, тобто у 2006 році, відповідно до приписів Земельного кодексу України право розпоряджатися вказаною земельною ділянкою було віднесено до повноважень Станично – Луганської районної державної адміністрації, яка є орендодавцем за договором оренди земельної ділянки від 30.05.2006.

З 01.01.2013 набув чинності Закон України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності” №5245-VI від 06.09.2012 відповідно до якого ст.122 Земельного кодексу України викладено у новій редакції.

Згідно вимог ч.5 ст.122 Земельного кодексу України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Відповідно до абз.1-3 ч.1 ст.1 Закону України “Про військово-цивільні адміністрації” для виконання повноважень місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених цим Законом, у районі проведення антитерористичної операції можуть утворюватися військово-цивільні адміністрації. Військово-цивільні адміністрації - це тимчасові державні органи у селах, селищах, містах, районах та областях, що діють у складі Антитерористичного центру при Службі безпеки України і призначені для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення безпеки і нормалізації життєдіяльності населення, правопорядку, участі у протидії диверсійним проявам і терористичним актам, недопущення гуманітарної катастрофи в районі проведення антитерористичної операції. Військово-цивільні адміністрації району, області - це тимчасові державні органи, що здійснюють на відповідній території повноваження районних, обласних рад, державних адміністрацій та інші повноваження, визначені цим Законом.

Абзацом 2 ч.2 ст.1 Закону України “Про військово-цивільні адміністрації” передбачено, що районні та обласні державні адміністрації, що набули статусу військово-цивільних адміністрацій, не потребують внесення змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. В офіційній назві цих органів може застосовуватися поряд з назвою відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань додаткова назва “військово-цивільна адміністрація”, що вказує на їхній тимчасовий статус із додатковими повноваженнями.

Указом Президента України №123/2015 від 05.03.2015 “Про утворення військово-цивільних адміністрацій” було утворено Луганську обласну військово-цивільну адміністрацію.

Таким чином, назва “військово-цивільна адміністрація” є додатковою назвою юридичної особи – Луганської обласної державної адміністрації, яка відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, отриманої на сайті https://usr.minjust.gov.ua і значиться у вказаному реєстрі. Луганська обласна державна адміністрація має ідентифікаційний код 00022450.

Таким чином, з наведених положень законодавства випливає, що Станично – Луганська районна державна адміністрація, як сторона у договорі оренди земельної ділянки від 30.05.2006, та Луганська обласна державна адміністрація, як орган наділений повноваженнями з розпорядження землями промисловості державної форми власності, могли самостійно звернутися до суду з вимогою про повернення земельної ділянки загальною площею 44,3348 га.

При цьому, незважаючи на наявність у Станично – Луганської районної державної адміністрації та у Луганської обласної державної адміністрації повноважень щодо звернення до суду з відповідним позовом, вони протягом тривалого часу не вживали заходів щодо повернення земельної ділянки.

Підставою звернення прокурора з позовною заявою в особі Луганської обласної державної адміністрації та Станично – Луганської районної державної адміністрації Луганської області є порушення інтересів держави, яке полягає у неповерненні відповідачем земельної ділянки орендодавцю (позивачу 2) після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки від 30.05.2006, як наслідок, обмеження можливості розпоряджатися спірною земельною ділянкою, використовувати її або надати в оренду іншим особам.

Вказані обставини обумовили представництво прокурором інтересів держави в особі Луганської обласної державної адміністрації та Станично – Луганської районної державної адміністрації Луганської області.

На підтвердження факту повідомлення Луганської обласної державної адміністрації та Станично – Луганської районної державної адміністрації Луганської області про звернення до суду з цим позовом, прокурором надано відповідні листи №37-1170вих-18 від 26.04.2018 та №37-1169вих-18 від 26.04.2018 з описами вкладення у цінний лист від 27.04.2018.

За таких обставин господарський суд дійшов висновку, про наявність у цьому випадку підстав для представництва прокурором інтересів держави відповідно до ст.23 Закону України “Про прокуратуру”.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 21.05.2018 відкрито провадження у справі та підготовче засідання призначено на 18.06.2018.

Ухвалою суду від 18.06.2018 відкладено розгляд справи в підготовчому провадженні на 10.07.2018.

Ухвалою суду від 27.06.2018 розгляд справи в підготовчому провадженні перенесено на 16.07.2018.

Ухвалою суду від 16.07.2018 закрито підготовче провадження та справу до судового розгляду по суті призначено на 31.07.2018.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Неподання відзиву на позовну заяву не перешкоджає розгляду спору по суті.

Згідно положень ст.165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

30.05.2006 між Станично – Луганською районною державною адміністрацією (орендодавець, позивач 2) та Закритим акціонерним товариством “Кондрашівський піщаний кар’єр” (орендар, відповідач) укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов п.1 якого, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення на підставі розпорядження Станично – Луганської районної державної адміністрації №63 від 07.02.2006 із складу земель запасу Станично – Луганської селищної ради Станично – Луганського району Луганської області.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 44,3348 гектарів земель промисловості під відкритими розробками, відповідними спорудами (п.2 договору).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 194000 грн 22 коп. (п.4 договору).

Договір укладено на 10 років. Початок дії договору 30.05.2006, закінчення – 30.05.2016. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п.7 договору).

Згідно з п.20 договору після припинення дії договору оренди орендар повертає орендодавцю земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Дія договору припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено (п.33 договору).

Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п.39 договору).

Договір зареєстрований у Станично – Луганському районному реєстраційному окрузі, в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди, про що вчинено запис №23 від 08.06.2006.

30.05.2016 строк дії договору закінчився. Доказів продовження строку його дії або поновлення суду не надано.

Правовідносини щодо оренди земельних ділянок, які виникли між сторонами, регулюються насамперед Законом України “Про оренду землі”, Земельним кодексом України та Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Частиною 2 ст.792 Цивільного кодексу України також встановлено, що відносини по найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно з ст.1 Закону України “Про оренду землі” передбачено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст.2 Закону України “Про оренду землі” відносини, пов’язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цих Законів, а також договором оренди землі.

Статтею 13 Закону України “Про оренду землі” передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов’язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов’язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною 1 ст.31 Закону України “Про оренду землі” передбачені підстави припинення договору оренди землі, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до ч.1 ст.34 Закону України “Про оренду землі” у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов’язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначений договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Відповідно до ч.1 ст.785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов’язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Суд зауважує, що відсутність в установленому порядку підтвердження про повернення земельної ділянки відповідачем призводить до обмеження можливості здійснення функції управління майном, а саме володіти, користуватись та розпоряджатись власністю.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та про їх задоволення.

Судовий збір у сумі 1762 грн 00 коп. покладається на відповідача згідно ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.129, 165, 232, 233, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги першого заступника керівника Луганської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Луганської обласної державної адміністрації та Станично – Луганської районної державної адміністрації Луганської області до Приватного акціонерного товариства “Кондрашівський піщаний кар’єр” про повернення земельної ділянки задовольнити у повному обсязі.

2. Зобов’язати Приватне акціонерне товариство “Кондрашівський піщаний кар’єр” (вул. Пушкіна, 91, с. Малинове, Станично – Луганський район, Луганська область, 93602, ) повернути Станично – Луганській районній державній адміністрації Луганської області (вул. Центральна, 25, смт. Станиця Луганська, Луганська область, 93600, ) земельну ділянку загальною площею 44,3348 га земель промисловості зі складу земель запасу Станично – Луганської селищної ради Станично – Луганського району Луганської області, що передана згідно з договором оренди земельної ділянки б/н від 30.05.2006, який зареєстровано у Станично – Луганському районному реєстраційному окрузі у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди за №23 від 08.06.2006, про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства “Кондрашівський піщаний кар’єр” (вул. Пушкіна, 91, с. Малинове, Станично – Луганський район, Луганська область, 93602, ) на користь Прокуратури Луганської області (вул. Б. Ліщини, 27, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, ) витрати зі сплати судового збору в сумі 1762 грн 00 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 Господарського процесуального кодексу України та порядку, визначеному п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 09.08.2018.

Суддя Косенко Т.В.