ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХвала

"03" серпня 2018 р. м. Ужгород Справа № 907/728/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТрансКом", м. Ужгород

до Ужгородської міської ради, м. Ужгород

до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, м. Ужгород

про стягнення з Ужгородської міської ради суми 651 222 грн. 60 коп. заборгованості за надані послуги,

Суддя господарського суду - Пригара Л.І.

СУТЬ СПОРУ: Товариством з обмеженою відповідальністю "ТрансКом", м. Ужгород заявлено позов до Ужгородської міської ради, м. Ужгород та до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, м. Ужгород про стягнення з Ужгородської міської ради суми 651 222 грн. 60 коп. заборгованості за надані послуги.

04.10.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ТрансКом", м. Ужгород звернулося до господарського суду Закарпатської області з позовом до Ужгородської міської ради та до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради про стягнення 651 222 грн. 60 коп. боргу за надані послуги.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 11.12.2017 року у справі № 907/728/17 (суддя Бобрик Г.Й.) залишено без розгляду позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТрансКом" із посиланням на п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України, в мотивувальній частині якої зазначено, що позивач не надав документів, необхідних для вирішення даного спору, а саме, обґрунтованого детального розрахунку суми, що є предметом спору, із зазначенням періоду надання послуг, підстави вартості наданих послуг станом на відповідний місяць спірного періоду, не повідомив про поважні причини їх неподання та не з'явився в судове засідання.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 26.02.2018 року ухвалу господарського суду Закарпатської області від 11.12.2017 року у справі № 907/728/17 про залишення позову без розгляду скасовано, справу передано на розгляд до господарського суду Закарпатської області.

Ухвалою суду від 13.03.2018 року задоволено самовідвід судді Бобрик Г.Й. від розгляду справи № 907/728/17, справу передано для повторного автоматизованого розподілу у відповідності з вимогами ГПК України та Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями господарського суду Закарпатської області від 14.03.2018 року, справу № 907/728/17 розподілено судді Пригарі Л.І.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 19.03.2018 року справу № 907/728/17 прийнято до провадження суддею Пригарою Л.І. у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 03.04.2018 року.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 03.04.2018 року провадження у справі зупинено до перегляду Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду ухвали господарського суду Закарпатської області від 11.12.2017 року і постанови Львівського апеляційного господарського суду від 26.02.2018 року у справі № 907/728/17 та повернення матеріалів справи № 907/728/17 на адресу господарського суду Закарпатської області.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.06.2018 року постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26.02.2018 року у справі господарського суду Закарпатської області № 907/728/17 залишено без змін.

30.07.2018 року при супровідному листі Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду № 24-12/1272 від 04.07.2018 року матеріали справи № 907/728/17 повернуті на адресу господарського суду Закарпатської області.

На підставі ст. 230 ГПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Таким чином, враховуючи, що обставини, які були підставою зупинення провадження у справі усунуті, провадження у справі підлягає поновленню.

За приписами ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 36 цього Кодексу, яка врегульовує питання недопустимості повторної участі судді у розгляді справи. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який серед іншого, полягає в усуненні всіх розумних сумнівів сторін та сторонніх осіб щодо безсторонності такого суду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського Суду з прав людини об'єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об'єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім. При зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви. Тому важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості (див.: Hauschildt v. Denmark judgment of 24 May 1989, Series A, No. 154, p. 48).

За приписами ст. 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ГПК України господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Положеннями ст. ст. 6, 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Відповідно до статті 3 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з'їздом суддів України 22.02.2013 року, суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.

Статтею 10 Кодексу суддівської етики встановлено, що суддя повинен виконувати обов'язки судді безсторонньо і неупереджено та утримуватися від поведінки, будь-яких дій або висловлювань, що можуть призвести до виникнення сумнівів у рівності професійних суддів, народних засідателів та присяжних при здійсненні правосуддя.

Рішенням Ради суддів України від 04.02.2016 року № 1 був затверджений Коментар до Кодексу суддівської етики (далі - Коментар).

В цьому Коментарі зазначено, що суддя повинен дбати про те, щоб його поведінка була бездоганною з точки зору стороннього спостерігача. Дії та поведінка судді повинні підтримувати впевненість громадськості у чесності й непідкупності судових органів. Не досить лише вершити правосуддя; потрібно, щоб його звершення було очевидним для загалу.

В Коментарі до статті 15 Кодексу зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес. Згідно з положеннями коментованої статті підставою для самовідводу може стати обставина, коли судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Це означає, що особисто судді стали відомі певні обставини або факти, які потенційно можуть вплинути на прийняття ним рішення по справі або викликати у сторін сумніви в справедливості та об'єктивності судді. До таких ситуацій належать випадки, коли, наприклад, хтось із учасників процесу є родичем або знайомим когось з членів сім'ї судді, людиною, з якою суддя познайомився, перебуваючи в гостях у своїх знайомих, та інші подібні випадки. Навіть якщо про ці обставини невідомо учасникам процесу і ніхто про них не заявляє, суддя зобов'язаний сповістити їх про наявність таких обставин для вирішення питання щодо відводу або заявити самовідвід.

Як вбачається із листа Слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Закарпатській області № 58/6/3519 від 17.07.2018 року, першим відділенням Слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000189 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Згідно викладеної у вказаному листі інформації, матеріали кримінального провадження, містять відомості про те, що адвокат Пересоляк О.С., приймаючи участь у розгляді суддею господарського суду Закарпатської області Бобрик Г.Й. справи № 907/728/17, заявив про внесення працівниками зазначеного суду до протоколу судового засідання завідомо неправдивих відомостей щодо прийняття ухвали від 11.12.2017 року.

Оскільки начальником першого відділення Слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Закарпатській області, яким проводиться досудове розслідування у наведеному кримінальному провадженні, є мій чоловік - ОСОБА_3, можливим є виникнення сумнівів щодо моєї (головуючого у справі № 907/728/17 судді Пригари Л.І.) позиції по розгляду зазначеної справи, а відтак - сумнівів у неупередженості судді при судовому розгляді справи № 907/728/17.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на розгляд її справи безстороннім судом та з метою виключення сумнівів щодо неупередженого розгляду справи, суд вважає за необхідне задовольнити самовідвід головуючого судді Пригари Л.І. від розгляду справи № 907/728/17 та передати справу на повторний автоматизований розподіл у порядку, встановленому частиною третьою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 35, 36, 38, 39, 42, 234, 240 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі поновити.

2. Задовольнити самовідвід судді господарського суду Закарпатської області Пригари Л.І. у розгляді справи № 907/728/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТрансКом", м. Ужгород до Ужгородської міської ради, м. Ужгород та до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, м. Ужгород про стягнення з Ужгородської міської ради суми 651 222 грн. 60 коп. заборгованості за надані послуги.

3. Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та не може бути оскаржена в апеляційному порядку згідно ст. 255 Господарського процесуального кодексу України.

4. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвала складена та підписана 03.08.2018 року.

Суддя Пригара Л.І.