ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

30 липня 2018 року Справа № 912/1851/18

Суддя Господарського суду Кіровоградської області Вавренюк Л.С., розглянувши заяву акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" б/н від 20.06.2018 про видачу судового наказу,

встановив: 20.07.2018 на адресу господарського суду надійшла заява акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з приватного підприємства "Медікап" на користь акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" заборгованості за договором б/н від 18.03.2011 в розмірі 19210,32 грн. (3099.74 грн. - заборгованість за кредитом, 9458,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 6149,70 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 502,20 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом), а також сплаченого заявником судового збору.

Вказана заява обґрунтована неналежним виконанням приватним підприємством "Медікап" умов кредитного договору б/н від 18.03.2011, укладеного шляхом підписання боржником заяви про відкриття поточного рахунку та приєднання до "Умов та правил надання банківських послуг", ОСОБА_1, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування, в частині своєчасної сплати коштів для погашення заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ст. 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Статтею 148 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Обґрунтовуючи подану заяву, акціонерне товариство "Комерційний банк "Приватбанк" зазначає, що на виконання договору банківського обслуговування, який укладений між сторонами шляхом підписання боржником заяви про відкриття поточного рахунку та приєднання до "Умов та правил надання банківських послуг", ОСОБА_1, боржнику було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок 6435 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку ОСОБА_1 і Клієнта, що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг".

Свої зобов'язання за договором банку виконав в повному обсязі, надавши боржнику кредитний ліміт в розмірі 7000,00 грн.

Однак, у зв'язку з порушеннями своїх зобов'язань за договором, боржник станом на 22.03.2018 має заборгованість в розмірі 19 210,32 грн., яка складається з 3 099,74 грн. заборгованості за кредитом, 9458,68 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 19.12.2011 по 22.03.2018, 502,20 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом за період з 28.03.2012 по 22.03.2018, 6149,70 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором за період з 02.06.2011 по 22.03.2018.

Так, Банк зазначає, що відповідно до умов договору

- під "непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня;

- розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати;

- клієнт сплачує банку винагороду за використання ліміту 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць в порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг.

Розглянувши подану акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк" заяву про видачу судового наказу, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

У відповідності до вимог п. 5 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред'явлення позову в суд з такою вимогою.

Загальна позовна давність в Україні становить три роки (ст. 257 Цивільного Кодексу України).

У кредитних договорах термін позовної давності обмежує в часі зобов'язання позичальника на сплату боргу і пред'явлення до нього вимог з боку кредитора в судовому порядку.

Як вбачається з наданого банку розрахунку заборгованості, залишок поточної заборгованості боржника за наданим кредитом обліковується банком з 26.08.2011, процентна ставка (прострочена) - з 26.08.2011, загальний залишок заборгованості за процентами- з 02.02.2012, заборгованість з комісії у боржника виникла 02.02.2012, що в силу положення п. 5 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України є правовою підставою для відмови у видачі судового наказу.

У заяві стягувача не міститься будь-якого обґрунтування підстав стягнення з боржника простроченого тіла кредиту, прострочених відсотків та комісії за користування кредитом поза межами строку позовної давності, встановленого законом.

Господарський наголошує, що під час розгляду вимог в порядку наказного провадження, суд не розглядає обґрунтованості вимог стягувача по суті, а тому підстави для коригування розрахунку пред'явленої до стягнення суми у господарського суду відсутні.

Щодо вимоги про стягнення пені, варто зазначити наступне.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Вимога про сплату пені хоча й має грошовий характер, але за своєю правовою природою не є основним зобовязанням, а є заходом відповідальності за порушення зобовязань (п. 1.14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань" №14 від 17.12.2013).

Як вбачається з поданої Акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк" заяви, до складу заборгованості за умовами кредитного договору заявником включено пеню, яка за своєю правовою природою не є основним зобовязанням, а є штрафною санкцією за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання та заходом відповідальності за порушення зобовязання.

Оскільки вимога про стягнення пені за своєю правовою природою не є вимогою про стягнення грошової заборгованості за договором, вона не підлягає розгляду в порядку наказного провадження відповідно до вимог ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України.

Невідповідність поданої банком заяви вимогам ст. 148 Господарського процесуального кодексу України вбачається також з наданих банківських виписок.

Так з їх змісту вбачається, зокрема, списання кредиту за протоколом в сумах, які входять до пред"явлених до стягнення за судовим наказом.

Оскільки посилання банку на відповідне положення договору у заяві відсутнє, слід дійти висновку про недотримання заявником положень ст. 148 Господарського процесуального кодексу України.

До того ж, відповідно до ст. 266 Цивільного кодексу України, зі спливом позовної давності до основної вимоги, вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги, як то стягнення неустойки (пені).

За приписами ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

За наведених обставин, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Розяснюючи дану норму закону, суд звертає увагу заявника, що для захисту своїх законних прав та інтересів, останній має право звернутись до суду в позовному порядку, адже обраний спосіб звернення у даному випадку є безпідставним.

Згідно з ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись статтями 148, 152, 153, 154 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" у видачі судового наказу про стягнення з приватного підприємства "Медікап" заборгованості за договором б/н від 18.03.2011 в розмірі 19210,32 грн., а також сплаченого заявником судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 Господарським процесуальним кодексом України.

Копії ухвали направити

Акціонерному товариству "Комерційний банк "Приватбанк" за адресами:

1) 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д;

2) 49027, Дніпропетровська область, м. Дніпро, а/с 1800;

приватному підприємству "Медікап" за адресою: 25028, АДРЕСА_1.

Суддя Л.С. Вавренюк