ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2018 року

м. Київ

Справа № 918/54/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В.В. - головуючого, Жукова С.В., Пєскова В.Г.

за участю секретаря судового засідання - Кондратюк Л.М.;

представники сторін:

скаржника - Нетребко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції через Господарський суд Хмельницької області касаційну скаргу Головного управління ДФС у Хмельницькій області

на постанову Рівненського апеляційного господарського суду

від 27.03.2018

у складі колегії суддів: Огородніка К.М. (головуючого), Саврія В.А., Тимошенка О.М.

та на ухвалу Господарського суду Рівненської області

від 14.11.2017

у складі судді: Політики Н.А.

у справі № 918/54/16

за заявою боржника товариства з обмеженою відповідальністю "Агро ХХІ"

про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИВ:

1. Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 16.02.2016, зокрема, порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Агро XXI", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника.

2. Постановою Господарського суду Рівненської області від 24.01.2017, серед іншого, припинено процедуру розпорядження майном ТОВ "Агро ХХІ", визнано боржника банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Мамченко Л.Н.

3. 25.01.2017 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднено повідомлення про визнання ТОВ "Агро XXI" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури боржника.

4. 28.09.2017 Головне Управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області звернулось до суду першої інстанції із заявою про визнання кредиторських вимог до боржника ТОВ "Агро ХХІ" в сумі 195 763,37 грн.

Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанції

5. Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 14.11.2017, серед іншого, в задоволенні заяви Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області (далі - Управління, скаржник) про визнання поточних грошових вимог до боржника на суму 195763, 37 грн. відмовлено; призначено ліквідатором ТОВ "Агро ХХІ" - арбітражного керуючого Бутенка Олега Олександровича.

6. Не погоджуючись в цій частині з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, ГУ ДФС у Хмельницькій області звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило вказану ухвалу місцевого господарського суду скасувати в частині невизнання вимог останнього до боржника та прийняти нове судове рішення, яким визнати вимоги Управління до боржника в сумі 195 763,37 грн. та 3 200,00 грн. судового збору, зобов'язати арбітражного керуючого включити дану суму вимог в реєстр вимог кредиторів до боржника.

7. Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 27.03.2018 у справі № 918/54/16 апеляційну скаргу ГУ ДФС у Хмельницькій області залишено без задоволення, а оскаржувану ухвалу Господарського суду від 14.11.2017 в частині відмови в задоволенні заяви ГУ ДФС у Хмельницькій області про визнання поточних грошових вимог до боржника ТОВ "Агро ХХІ" на суму 195 763, 37 грн. - без змін.

8. Судами попередніх інстанцій при розгляді справи встановлено наступне.

8.1 Як зазначено вище, Управління звернулось до суду першої інстанції із заявою про визнання поточних грошових вимог до боржника в сумі 195763,37 грн. та судових витрат в сумі 3200 грн.

8.2 Вказані поточні грошові вимоги в розмірі 195763,37 грн. виникли з наступних підстав:

- платіж (орендна плата з юридичних осіб) в розмірі18275,65 грн. - податкова декларація з плати за землю (земельний податок та/або орендна за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 17.02.2016 за грудень 2016 на суму 1764,26 грн., сплачено - 113,67 грн., залишок - 1650,59 грн., термін сплати - 30.01.2017 та податкова декларація з плати за землю (земельний податок та/або орендна за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 18.02.2016 за грудень 2016 на суму 17613,64 грн., сплачено - 988,58 грн., залишок - 16625,06 грн., термін сплати - 30.01.2017;

- платіж № (податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості) в розмірі 14792,77 грн. - податкова декларація з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 18.02.2016 за четвертий квартал 2016 на суму 14792, 77 грн., сплачено - 0,11 грн., залишок - 14792, 66 грн., термін сплати - 29.01.2017;

- платіж № (податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості) в розмірі 119713, 01 грн. - податкова декларація з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 18.02.2016 за четвертий квартал 2016 на суму 119713,02 грн., сплачено - 0,01 грн., залишок - 119713,01 грн., термін сплати - 29.01.2017;

- платіж № (орендна плата з юридичних осіб) в розмірі 42671,29 грн. - податкова декларація з плати за землю (земельний податок та/або орендна за земельні ділянки державної або комунальної власності) № від 17.02.2016 року за грудень 2016 на суму 42906,81 грн., сплачено - 235,52 грн., залишок - 42671,29 грн., термін сплати - 30.01.2017;

- платіж (земельний податок з юридичних осіб) 310,76 грн. - податкова декларація з плати за землю (земельний податок та/або орендна за земельні ділянки державної або комунальної власності) № від 18.02.2016 за грудень 2016 на суму 315,12 грн., сплачено - 4,36 грн., залишок - 310,76 грн., термін сплати - 30.01.2017.

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду

9. 04.04.2018 Головне управління ДФС у Хмельницькій області звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою від 04.04.2018 на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 27.03.2018 та на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 14.11.2017 у справі № 918/54/16 в частині відмови в задоволенні заяви Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання поточних грошових вимог до боржника на суму 195 763,37 грн, підтвердженням чого є штамп відділення поштового зв'язку на конверті, в якому надійшла касаційна скарга.

10. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 918/54/16 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Селіваненка В.П., судді - Пєскова В.Г., що підтверджується протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 12.04.2018.

11. Ухвалою Верховного Суду від 29.05.2018 задоволено заяву судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Селіваненка В.П. про самовідвід у справі № 918/54/16.

12. Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 01.06.2018 № 1084 у зв'язку з ухвалою про самовідвід судді Селіваненка В.П., відповідно до приписів Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 918/54/16.

13. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 918/54/16 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Жукова С.В., судді - Пєскова В.Г., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 04.06.2018.

14. Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 05.06.2018 № 1143 у зв'язку з відпусткою судді Пєскова В.Г., відповідно до приписів Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 918/54/16.

15. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 918/54/16 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Жукова С.В., судді - Погребняка В.Я., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 05.06.2018.

16. Ухвалою Верховного Суду від 06.06.2018 відкрито касаційне провадження у справі № 918/54/16 за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 04.04.2018 на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 27.03.2018 та на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 14.11.2017 в частині відмови в задоволенні заяви Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання поточних грошових вимог до боржника на суму 195 763,37 грн; призначено розгляд касаційної скарги на 26.07.2018 об 11 год. 30 хв.

17. 09.07.2018 від Головного управління ДФС у Хмельницькій області надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

18. Розпорядженням В.о. заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 11.07.2018 № 1453, у зв'язку з відпусткою судді Погребняка В.Я., відповідно до приписів Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30 (зі змінами та доповненнями), призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 918/54/16.

19. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 11.07.2018 справу № 918/54/16 розподілено колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Білоуса В.В. - головуючого, Жукова С.В., Пєскова В.Г.

20. Ухвалою Верховного Суду від 12.07.2018 прийнято касаційну скаргу Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 04.04.2018 на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 27.03.2018 та на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 14.11.2017 у справі № 918/54/16 в частині відмови в задоволенні заяви Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання поточних грошових вимог до боржника на суму 195 763,37 грн, колегією суддів Касаційного господарського суду у складі: Білоуса В.В. - головуючого, Жукова С.В., Пєскова В.Г., до свого провадження. Задоволено клопотання Головного управління ДФС у Хмельницькій області про участь в судовому засіданні 26.07.2018 об 11 год. 30 хв. в режимі відеоконференції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу.

21. Не погодившись з вказаною постановою суду апеляційної інстанції

ГУ ДФС у Хмельницькій області подано касаційну скаргу на постанову апеляційного суду та на ухвалу місцевого суду, в якій скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення, та прийняти постанову, якою задовольнити вимоги скаржника в сумі 195 763,37 грн та 3 200 грн судового збору, зобов'язати арбітражного керуючого включити дану суму вимог в реєстр вимог кредиторів до боржника ТОВ "Агро ХХІ".

22. Касаційну скаргу мотивовано тим, що оскаржувані судові рішення прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

23. Учасники справи не скористалися своїм правом на подання відзивів на касаційну скаргу.

Позиція Верховного Суду

24. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника скаржника, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

25. Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

26. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

27. Судами попередніх інстанцій при розгляді даної справи було вірно встановлено наступне.

27.1 Щодо платежу на суму 18275,65 грн. (орендна плата з юридичних осіб), зазначеного в розрахунку заборгованості ТОВ "Агро XXI" (податковий борг станом на 09.09.2017), то станом на 24.01.2017 у ТОВ "Агро XXI" була переплата з орендної плати з юридичних осіб в сумі 1102,25 коп., а нараховане Управлінням зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб в сумі 18275,65 коп. виникло 30.01.2017, тобто після визнання боржника банкрутом та введення ліквідаційної процедури.

27.2 Щодо платежу на суму 14792,66 грн. (податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості), зазначеного в розрахунку заборгованості ТОВ "Агро XXI" (податковий борг станом на 09.09.2017), то станом на 24.01.2017 у боржника була переплата з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості в сумі 0,11 грн., а нараховане Управлінням зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. сплаченого юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості в сумі 14792,66 грн. виникло 29.01.2017 року, тобто після визнання ТОВ "Агро XXI" банкрутом та введення ліквідаційної процедури.

27.3 Щодо платежу на суму 119713,01 грн. (податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості), зазначеного в розрахунку заборгованості ТОВ "Агро XXI" (податковий борг станом на 09.09.2017), то станом на 24.01.2017 у ТОВ "Агро XXI" була переплата з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості в сумі 0,01 грн., а нараховане Управлінням зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості в сумі 119713,01 грн. виникло 29.01.2017, тобто після визнання боржника банкрутом та введення ліквідаційної процедури.

27.4 Щодо платежу на суму 42671,29 грн. (орендна плата з юридичних осіб), зазначеного в розрахунку заборгованості ТОВ "Агро XXI" (податковий борг станом на 09.09.2017), то станом на 24.01.2017 у боржника була переплата з орендної плати з юридичних осіб в сумі 235,52 грн., а нараховане Управлінням зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб в сумі 42671,29 коп. виникло 30.01.2017, тобто після визнання боржника банкрутом та введення ліквідаційної процедури.

27.5 Щодо платежу на суму 310, 76 грн. (земельний податок з юридичних осіб), зазначеного в розрахунку заборгованості ТОВ "Агро XXI" (податковий борг станом на 09.09.2017), то станом на 24.01.2017 у боржника була переплата з земельного податку з юридичних осіб в сумі 4,36 грн., а нараховане Управлінням зобов'язання з земельного податку з юридичних осіб в сумі 310,76 грн. виникло 30.01.2017, тобто після визнання боржника банкрутом та введення ліквідаційної процедури.

28. В силу частин 1, 3 статті 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

29. Відповідно до абзацу 3, частини 1, статті 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

30. З огляду на викладене, колегія суддів вважає правомірним висновки судів попередніх інстанцій про те, що вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області в розмірі 195763,37 грн. суперечать положенням абзацу 3, частини 1, статті 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", відтак, не підлягають задоволенню.

31. Стосовно посилань боржника на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 03.07.2017, якою позов Славутської ОДПІ до ТОВ "Агро XXI" про стягнення податкового боргу в сумі 195763, 37 грн. задоволено, суди попередніх інстанцій правомірно не взяли такі посилання до уваги з огляду на те, що в ході розгляду вказаного позову, Рівненський адміністративний суд перевіряв лише факт наявності та обґрунтованість податкового боргу ТОВ "Агро XXI", однак, адміністративний суд не перевіряв відповідність вказаних вимог приписам Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", враховуючи той факт, що така відповідність перевіряється господарським судом, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство в силу приписів статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

32. Інші доводи скаржника колегією суддів не розглядаються, оскільки фактично зводяться до переоцінки доказів у справі та безпосередньо пов'язані із встановленням фактичних обставин справи, тоді як суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 Господарського процесуального кодексу України). Тому пов'язані з наведеним аргументи скаржника не можуть бути прийняті Верховним Судом.

33. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України", "Рябих проти Росії", "Нєлюбін проти Росії"), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

34. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

35. Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

36. Відповідно статті 309 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

37. Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

38. Оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції та ухвала суду першої інстанції таким вимогам закону відповідають.

39. Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі.

40. Вказані вимоги судами попередніх інстанцій при винесенні оскаржуваних ухвали та постанови були дотримані.

41. Оскільки підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції немає, то судовий збір за подачу касаційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017 Верховний Суд,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Хмельницькій області на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 27.03.2018 та на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 14.11.2017 у справі № 918/54/16 в частині відмови в задоволенні заяви Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання поточних грошових вимог до боржника на суму 195 763,37 грн залишити без задоволення.

2. Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 27.03.2018 та ухвалу Господарського суду Рівненської області від 14.11.2017 у справі № 918/54/16 в частині відмови в задоволенні заяви Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання поточних грошових вимог до боржника на суму 195 763,37 грн залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Білоус

Судді С.В. Жуков

В.Г. Пєсков