ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2018 р. Справа № 922/1205/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Ільїн О.В., суддя Россолов В.В., суддя Слободін М.М.

за участю секретаря судового засідання Довбиш А.Ю.

позивач ОСОБА_1;

відповідач - не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м. Харків (вх. 1042 Х/1-35) на ухвалу господарського суду Харківської області від 11.05.2018 року, постановлену у приміщенні вказаного суду суддею Прохоровим С.А., повний текст якої складено 11.05.2018 року, у справі №922/1205/18

за позовом Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м. Харків

до Приватного акціонерного товариства "ПриватБанк", м. Київ

про визнання договору укладеним,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради, звернувся до місцевого господарського суду із позовною заявою до відповідача - Приватного акціонерного товариства "ПриватБанк", в якій просив суд визнати укладеним між позивачем та відповідачем договір про пайову участь у розвитку м. Харкова в редакції, що вказано в позовній заяві.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.05.2018 року матеріали позовної заяви передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Позивач із вказаною ухвалою місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить цю ухвалу скасувати, справу направити на розгляд до Господарського суду Харківської області.

Ухвалою суду від 11.06.2017 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та призначено її до розгляду на 05 липня 2018 року на 09:30 год.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2018 року, у звязку з відпустками судді-доповідача ОСОБА_2 та судді Сіверіна В.І., який входить до складу колегії суддів для розгляду справи, суддею доповідачем у даній справі визначено суддю Ільїна О.В. та сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Ільїн О.В., суддя Россолов В.В., суддя Слободін М.М.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. ч. 12, 13 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов'язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

При цьому, положеннями вказаної статті передбачено право, а не обов'язок суду відкласти апеляційний розгляд справи. За висновками суду неявка представників не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради звернувся до ПрАТ КБ "ПриватБанк" з позовом про визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку м. Харкова між ПрАТ КБ ПРИВАТБАНК та Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради в редакції позовної заяви.

Предметом спірного договору є взаємовідносини між сторонами щодо пайової участі Замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова при реконструкції банківських приміщень відділення ПАТ КБ ПРИВАТБАНК по вул. Двадцять Третього Серпня, 51 у м. Харкові.

Господарський суд, вирішуючи питання щодо відкриття провадження по справі. дійшов висновку, що даний позов заявлений з порушенням правил підсудності виходячи з наступного.

У відповідності до приписів статті 27 ГПК України за загальними правилами підсудності позови до пред'являються до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим кодексом.

Позивач, керуючись ч. 3 ст. 30 ГПК України, звернувся до господарського суду Харківської області визначивши підсудність даного спору із застосуванням правил виключної підсудності.

Також, позивач зазначив, що вимоги стосуються визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова між позивачем та відповідачем при реконструкції банківських приміщень відділення ПАТ КБ ПРИВАТБАНК по вул. Двадцять Третього Серпня, 51 у м. Харкові.

Оскільки, відповідний спір виник з приводу нерухомого майна, позивач вважає, що на такий спір розповсюджуються правила виключної підсудності (за місцезнаходження майна), і звернувся до господарського суду за місцем знаходження майна.

Частиною 3 ст. 30 ГПК України встановлено, що спори, які виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (ст. ст. 364,367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (ст. ст. 370,372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Таким чином, виключна підсудність застосовується для тих категорій справ, у яких існує спір щодо нерухомого майна.

Господарський суд в оскаржуваній ухвалі зазначив, що зважаючи на те, що даний спір виник у площині цивільно-правових відносин з приводу укладання договору саме про пайову участь в розвитку інфраструктури міста, а не безпосередньо з приводу самого нерухомого майна, до даного спору не можуть застосовуватись правила виключної підсудності.

Проте, хоча умовами договору, який позивач просить суд визнати укладеним, є реконструкція приміщень в місті Харкові, позивачем заявлено вимогу саме про визнання такого договору укладеним, а не про визнання права власності на таке майно, витребування майна, передачу майна або усунення перешкод у користуванні майном; спір у даній справі виник щодо укладання договору.

В силу ч. 5 ст. 29 ГПК України, позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів. Між тим, з проекту договору визначено місце його виконання. Обов'язок відповідача за договором полягає у сплаті пайових внесків, який не прив'язано до міста Харків.

З матеріалів справи вбачається, що місцезнаходження відповідача - 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д.

Тому, на думку судової колегії, господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки відповідач у даній справі знаходиться в місті Києві, вказана справа підсудна Господарському суду міста Києва.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням викладеного, колегія суддів визнає доводи апеляційної скарги позбавленими фактичного та правового обґрунтування, підстав для скасування оскаржуваної ухвали не вбачається.

Керуючись ст.ст. 254, 255, 269, 273, п.1 ч.1 ст. 275, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 11.05.2018 року у справі №922/1205/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складання її повного тексту .

Повний текст постанови складено 02.08.2018 року.

Головуючий суддя Ільїн О.В.

Суддя Россолов В.В.

Суддя Слободін М.М.