ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/917/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

секретар судового засідання Каюкова Ю.В.

за участю представників:

позивача: не з'явився

відповідача: не з'явився

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовом фізичної особи-підприємця Соляник Дмитра Олександровича, м. Харків, до товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Паперу Груп", м. Харків, про стягнення коштів у розмірі 181 212,92 грн.

здійснюється фіксування судового процесу технічними засобами - програмно-апаратним комплексом "Діловодство суду", серійний номер диска CD-R 922/917/18

ВСТАНОВИВ:

Позивач, фізична особа-підприємець Соляник Дмитро Олександрович, звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю "Світ паперу груп", про стягнення заборгованості за договором № 01/03-2016 на вантажно-розвантажувальні роботи (послуги) від 01 березня 2016 року у розмірі 154 680,00 грн., 3% річних у розмірі 4 869,24 грн., інфляційних втрат у розмірі 21 663,68 грн. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати, а саме витрати на сплату судового збору у розмірі 2 718,20 грн. та витрати на професійно правничу допомогу у розмірі 31 800,00 грн. (орієнтовний попередній розрахунок).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10 квітня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 922/917/18, призначено розгляд справи у судовому засіданні на 26 квітня 2018 року. 26 квітня 2018 року, ухвалами господарського суду Харківської області, задоволено усне клопотання позивача про поновлення пропущеного процесуального строку на подання письмового доказу; поновлено пропущений процесуальний строк на подання письмового доказу; задоволено клопотання позивача про приєднання до матеріалів справи письмового доказу; відмовлено відповідачу в задоволенні клопотання в частині визнання поважною причини неявки в засідання суду та в частині відкладення судового засідання; задоволено клопотання частині продовження строку надання відзиву та продовжено строк подання відзиву до 10 травня 2018 року; протокольною ухвалою, в порядку ч. 2 ст. 216 ГПК України, оголошено перерву до 29 травня 2018 року. Ухвалами господарського суду Харківської області від 29 травня 2018 року відмовлено відповідачу в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі та здійснено перехід до розгляду справи № 922/917/18 за правилами загального позовного провадження; почато у справі підготовче провадження з призначенням підготовчого засідання на 19 червня 2018 року. 19 червня 2018 року, протокольними ухвалами суду, долучено до матеріалів справи відзив та відповіді на відзив, на підставі ст.ст. 42, 165, 166, 169, 170, 232 ГПК України, та встановлено відповідачу строк до 02 липня 2018 року на подання до суду заперечень на відповідь на відзив; відкладено підготовче засідання до 04 липня 2018 року, на підставі ст.ст. 167, 177, 182, п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України. Протокольною ухвалою господарського суду від 04 липня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 30 липня 2018 року.

В призначене судове засідання 30 липня 2018 року представники сторін не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення поштових відправлень та поштовим повідомленням з відміткою поштової установи "інші причини" (арк. спр. 114, 115-118) та повністю узгоджується з приписами п.п. 3, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України. Судом перевірено адресу відповідача: згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження відповідача - 61085, м. Харків, вул. Академіка Проскури, буд. 1, корп. 45, офіс 17, саме на цю адресу судом надсилались процесуальні документи, а позивачем - копія позовної заяви з доданими до неї документами. Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 4 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши подані суду докази, перевіривши відповідність доводів фактичним обставинам справи, судом встановлено наступне.

01 березня 2016 року між позивачем (сторона 2) та відповідачем (сторона 1) було укладено договір № 01/03-16 на вантажно-розвантажувальні роботи (послуги).

Відповідно до п. 1.1 договору, позивач (сторона 2) зобов'язується здійснити наступні роботи (послуги): вантажно-розвантажувальні роботи (послуги), включаючи весь комплекс пов'язаних з ними операцій по укладанню і кріпленню вантажу, включаючи роботи по складській підготовці вантажу до перевезення так, і переупаковку і ремонту тари для забезпечення повного збереження вантажу під час перевезення, сортування, нанесення на вантаж повного і чіткого маркування, передбаченого правилами перевезення вантажу, і інші. Відповідач (сторона 2) зобов'язується виконувати роботи (послуги), передбачені пунктом 1.1 даного договору (п.п. 2.2, 2.2.2 договору). Вартість робіт (послуг) за даним договором складається з сум зазначених в підписаних актах виконаних робіт (послуг) протягом дії даного договору, що є невід'ємною частиною цього договору. Здача робіт (послуг) позивачем та приймання їх результатів відповідачем оформлюється актом приймання-передачі виконаних робіт (послуг), який підписується повноваженими представниками сторін протягом 3 (трьох) робочих днів після закінчення поточного кварталу; підписання акту прийому-передачі представником відповідача є підтвердженням відсутності претензій до позивача з його боку. Оплата вартості проводиться в національній валюті України, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця (п.п. 3.1, 3.2, 3.3, 3.4 договору). Відповідно до п. 4.1 договору, договір діє 01 березня 2017 року.

Як вказує позивач у позовній заяві, він свої зобов'язання за договором № 01/03-16 на вантажно-розвантажувальні роботи (послуги) від 01 березня 2016 року виконав в повному обсязі, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами надання послуги: № 48 від 28 лютого 2017 року на суму 108 200,00 грн.; № 117 від 30 грудня 2016 року на суму 318 380,00 грн.; № 85 від 30 вересня 2016 року на суму 303 400,00 грн.; № 38 від 30 червня 2016 року на суму 141 200,00 грн.; № 21 від 31 березня 2016 року на суму 48 500,00 грн., які підписано представниками сторін та скріплено печатками підприємств. Водночас, відповідачем лише частково сплачено вартість отриманих послуг, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками банку, а саме: 24 січня 2017 року на суму 25 000,00 грн.; 20 січня 2017 року на суму 73 000,00 грн.; 19 січня 2017 року на суму 73 000,00 грн.; 18 січня 2017 року на суму 109 000,00 грн.; 19 січня 2017 року на суму 31 000,00 грн.; 21 лютого 2017 року на суму 35 000,00 грн.; 09 лютого 2017 року на суму 17 000,00 грн.; 08 лютого 2017 року на суму 49 000,00 грн.; 06 лютого 2017 року на суму 60 000,00 грн.; 03 лютого 2017 року на суму 10 000,00 грн.; 03 лютого 2017 року на суму 70 000,00 грн.; 20 березня 2017 року на суму 25 000,00 грн.; 20 березня 2017 року на суму 49 000,00 грн.; 13 березня 2017 року на суму 17 000,00 грн.; 09 березня 2017 року на суму 43 000,00 грн.; 08 березня 2017 року на суму 15 000,00 грн.; 02 березня 2017 року на суму 10 000,00 грн.; 02 березня 2017 року на суму 40 000,00 грн.; 26 квітня 2017 року на суму 12 000,00 грн.

28 лютого 2017 року позивачем було вручено відповідачу вимогу про сплату боргу (вих. № 17 від 28 лютого 2017 року), відповідно до якої позивач вимагав від відповідача не пізніше, ніж протягом семи календарних днів з моменту отримання цієї вимоги, сплатити на користь позивача заборгованість за договором № 01/03-2016 на вантажно-розвантажувальні роботи (послуги) від 01 березня 2016 року у розмірі 435 680,00 грн. Вказана вимога отримана відповідачем 28 лютого 2017 року, що підтверджується підписом директора підприємства відповідача.

Втім, як вказує позивач, відповідач залишив вказану претензію без відповіді, а заборгованість - без оплати, що й стало для позивача підставою для звернення з даним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Згідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно до приписів статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. За змістом ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 525-526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. За змістом ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як зазначалося вище в даному рішенні суду, позивачем було скеровано на адресу відповідача вимогу про сплату на протязі семи календарних днів, з отримання вимоги, вартості наданих послуг. Дана вимога була одержана відповідачем 28 лютого 2017 року, що підтверджується підписом директора підприємства відповідача на вказаній вимозі. Тобто, з огляду на приписи ч. 2 ст. 530 ЦК України, відповідач повинен був сплатити вартість наданих послуг у строк до 07 березня 2017 року (включно).

В розумінні ст. ст. 610, 612 Цивільного кодексу України відповідач є боржником, який прострочив виконання зобов'язання (сплату коштів).

Враховуючи вище викладене, беручи до уваги порушення відповідачем умов договору № 01/03-16 на вантажно-розвантажувальні роботи (послуги) від 01 березня 2018 року в частині сплати вартості наданих послуг своєчасно та в повному обсязі, у відповідача перед позивачем наявна заборгованість за надані послуги, яка, з урахування оплат, становить 154 680,00 грн. З огляду на вище викладене, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 154 680,00 грн. заборгованості за договором № 01/03-16 на вантажно-розвантажувальні роботи (послуги) від 01 березня 2018 року є обґрунтованими, підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

Розглянувши частину позовних вимог про стягнення з відповідача 21 663,68 грн. інфляційних втрат та 4 869,24 грн. 3% річних суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем був наданий обґрунтований розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, відповідно до якого сума 3% річних складає 4 869,24 грн., інфляційних втрат - 21 663,68 грн. Перевіривши правомірність нарахування позивачем інфляційних втрат та 3% річних, враховуючи приписи ст. 625 ЦК України, суд встановив, що дані нарахування не суперечать вимогам чинного законодавства, а сума 3% річних складає 4 869,24 грн., інфляційних втрат складає 21 663,68 грн. З огляду на наведе вище, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 4 869,24 грн. 3% річних та 21 663,68 грн. інфляційних втрат є обґрунтованим та підлягають задоволенню.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у розмірі 2 718,19 грн. покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, п. 2 ч. 1 ст. 129, ст.ст. 194, 195, 196, 201, 208-210, 216-220, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю"Світ Паперу Груп" (61085, м. Харків, вул. Академіка Проскури, буд. 1, корп. 45, оф. 17, ) на користь фізичної особи-підприємця Соляник Дмитра Олександровича (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) заборгованості за договором № 01/03-2016 на вантажно-розвантажувальні роботи (послуги) від 01 березня 2016 року у розмірі 154 680,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 21 663,68 грн., 3% річних у розмірі 4 869,24 грн. та 2 718,19 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України та з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено 07.08.2018 р.

Суддя Н.В. Калініченко