РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.07.2018Справа № 910/6582/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. при секретарі судового засідання Астаповій Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Державного підприємства "Новопокровський комбінат хлібопродуктів" до Приватного підприємства "Зерно-15" про стягнення 24 942,87 грн., за участю представників позивача - Таранова О.В., довіреність №4 від 11.01.2018 року, відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача 21 083,40 грн. основного боргу, 3 859,47 грн. пені за порушення зобов'язань за договором перевезення вантажу №1/02 від 16.05.2016 року на підставі ст.ст. 525, 526, 231, 232 ЦК України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.05.2018 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження та розгляд справи призначено на 20.06.2018 року.

23.07.2018 року представник відповідача в судове засідання не з'явився.

Відповідач у справі у відповідності до вимог п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України вважається повідомленим про розгляд даної справи судом, що підтверджується поштовими повідомленнями на конвертах, які містяться в матеріалах справи. Відповідач своїм правом на надання відзиву не скористався, відзив на позов не надав.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 травня 2016 року між Державним підприємством "Новопокровський комбінат хлібопродуктів" (перевізник) та Приватним підприємством "Зерно-15" (замовник) було укладено договір перевезення вантажу №1/02 за умовами якого, перевізник зобов'язується здійснювати доставку переданого йому відправником вантажу, за його замовленнями, до пункту призначення, а замовник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (п.1.1. договору).

Відповідно до п.1.5. договору замовник провадить оплату за транспортні послуги у строк 5 банківських дні з моменту надання рахунку на оплату. Вартість транспортних послуг за одну перевезену тонну встановлюється згідно домовленості та зазначається в рахунку та акті виконаних робіт.

Згідно п. 1.7. договору надання транспортних послуг підтверджується складанням акту виконаних робіт.

Пунктом 2.2. договору передбачено, що замовник зобов'язаний проводити оплату за транспортне обслуговування.

Поясненнями позивача, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №6750 від 31.05.2016 року на суму 21 083,40 грн., який підписаний представниками обох сторін та міститься в матеріалах справи, підтверджується факт надання позивачем відповідачу послуг за договором на суму 21 083,40 грн.

Таким чином, позивач виконав взяті на себе зобов'язання з надання відповідачеві послуг відповідно до умов договору, а відповідач за вказані послуги не розрахувався, в результаті чого має перед позивачем заборгованість, що становить 21 083,40 грн.

Доказів сплати зазначеної заборгованості відповідачем суду не надано.

Ст. ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, і тому позовні вимоги в частині стягнення 21 083,40 грн. основного боргу за договором є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань врегульовані Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», положеннями якого встановлено, що за прострочення платежу, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (ст. 1 Закону). Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 2.1. роз'яснень Вищого арбітражного суду України № 02-5/293 від 29.04.1994 р., якщо сторони у відповідному договорі не встановили конкретного розміру відповідальності, пеня стягненню не підлягає, за винятком випадків, коли розмір пені встановлений чинними актами законодавства.

Таким чином, в силу наведених положень законодавства, пеня може бути стягнута у передбачених в письмовому договорі випадках (встановлено за згодою сторін).

Враховуючи, що сторони у договорі про надання послуг акредетованим суб'єктам державної реєстрації не передбачили відповідальності у вигляді пені у разі прострочення виконання зобов'язання з оплати наданих послуг, в позові про стягнення пені у розмірі 3 859,47 грн. слід відмовити.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Зерно-15" (03186, м. Київ, вул. Авіаконструктора Антонова, 15А, код 39801100) на користь Державного підприємства "Новопокровський комбінат хлібопродуктів" (63523, Харківська область, Чугуївський район, смт. Новопокровка, вул. ім. В.Вєсіча, 1, код 00953042) 21 083 (двадцять одна тисяча вісімдесят три) грн. 40 коп. основного боргу та 1 497 (одна тисяча чотириста дев'яносто сім) грн. 70 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 30.07.2018р.

Суддя С.О. Чебикіна