РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.07.2018Справа № 910/16935/17
За позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сом. Форт"

про стягнення 236 657,35грн.

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Холодна Н.С.

Представники сторін:

від позивача Гаркавенко С.В. за дов.

від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Київенерго" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сом. Форт" про стягнення 236 657,35 грн., з яких: 200 627,38 грн. сума боргу, 7 504,95 грн. 3% річних, 28 525,02 грн. інфляційних втрат за Договором на постачання теплової енергії у гарячій воді від 12.12.2008р. №9876002.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач не виконує свої зобов'язання за Договором від 12.12.2008р. №9876002, внаслідок чого виникла заборгованість за використану теплову енергію за період з 01.01.2016 по 01.07.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.10.2017 порушено провадження у справі № 910/16935/17.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2018 у справі №910/16935/17 призначено підготовче судове засідання на 15.02.2018.

30.01.2018 через загальний відділ діловодства суду відповідач подав відзив на позовну заяву. У відзиві позивач зазначив, що тариф, згідно якому проводяться нарахування за спожиту теплову енергію, включено не тільки оплату праці персоналу позивача, який, згідно умов договору повинен надавати інформацію, роз'яснення, проводити перерахунок тощо, а й кошти на заохочення та підвищення кваліфікації цього персоналу. Відмовляючись надавати інформацію по розрахунках з обґрунтуванням та зазначенням усіх складових, позивач, користуючись своїм монопольним становищем на ринку постачання теплової енергії, не тільки проявляє неповагу до споживача, зокрема ОСББ «СОМ.ФОРТ», але й порушує свої прямі зобов'язання, покладені на нього Договором та іншими чинними нормативними актами, оплати яких він вимагає, у тому числі й у цьому позові, а також проявляє неповагу до суду, ухвалою якого від 15.12.2017 був зобов'язаний ужити усіх заходів по встановленню фактичної та обґрунтованої суми спірної заборгованості. Таким чином, очевидно, що справа, яка розглядається, безпосередньо стосується прав та обов'язків третіх осіб - членів ОСББ не зазначених у позові. Множинність осіб у справі передбачає, що справа та обов'язки осіб, що у такому зобов'язанні, розрізняються за обсягом прав і обов'язків, що належать кожному учаснику й при задоволенні позову та стягненні додаткових платежів у вигляді інфляційної складової та 3% річних будуть суттєво порушені права третіх осіб, які своєчасно та в повному обсязі сплатили внески та платежі на утримання будинку, у тому числі й за спожиту теплову енергію, що суперечить ст. 20 Господарського кодексу України, яка забезпечує захист прав суб'єктів господарювання та споживачів. Для вирішення цього питання та забезпечення прав споживачів-членів ОСББ, які своєчасно та в повному обсязі сплачують внески на утримання будинку та, зокрема, за спожиту теплову енергію, керівництво ОСББ неодноразово зверталося до ПАТ «Київенерго» з проханням укласти прямі договори з мешканцями будинку. У 2015 та 2016 році залишили заявки у підрозділі ПАТ «Київенерго», яке працює з кінцевими споживачами і розташоване за адресою: м. Київ, вул. Ямська, 5 та у 2017 році листом від 18.09.2017 №10/1 «Щодо реструктуризації заборгованості, продовження терміну дії договору та укладення прямих договорів з мешканцями». Жодної реакції з боку ПАТ «Київенерго» на ці звернення не відбулось. У зв'язку з такими обставинами відповідач просить суд відмовити в позові позивача та просив витребувати, з позивача документи у підтвердження заявлених позовних вимог у позові.

В судовому засіданні 15.02.2018 представник відповідача довів до відома суду, що відповідачем було частко сплачено суму заборгованості.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.2018 у справі №910/16935/17 оголошувалась перерва в судовому засіданні до 03.04.2018.

02.03.2018 через загальний відділ діловодства суду позивач подав докази заборгованості відповідача, що спростовують твердження відповідача заявлених у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.04.2018 у справі №910/16935/17 оголошувалась перерва в судовому засіданні до 24.04.2018.

В підготовчому засіданні 24.04.2018 остаточно визначено предмет спору та характер спірних правовідносин, позовних вимог. З'ясовані всі питання визначені ст. 182 Господарського процесуального кодекс України.

В судовому засіданні 24.04.2018 представник відповідача надав довідку про надходження коштів від відповідача на рахунок позивача.

У зв'язку з чим, в судовому засіданні 24.04.2018 представник позивача зазначив, що підтримує суму основного боргу в розмірі 50 627, 38 грн., 3 % річних в сумі 7 504, 95 грн. та інфляційну складову боргу в сумі 28 525, 02 грн., у зв'язку з цим має місце нова ціна позову.

Відповідно до статті 46 Господарського процесуального кодексу України визначає права та обов'язки сторін. Так, зокрема, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Суд в підготовчому судовому засіданні поставив на обговорення питання про можливість завершення підготовчого провадження, та призначення справи до судового розгляду по суті.

Представники позивача та відповідача зазначили про можливість закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2018 закрито підготовче засідання у справі №910/16935/17 та призначено розгляд справи №910/16935/17 по суті на 17.05.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2018 у справі №910/16935/17 оголошувалась перерва в судовому засіданні до 29.05.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2018 відкладено розгляд справи №910/16935/17 до 12.06.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.2018 відкладено розгляд справи №910/16935/17 до 10.07.2018.

В судове засідання 10.07.2018 представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до статті 120 Господарського процесуального кодексу України судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

На призначені судові засідання 10.07.2018 представник відповідача не з'явився, будь-яких обґрунтованих заяв чи клопотань про відкладення судового засідання з зазначенням підстав щодо своєї неявки не направив.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

В судовому засіданні 10.07.2018 представник позивача підтримав позовні вимоги суму основного боргу в розмірі 50 627, 38 грн., 3 % річних в сумі 7 504, 95 грн. та інфляційну складову боргу в сумі 28 525, 02 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12.12.2008 між Публічним акціонерним товариством "КИЇВЕНЕРГО", (надалі - позивач, постачальник) та Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сом. Форт" (надалі - відповідач, споживач) укладено Договір №9876002 на постачання теплової енергії у гарячій воді (надалі - Договір).

Відповідно до пункту 2.2.1 Договору позивач зобов'язується безперебійно постачати теплову енергію у вигляді гарячої води на межу балансової належності із (споживач) відповідачем (додатки 3,4) для потреб опалення - в період опалювального сезону; для гарячого водопостачання - протягом року згідно з заявленими споживачем величинами приєднаного теплового навантаження, зазначеними в додатку 1.

Відповідно до пункту 2.3.1 Договору відповідач зобов'язується додержуватись кількості споживання теплової енергії за кожним параметром в обсягах, які визначені у додатку №1 до договору, не допускаючи їх перевищення; своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії в термін та по тарифах, зазначених у додатку 2.

Згідно з пунктом 9 Додатку 2 до Договору відповідач щомісячно з 12 по 15 число отримує в МВРТ-7 за адресою: вул. Горького, буд. №29 оформлену постачальником платіжну вимогу на суму, яка включає загальну вартість теплової енергії поточного місяця та кінцеве сальдо розрахунків на початок місяця та кінцеве сальдо розрахунків на початок поточного місяця за мінусом суми фактично сплаченої теплової енергії в поточному місяці; табуляграму фактичного споживання за попередній період та акт звірки, який оформлює і повертає один примірник постачальнику протягом двох днів з моменту їх одержання.

Відповідно до пункту 10 Додатку 2 до Договору споживач щомісячно забезпечує не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунком оплату коштів від населення за фактично спожиту теплову енергію на транзитний рахунок ГІОЦ КМДА.

Однак, свої зобов'язання за зазначеним Договором відповідач виконує не в повному обсязі, внаслідок чого за період з 01.01.2016 по 01.07.2017 виникла заборгованість за використану теплову енергію, яка станом на 01.09.2017 становила 200 627,38 грн., що підтверджується обліковими картками (табуляграмами), відомостями обліку споживання теплової енергії та довідкою про надходження коштів за спожиту згідно з Договором теплову енергію.

Суду доведено, що нарахування відповідачу за теплову енергію здійснювалося відповідно до звертання-доручення про укладення Договору від 12.12.2008 та додатку 2 до Договору - ГВП по приладах обліку за тарифами, встановленими і затвердженими постановами Національної комісії регулювання електроенергетики України та Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України.

Як вбачається з матеріалів справи, за період з 01.01.2016 по 01.07.2017 у відповідача виникла заборгованість за використану теплову енергію в розмірі 200 627,38 грн.

В підтвердження позовних вимог в матеріалах справи наявні:

- відомості приладів обліку спожитої теплової енергії;

- облікові картки (табуляграми) фактичного споживання теплової енергії;

- довідка про надходження коштів за спожиту від ПАТ «Київенерго» теплову енергію від ОСББ «Сом Форт».

Вказаними доказами стверджується, а відповідачем не заперечується факт постачання позивачем відповідачу протягом січня 2016 - липень 2017 років теплової енергії.

Відповідач частково оплатив борг в сумі 150 000,00 грн., що підтверджується довідкою про надходження коштів від відповідача. в період х вересня 2017 року по березень 2018 року. У зв'язку з чим у відповідача залишилася заборгованість в сумі 50 627,38 грн. основного боргу.

Договір на постачання теплової енергії є договором енергопостачання, а тому права та обов'язки сторін визначаються в тому числі положеннями параграфу 3 глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до пункту 2 статті 32 закону України "Про житлово-комунальні послуги" розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Частинами 6, 7 статті 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідачем було частково сплачено основний борг та позовні вимоги не спростував, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у сумі 50 627,38 грн. нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

У зв'язку з простроченням сплати боргу позивачем нараховані 3% річних у розмірі 7 504,95грн. та 28 525,02 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимога позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат підлягає задоволенню у повному обсязі за розрахунком позивача за період з січня 2016 - липень 2017 років в сумі 7 504,95 грн. 3% річних та інфляційні втрати в сумі 28 525,02 грн.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи з вищенаведених норм закону, відповідачем не було надано належних доказів по справі на спростування позовних вимог.

В судовому засіданні, допустимими доказами, які знаходяться в матеріалах справи позивач довів, що його вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства "Київенерго" задовольнити повністю.

Стягнути з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сом. Форт" (03083, м.Київ, вул. Пирогівський шлях, будинок 44, ідентифікаційний код 36133823) на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (01001, м.Київ, площа Івана Франка, будинок 5, ідентифікаційний код 00131305) основного боргу в сумі 50 627 (п'ятдесят тисяч шістсот двадцять сім) грн. 38 коп., 28 525 (двадцять вісім тисяч п'ятсот двадцять п'ять) грн. 02 коп. інфляційних втрат, 7 504 (сім тисяч п'ятсот чотири) грн. 95 коп. 3% річних та 3 549 (три тисячі п'ятсот сорок дев'ять) грн. 86 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 27.07.2018

Суддя І.І. Борисенко