ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2018м. ДніпроСправа № 904/2305/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Воронько В.Д.,

за участю секретаря судового засідання Батир Б.В.,

розглянув матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпро

про стягнення 106227,05 грн

у присутності представників:

від позивача: представник Охріменко А.А., довіреність № 14165юр від 08.05.2018;

від відповідача: юрисконсульт 2 категорії Салуха Г.Л., довіреність № 1774 від 26.10.2017.

СУТЬ СПОРУ:

Суть спору: 29.05.2018 Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (далі - відповідач), у якій заявило вимоги про стягнення 106227,05 грн вартості нестачі сталевого брухту за залізничними накладними №№: 42966028, 42965954, 36165504 та 53611794.

Ухвалою суду від 04.06.2018 було залишено позовну заяву без руху та надано позивачу час для усунення недоліків на підставі ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Позивач повністю виконав вимоги вказаної ухвали, надіславши до суду 08.06.2018 відповідні докази усунення недоліків.

Відповідно до ч. 3 ст. 174 ГПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Ухвалою від 12.06.2018 суд відкрив провадження у справі, прийнявши позовну заяву за правилами до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України, з повідомленням та викликом сторін.

03.07.2018 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечив, посилаючись на невжиття відправником належних дієвих заходів щодо забезпечення збереження вантажу під час перевезення.

17.07.2018 відповідач доповнив свою позицію, викладену у відзиві, подавши 17.07.2018 до суду доповнення до останнього.

Не погодившись з доводами відповідача, позивач 17.07.2018 подав відповідь на відзив, підтримавши свої позовні вимоги.

На підставі ст. 216 ГПК України у судових засіданнях оголошувались перерви: з 03.07.2018 до 17.05.2018 та з 17.07.2018 до 31.07.2018.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

13.12.2017 між Публічним акціонерним товариством "АрселорМіттал Кривий Ріг" (далі - позивач, покупець) та Філією "Центр забезпечення виробництва" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - продавець) було укладено договір поставки № 3655 (далі - договір), предметом якого є постачання брухту сталевого виду № 3.

На виконання вказаного договору на адресу покупця 23.12.2017 та 29.12.2017 продавець здійснив відправлення вантажу, а саме:

- за залізничними накладними №№: 42966028, 42965954 - на адресу позивача зі станцій відправлення Роздільна та Вапнярка на станцію Кривий Ріг Придніпровської залізниці 30.12.2017 прибули вагони №№: 65887366, 67872374 - з вантажем "брухт чорних металів", відправником яких за накладними є Регіональна філія "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця";

- за залізничною накладною № 36165504 на адресу позивача зі станції відправлення Дубляни-Львівські на станцію Кривий Ріг Придніпровської залізниці 09.01.2018 прибув вагон № 68779875 з вантажем "брухт чорних металів", відправником якого за накладною є Регіональною філією "Львівська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця";

- за залізничною накладною № 53611794 на адресу позивача зі станції відправлення Бахмут на станцію Кривий Ріг Придніпровської залізниці 03.01.2018 прибув вагон № 68803279 з вантажем "брухт чорних металів", відправником якого за залізничною накладною є Регіональна філія "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Разом з цим, позивач зазначає у позові, що лише один вагон, а саме № 68779875 (поїзд № 3575) прибув на станцію призначення у супроводі охорони залізниці.

Дані вагони були видані вантажоотримувачу - ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" відповідно до ст. 52 Статуту залізниць України зі складанням комерційних актів: № 467201/3 від 02.01.2018; № 467201/1 від 02.01.2018; № 467201/4 від 05.01.2018; № 467201/8 від 11.01.2018, - в яких зафіксовано ознаки незбережного перевезення, такі як порушення маркування, поглиблення та недостача.

У комерційному акті № 467201/3 зазначається, що у вагоні № 67872374 маса брутто - 87150 кг, тара за документом - 22550 кг, маса нетто - 64600 кг, що менше ніж зазначено в документі на 2800 кг. Навантаження не рівномірне над 1-3 вивантажувальними люками нижче бортів 1200 мм, над 4 вивантажувальним люком 1500 мм, маркування ледь помітне. Вагон без дверний, люка закриті та укручені дротом. В технічному відношенні вагон справний, НГР в штаті станції немає.

У комерційному акті № 467201/1 зазначається, що у вагоні №65887366 маса брутто - 76100 кг, тара за документом - 23500 кг, нетто - 52600 кг, що менше ніж зазначено в документі на 9900 кг. Навантаження не рівномірне нижче бортів 1500 мм, підкладки не зварені між собою, маркування по всій площі вагона, крім місць заглиблень. Над 1 люком з права по ходу поїзда заглиблення довжиною 1500 мм, шириною 1400 мм, глибиною 800 мм, з ліва по ходу поїзда над 1 люком заглиблення довжиною 2000 мм, шириною 1700 мм, глибиною 600 мм. Над 3 люком заглиблення довжиною 900 мм, шириною 1600 мм, глибиною 500 мм. Між 6, 7 люками заглиблення довжиною 1000 мм, шириною 1500 мм, глибиною 1000 мм. Над 6 люком з права заглиблення довжиною 1200 мм, шириною 1600 мм, глибиною 700 мм, в місцях заглиблень вантаж марковано вапном. Вагон без дверний, люка закриті та укручені дротом. В технічному відношенні вагон справний, НГР в штаті станції немає.

У комерційному акті № 467201/4 зазначається, що у вагоні № 68803279 маса брутто - 76750 кг, тара за документом - 20700 кг, маса нетто - 56 050 кг, що менше ніж зазначено в документі на 1950 кг. Навантаження вантажу нижче бортів 1200 мм, рівномірне, вантаж не вкритий листами прикриття. Вагон без дверний, люка закриті та укручені. В технічному відношенні вагон справний, НГР в штаті станції немає.

У комерційному акті № 467201/8 зазначається, що у вагоні № 68779875 маса брутто - 89100 кг, тара за документом - 20500 кг, нетто - 65600 кг, що менше ніж; зазначено в документі на 2800 кг. Навантаження нижче бортів 1400-1500 мм, маркування ледь помітне. Вагон без дверний, люка закриті та укручені дротом. В технічному відношенні вагон справний, НГР в штаті станції немає.

Розрахунок шкоди, спричиненої внаслідок недостачі, проведений позивачем з урахуванням норми відповідно до Правил перевезення вантажів, згідно якого загальна сума недостачі вантажу складає 106227,05 грн.

Наявні обставини і стали причиною звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 307 Господарського кодексу України (далі - ГК України), положення якої кореспондуються із положеннями ст. 909 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до частини 2 статті 908 ЦК України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (ч. 3 ст. 909 ЦК України).

У відповідності до пп. 8 п. 6 розділу 1 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 (далі - Статут), накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем; накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача; накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

При цьому, Статут залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі цього Статуту Мінтрансом затверджені Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме п. 1.1. "Правил оформлення перевізних документів", затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за № 765/19503, а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Накладна згідно з вказаними Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Згідно зі статтею 22 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини (ст. 924 ЦК України).

Згідно з п. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до ст. 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

Правила оформлення перевізних документів, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 862/5082, визначають порядок оформлення перевізних документів, форми бланків перевізних документів та їх зміст.

Відповідно до п. 1.1. Правил оформлення перевізних документів на кожне відправлення вантажу відправник повинен подати станції навантаження накладну (комплект перевізних документів). Накладна є складовою частиною комплекту перевізних документів, до якого, крім неї, входять: дорожня відомість, корінець дорожньої відомості та квитанція про приймання вантажу.

Пунктом 1.3 Правил оформлення перевізних документів визначено, що усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником до відповідних граф. Виправлення не допускаються; у разі зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов'язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни й доповнення, які вносяться у перевізні документи залізницею, засвідчуються підписом відповідального працівника і штемпелем станції.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 ГК України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Пункт 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, визначає норми недостачі при перевезенні в залежності від властивостей вантажу, які вказані у відсотках від маси вантажу і складаються із двох показників: норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто.

Відповідно до п. 27 Правил вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто; при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 0,5% маси, зазначеної в перевізних документах.

Зважаючи на норми природної втрати (0,5%) відповідальна недостача брухту з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення складає:

- у вагоні № 65887366 маса нетто складає - 62500 кг, норма недостачі - 62500кг x 0,5% = 312,50 кг, відповідальна недостача становить 9900 кг - 312,50 кг = 9587,50 кг, а отже недостача вантажу становить 62989,875 грн (9587,50 кг х 6570,00 грн);

- у вагоні № 67872374 маса нетто складає - 67400 кг, норма недостачі - 67400кг х 0,5% = 337 кг, відповідальна недостача становить 2800 кг - 337 кг = 2463 кг, а отже недостача вантажу становить 16181,91 грн (2 463 кг х 6570,00 грн);

- у вагоні № 68779875 маса нетто складає - 68400 кг, норма недостачі - 68 400кг х 0,5% = 342 кг, відповідальна недостача становить 2800 кг - 342 кг = 2458 кг, а отже недостача вантажу становить 16149,06 грн (2 458 кг х 6570,00 грн);

- у вагоні № 68803279 маса нетто складає - 58000 кг, норма недостачі - 58 000кг х 0,5% = 290 кг, відповідальна недостача становить 1950 кг - 290 кг = 1660 кг, а отже недостача вантажу становить 10906,20 грн (1 660 кг х 6570,00 грн).

Отже, загальна сума недостачі вантажу за вагонами №№: 65887366, 67872374, 68779875 та 68803279 складає 106227,05 грн.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилається на те, що відправник не вжив належних дієвих заходів щодо забезпечення збереження вантажу під час перевезення за накладними № 42965954 та № 42966028, оскільки за змістом ст. 31 Статуту та п.п. 5, 6 Правил саме вантажовідправник перед навантаженням вантажу у вагон повинен визначити його придатність для перевезення вантажу у комерційному відношенні, при завантаженні вантажів, які містять дрібні фракції, - усунути щілини та конструктивні зазори вагонів, а також вжити заходів щодо запобігання видуванню або висипанню вантажу. Стосовно ж накладних № 53611794 та № 36165504 відповідач зазначає, що комерційними актами № 467201/4 та № 467201/8 ознаки не збереженості вантажу не зафіксовано, вагони №№: 68779875 та 68803279 - у комерційному та технічному відношенні під час перевезення були справні, втрата чи нестача вантажу відсутня, тому, за твердженнями відповідача, стягнення з нього вартості нестачі вантажу на підставі ст. 114 Статуту є неправомірними та безпідставними. У зв'язку з цим відповідач вважає, що відправник допустив недовантаження вагонів №№: 68779875 та 68803279.

Суд не погоджується з такими доводами відповідача, оскільки твердження останнього спростовуються наступним.

Відповідачем вантаж прийнятий до перевезення без будь - яких зауважень щодо його маси та відповідності даним, що вказані в залізничних накладних.

Відповідно до Переліку вантажів, які повинні супроводжуватися особовим складом відомчої воєнізованої охорони на залізничному транспорті на всьому шляху прямування залізницями України, затвердженого Наказом Міністерства транспорту України від 20.01.1997 №18 (далі - Перелік № 18) вантаж (брухт чорних металів) має супроводжуватися особовим складом відомчої воєнізованої охорони на залізничному транспорті на всьому шляху прямування залізницями України.

Тож, як слідує з матеріалів справи, позивач зі своєї сторони сплатив необхідні послуги охорони вантажу залізницею, що підтверджується в графі 33 залізничних накладних №№: 42966028, 42965954, 36165504 та 53611794. Натомість вбачається порушення зі сторони ПАТ "Укрзалізниця" своїх обов'язків, оскільки в комерційних актах: № 467201/3 від 02.01.2018, № 467201/1 від 02.01.2018 та №467201/4 від 05.01.2018 зазначено про відсутність супроводу охороною вантажу за залізничними накладними №№: 42966028, 42965954, 53611794.

Крім того, незважаючи на те, що у деяких вагонах не виявлено пошкоджень їх рухомого складу, адже саме на справність вагонів посилається відповідач, заперечуючи наявність своєї вини, але комерційними актами при цьому зафіксовано значне зменшення маси вантажу відносно тієї, яка була зазначена у накладних при прийнятті брухту чорного металу до перевезення. В залізничних накладних зазначено, що перевозився брухт чорного металу виду 3 та 3А, який відповідно до ДСТУ 4121-2002 "Метали чорні вторинні. Загальні технічні умови" може мати достатньо великі габарити, що виключає його ідеальне рівне розміщення. Разом з тим, слід зазначити, що такого роду вантаж як брухт, за своєю фізичною характеристикою не є однорідним, а тому може не прилягати щільно один до одного, що зумовлює зміну свого положення під час руху потяга. У вагоні № 68779875 недостача становить 2800 кг - 342 кг = 2458 кг, у вагоні № 68803279 недостача становить 1950 кг - 290 кг = 1660 кг, а враховуючи питому вагу металу близько 8000 кг в кубічному метрі, втрата вищевказаної кількості металобрухту з різних місць розташування у вагоні може мати наслідком відсутність явних візуальних ознак викрадення чи іншої втрати металобрухту. Враховуючи вид вантажу, складно визначити збереження його рівномірності при перевезенні, положення якого може змінюватися, однак маса вантажу, внаслідок його властивостей, не може значною мірою змінитися при збережному перевезенні та наявності належного супроводу охорони вантажу.

В залізничній накладній № 36165504 на вагон № 68779875 вказано, що вантаж помаркований вапном, а в комерційному акті № 467201/8 зазначено, що маркування вантажу ледь помітне. Інша інформація з цього питання відсутня, тому суд не має можливості встановити причини порушення його видимості - сторонній вплив чи вилучення елементів металобрухту і як наслідок порушення рівномірності нанесення маркування.

В залізничній накладній № 53611794 на вагон № 68803279 інформація про маркування вантажу вапном відсутня, тому в комерційному акті також відповідно не зазначено про цілісність чи порушення маркування.

Згідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

У відповідності до приписів ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На підставі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що відповідач не надав належних доказів, які б свідчили про відсутність вини залізниці у частковій втраті вантажу, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу підлягають задоволенню повністю у сумі 106227,05 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн покладаються на відповідача як на сторону, з вини якої виник спір.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 108; ідентифікаційний код 40081237) на користь Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" (50095, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, 1; ідентифікаційний код 24432974) 106227,05 грн штрафу та 1762,00 грн витрат по сплаті судового збору, видати наказ позивачу після набрання судовим рішенням законної сили.

В судовому засіданні відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано - 03.08.2018.

Суддя В.Д. Воронько