КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"30" липня 2018 р. Справа№ 911/4293/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Смірнової Л.Г.

Кропивної Л.В.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства „Сбербанк"

на рішення Господарського суду Київської області від 23.05.2018

у справі № 911/4293/16 (суддя Бацуца В. М.)

за позовом Акціонерного товариства „Сбербанк"

до: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю „Еліон Стар"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю „Євроальянс Ріалті"

3) Товариства з обмеженою відповідальністю „Євроальянс Груп"

про стягнення 9 420 729, 24 грн.

ВСТАНОВИВ:

ПАТ „Сбербанк" звернулось до Господарського суду Київської області із позовом до ТОВ „Торгово-промислова група „Центр", ТОВ „Євроальянс Ріалті", ТОВ „Євроальянс Груп" про стягнення у солідарному порядку 277 529, 15 доларів США, що становить 7 295 134, 84 грн, основної заборгованості по кредиту, 42 722, 82 доларів США, що становить 1 123 012, 60 грн, основної заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, 835 889, 96 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 166 691, 84 грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом.

Рішенням Господарського суду Київської області від 23.05.2018 у справі № 911/4293/18 позов задоволено частково.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю „Еліон Стар", Товариства з обмеженою відповідальністю „Євроальянс Груп" на користь Акціонерного товариства „Сбербанк" 277 529 доларів США 15 центів США основної заборгованості по кредиту, що станом на 23.12.2016 р. по курсу Національного Банку України становить 7 295 134 грн 84 коп., 42 722 доларів США 82 центів США основної заборгованості по відсоткам за користування кредитом, що станом на 23.12.2016 р. по курсу Національного Банку України становить 1 123 012 грн 60 коп., 835 889 грн 96 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 166 691 грн 84 коп. пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом та судові витрати 206 700 грн 00 коп. судового збору.

Відмовлено в задоволенні інших позовних вимог.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 23.05.2018 р. у справі № 911/4293/16 в частині відмови в задоволені позовних вимог скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства „Сбербанк", колегією суддів встановлено, що до скарги не додано доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Крім того, пунктом 3 ст. 258 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі, не додержання цієї вимоги тягне за собою залишення апеляційної скарги без руху на підставі ч. 1 ст. 174,ч. 2 ст. 260 ГПК України.

Частиною 2 ст. 123 ГПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Так, 15.12.2017 набрали чинності зміни внесені Законом України від 03.10.2017 № 2147-VIII у Господарський процесуальний кодекс України та Закон України "Про судовий збір".

Пунктом 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" (у новій редакції, яка діє на дату звернення з апеляційною скаргою), встановлені ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Апелянт, оскаржуючи судове рішення в частині не задоволених позовних вимог (2 125 594,4 грн.) в апеляційному порядку має сплатити 47 825,86 грн.

В свою чергу, апелянтом, доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі до суду не надано.

Разом з тим, апелянтом подано клопотання про відстрочення сплати частини судового збору.

Колегія суддів, розглянувши подане клопотання, дійшла висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за наявності перелічених умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд також може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, вказаній у частині 1 зазначеної статті.

Розглядаючи клопотання заявника, суд не вбачає існування вищевказаних підстав та умов, передбачених ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Отже, клопотання Акціонерного товариства „Сбербанк" про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в ГПК України обов'язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір.

Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати скаргу скаржнику.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95, від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 Господарського процесуального кодексу підлягає залишенню без руху.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до положень статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаного недоліку.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства „Сбербанк" на рішення Господарського суду Київської області від 23.05.2018 у справі № 911/4293/16 - залишити без руху.

2. Акціонерному товариству „Сбербанк" усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки шляхом сплати судового збору у розмірі 47 825,86 грн. та шляхом надсилання копії апеляційної скарги сторонам (докази направлення надати до суду) протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз'яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали у встановлений вище строк, апеляційна скарга вважається неподаною та буде повернута апелянту.

4. Копію ухвали надіслати учасникам апеляційного провадження до відома.

5. Відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України, ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Л.Г. Смірнова

Л.В. Кропивна