ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2018 р. Справа № 926/3397/17

Місто Львів

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого (судді-доповідача): Бонк Т.Б.

суддів Бойко С.М.,

ОСОБА_1,

секретар судового засідання Борщ І.О.,

представники сторін:

від позивача - ОСОБА_2 (адвокат)

від відповідача - ОСОБА_3 (заступник директора)

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Дельта-Інжиніринг б/н від 15.05.2018

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 16.04.2018 (суддя Бутирський А.А., повний текст складено 25.04.2018 року)

у справі № 926/3397/17

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю Дельта-Інжиніринг, с.Мокіївці, Шепетівського району, Хмельницької області

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Дністрові сади, м. Київ

про стягнення 384 565,46 грн.

ВСТАНОВИВ:

короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції: товариство з обмеженою відповідальністю (ТОВ) Дельта-Інжиніринг звернулося з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Дністровські сади про стягнення 384565,46 грн. заборгованості, з них: 276439,91 грн. основного боргу, 65906,74 грн. збитків, заподіяних інфляцією, 27563,40 грн. штрафу та 14655,41 грн. 3 % річних, що виникли у результаті неналежного виконання відповідачем умов договору № 03-14/11р на розроблення проектної документації від 01.04.2014 р.

Підставою звернення до суду позивач вважає невиконання відповідачем як замовником проектної документації зобовязання з оплати основної суми боргу, на яку у звязку з чим позивачем нараховано інфляційне збільшення, 3% річних, 10% штрафу.

Нормативною підставою позову позивач зазначив ст.ст. - 22,193, 526, 530, 610, 611, 651 ЦК України.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 16.04.2018 у справі №926/3397/17 у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Вказане рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що необхідною умовою для початку виконання робіт позивачем було узгодження з відповідачем завдання на проектування, а також інших вихідних даних, необхідних для складання проектно-кошторисної документації, які є необхідними для договору підряду на проведення проектних та пошукових робіт. Оскільки сторони не узгодили зазначені документи, то і договір № 03-14/Пр на розроблення проектної документації є неукладеним, відповідно, зобовязання між сторонами не виникали. Акт надання послуг № 113 від 28.12.2015, яким зафіксовано, що позивачем були виконані проектні роботи з розробки проектної документації по обєкту Будівництво фруктосховища, Чернівецька область, Сокирянський район, с. Струмок на суму 276439,91 грн. не береться до уваги судом, тому що цей акт складений на роботи, обсяг та зміст яких сторонами не визначено, отже Акт не має відношення до договору № 03-14/Пр на розроблення проектної документації, на який посилається позивач, як на підставу позову.

Не погодившись з вказаним рішенням місцевого господарського суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Чернівецької області від 16.04.2018 у справі № 926/3397/17 скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що:

1) на виконання договору замовник провів часткову попередню оплату виконання робі двома платежами на загальну суму 40 000,0 грн. Відтак, визначення судом договору як неукладеного є помилковим, адже матеріалами справи підтверджено, що позивачем виконано частину робіт, а відповідачем здійснено їх часткову оплату, тобто Договір виконувався сторонами, в той час як визначення договору як неукладеного може мати місце лише на стадії укладення договору, висновок суду першої інстанції про зворотнє не відповідає обставинам справи;

2) погоджуючись зі змістом робіт, що випливав з досягнутих сторонами умов договору і їх обсягом, який виражений у вартісній формі, уповноважена особа ТОВ «Дністрової сади» підписала та скріпила печаткою підприємства Акт наданих послуг № 113 від 28.12.2015, після чого Акт повернуто Виконавцю без жодних зауважень і заперечень. Факт підписання, реальність намірів сторін і достовірності відомостей Акту надання послуг № 113 від 28.12.2015 відповідач у суді не спростував. Ані договір, ані додаткові угоди до договору у судовому порядку визнано недійсними не було. Саме на замовника покладено контроль якості, строки виконання робіт та дотримання виконавцем будівельних норм;

3) згідно п. 2.6 Договору ненадання відповідачем позивачу вихідних даних для проектування не є підставою неприйняття замовником виконаних робіт виконавця по цьому договору та невиконання замовником вимог щодо оплати за виконаний виконавцем обсяг робіт. А тому доводи відповідача щодо неможливості виконання робіт без передання вихідних даних безпосередньо спростовуються умовами самого договору. Зазначає, що виконавець зі свого боку виконував передбачені Актами надання послуг роботи, які можливо було виконати в умовах невиконання замовником своїх зобовязань за договором.

До апеляційної скарги скаржником долучено клопотання про приєднання доказів, а саме належним чином завірену копію акту надання послуг № 78 від 08.05.2015 року на суму 40000,0 грн., однак протокольною ухвалою апеляційного суду від 03.07.2018 таке клопотання позивача про долучення доказів залишено без розгляду відповідно до ч.3 ст. 269 ГПК України.

Також, протокольною ухвалою апеляційного суду від 03.07.2018 залишено без розгляду клопотання про долучення відзиву на апеляційну скаргу у відповідності до вимог ст. 118 ГПК України у звязку з поданням відзиву поза межами встановленого судом строку без поважних причин.

Розглянувши наявні в справі матеріали, давши оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення учасників справи в судових засіданнях, апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення рішення Господарського суду Чернівецької області від 16.04.2018 у справі № 926/3397/17 без змін, апеляційної скарги - без задоволення, з огляду на наступне.

Як встановив суд першої інстанції, 01.04.2014 між сторонами укладено Договір № 03-14/Пр на розроблення проектної документації (далі Договір), згідно якого позивач зобовязувався виконати у повному обсязі та у визначені Договору (додатками, додатковими угодами до нього) строки вказані нижче проектні роботи з розробки проектної документації по Будівництву фруктосховища за адресою: с. Стумок, Сокирянський район (адресу зазначено рукописним способом), а відповідач брав на себе обовязок прийняти роботи та оплатити їх (розділ 1 Договору з урахуванням додаткової угоди № 2 до Договору від 08.05.2015 р.). Така ж адреса місця виконання робіт рукописним способом зазначена і в Додатковій Угоді № 1 до Договору від 10 листопада 2014 року та Додатковій угоді № 2 від 08 травня 2015 року (а.с 10, 18, 20).

Разом з тим, представник відповідача в судових засіданнях в апеляційному суді неодноразово наголошував на тому, що позивач самостійно, після підписання Сторонами даних документів, заповнив кульковою ручкою Розділ 1 «Предмет договору», вказавши дані з Акту надання послуг № 113 від 28.12.2015 року, а саме адресу будівництва : «с. Струмок, Сокирянський район».

Пункт 11.1 Договору передбачає: «Договір укладено при повному розумінні Сторонами його предмету та термінології, українською мовою, у двох оригінальних примірниках по одному для кожної з Сторін, при чому, обидва примірники автентичні та мають однакову юридичну силу».

Пункт 7 Додаткової угоди № 1 передбачає: ця Додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання, укладена в двох примірниках однакової юридичної сили, по одному для кожної із сторін і становить невідємну частину Договору №03-14/Пр від 01 квітня 2014 року. Текст цієї Додаткової угоди складено на українській мові в двох дійсних примірниках, що мають однакову юридичну силу - по одному примірнику для кожної Сторони.

Пункт 5 Додаткової угоди № 2 передбачає: «Угода є невідємною частиною Договору, складена українською мовою у двох автентичних екземплярах, які мають однакову юридичну силу, по одному для кожної із Сторін».

Таким чином, і Договір, і Додаткові угоди за № 1 та № 2 передбачають, що вони складені в двох автентичних примірниках, по одному для кожної зі сторін, обидва примірники мають однакову юридичну силу.

Однак, в інших примірниках Договору, Додаткової угоди за № 1, долучених до справи в суді першої інстанції (оригінали) (а.с 87- 96 Т.1) в Розділі 1 «Предмету договору» адреса Обєкта не визначена, зокрема, залишена незаповненою.

Відповідач пояснює це тим, що при підписанні договору відповідач як замовник робіт не був власником земельних ділянок, на яких планувалася забудова, а тому договір був угодою про наміри для спільних дій у майбутньому по реалізації проекту на будівництво фруктосховища.

Зазначені факти розбіжностей у документах стали підставою для призначення судом першої інстанції судової технічної експертизи, проти проведення якої та додаткових клопотань експертів заперечив позивач, а відтак, така проведена не була.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що існують обґрунтовані сумніви щодо погодження сторонами місця виконання робіт, що є істотною частиною самого предмета договору у даному випадку.

Крім того, відповідач зазначає, що він не міг виступати Замовником за даним Договором, оскільки Замовником проектів на будівництво може бути виключно фізична або юридична особа, яка має у власності або у користуванні земельну ділянку, а на момент укладення договору такої у відповідача не було.

Згідно п.4. ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», від 17.02.2011, № 3038-VI Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Пункт .5. ст. 26 Закону № 3038 визначає: «Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів;

6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування».

Позивачем не доведено, що у відповідача на момент укладення договору була наявна земельна ділянка, на якій мав би бути побудований обєкт, проектну документацію на який мав розробити позивач.

Згідно п. 2.2 Договору строки виконання робіт за договором визначені у Додатку №2 до цього договору. У випадку затримки замовником здійснення чергових платежів строки виконання робіт за договором продовжуються на такий строк затримки.

Разом з тим, як зазначає відповідач, позивачем також рукописним способом було внесено до Додатку № 2 кінцеву дату виконання робіт, а саме « 31.12».

Апеляційним судом встановлено, що в іншому примірнику (оригінал) Додатку № 2 до Договору (а.с. 93 Т.1) такі записи відсутні та незаповнені.

Відтак, наявні обґрунтовані сумніви також і щодо погодження сторонами строків етапів виконання робіт у договорі.

Згідно п. 2.3 Договору виконавець розпочинає виконання проектних робіт тільки після укладення цього Договору та за умови перерахування відповідачем на поточний рахунок позивача першого авансового платежу, та отримання завдання на проектування та відповідних вихідних даних.

Згідно п. 2.4 виконавець має право виконати роботи достроково, а замовник зобовязується прийняти та оплатити їх.

Пункт 2.5 Договору (в першій редакції, з 01.04.2014 року по 09.11.2014 року) передбачав: «Перед початком виконання робіт Виконавець спільно із Замовником розробляє та оформлює «Завдання на проектування». Отримавши «Завдання на проектування» Замовник письмово затверджує його та передає Виконавцю. З моменту затвердження «Завдання на проектування» воно є невідємною частиною договору».

Докази розроблення сторонами спільно «завдання на проектування» на виконання зазначеного пункту у зазначеній редакції у матеріалах справи відсутні.

Додатковою угодою № 1 п. 2.5 Договору викладено в новій редакції (з 10.11.2014 року): «Перед початком робіт Замовник розробляє та передає Виконавцю «Завдання на проектування», що являється невідємною частиною цього Договору».

Докази розроблення замовником та передачі виконавцю завдання на проектування у матеріалах справи відсутні.

Крім того, Додатковою угодою № 1 не визначено строків розробки та передачі нами для Виконавця «Завдання на проектування».

Пункт 2.6 Договору (в першій редакції, з 01.04.2014 року по 09.11.2014 року) передбачав: «Перед початком робіт Замовник підготує та передасть Виконавцю вихідні дані на проектування, у відповідності до Додатку № 3, що є невідємною частиною даного договору. При передачі від Замовника Виконавцю вихідних даних на проектування Сторони оформлюють акт приймання-передачі вихідних даних на проектування. Невиконання Замовником умов цього пункту не є підставою неприйняття Замовником виконаних робіт Виконавця, по цьому Договору, та невиконання Замовником вимог, щодо оплати за виконаний Виконавцем обсяг робіт.»

Докази оформлення сторонами акту приймання-передачі вихідних даних на проектування на момент дії пункту 2.6 договору у попередній редакції - відсутні.

Додатковою угодою № 1 п.2.6 Договору викладено в новій редакції (з 10.11.2014 року): «Перед початком робіт Виконавець підготовлює вихідні дані на проектування та передає їх Замовнику, що включає:

- Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки. У разі необхідності розробки детального плану території, дана послуга буде підлягати окремій оплаті Замовником по домовленості Сторін;

- Технічні умови з електропостачання (у разі необхідності);

- Технічні умови з газопостачання (у разі необхідності);

- Технічні умови щодо пожежної та техногенної безпеки.

При передачі від Виконавцем Замовнику вихідних даних на проектування Сторони оформлюють акт приймання-передачі вихідних даних на проектування».

Докази оформлення акту приймання - передачі вихідних даних на проектування, а відтак і докази розроблення вихідних даних на проектування відсутні у матеріалах справи.

Слід зазначити, що скаржник в апеляційній скарзі покликається лише на первинну редакцію п.2.6. Договору.

Пункт 3.3 Договору передбачає: «Зміна вартості Робіт по Договору під час його дії може бути здійснена виключно шляхом укладення відповідних Додаткових угод до Договору у випадку збільшення або зменшення обсягу чи обєму проектних Робіт за Договором, при зміні технічних умов, містобудівних умов та обмежень, інженерно-геологічних вишукувань, технічного обстеження споруд у зоні будівництва та на підставі висновку по обстеженню».

Пункт 3.4 Договору передбачає: «Оплата робіт Стадії «Проект» здійснюється Замовником поетапно наступним чином:

- Перший платіж протягом пяти банківських днів від передачі Виконавцю завдання на виконання робіт по Стадії Проект, Замовник зобовязується здійснити авансовий платіж у розмірі 30 % від вартості договору, що складає: 82 690,20 (вісімдесят дві тисячі шістсот девяносто гривень 20коп. ) грн.., без сплати ПДВ, що еквівалентно 6 410,00 доларів США на дату укладення цього Договору. Сплачена сума зараховується в рахунок належних платежів по цьому Договору з Замовника від вартості робіт та вважається завдатком в розумінні ст.570 ЦК України.

- Другий платіж остаточний розрахунок, протягом пяти банківських днів після закінчення проектної документації, про що складається Акт прийому-передачі виконаних робіт, Замовник зобовязується здійснити платіж у розмірі 70 % від вартості договору, що складає: 192 943,80 (сто девяносто дві тисячі девятсот сорок три гривні 80коп.) грн.80 коп, що еквівалентно 14956,00 доларів США на дату укладення цього Договору.

Зазначений платіж, перераховуються у вказані строки, лише при повному виконанні робіт та підписанні акту приймання-передачі по етапу робіт, який передує етапу, за який вимагається внесення платежу, за винятком випадків, передбачених п.4.5. Договору».

Як вказано вище, перший платіж Замовник зобовязаний здійснити протягом пяти банківських днів від передачі Виконавцю завдання на виконання робіт по стадії «Проект».

Докази передання завдання на виконання робіт у матеріалах справи - відсутні.

Таким чином, позивачем також не доведено настання у відповідача обовязку із здійснення першого платежу.

Разом з тим, Замовником було здійснено 2 (два) авансові платежі за Договором, а саме (а.с. 38, 39 Т.7):

- 20 000,0 грн. 20 травня 2014 року, згідно Платіжного доручення № 372, призначення платежу попередня оплата за проектні роботи згідно договору № 03-14 від 01.04.2014;

- 20 000,0 грн. 02 вересня 2014 року, згідно Платіжного доручення № 752, призначення платежу попередня оплата за проектні роботи згідно договору № 03-14 від 01.04.2014.

У випадку несвоєчасного надання необхідних даних для початку робіт та несвоєчасної оплати авансів, строки проектних робіт будуть відповідно збільшені на строк затримки надання даних та оплати авансів (п. 2.8 Договору з урахуванням додаткової угоди № 1 до Договору від 10.11.2014 р.).

Згідно п. 4.5 Договору критеріями якості та комплектності проектної документації, серед іншого, є завдання на проектування, яке надається позивачем одночасно із підписанням Договору та вихідні дані.

Як зазначалося вище, такі документи сторонами не узгоджувались, а відтак виконані позивачем роботи не можуть бути оцінені за критерієм якості.

Відповідно до п. 4.7 Договору роботи (їх етапи) вважаються виконаними позивачем та прийнятими відповідачем з моменту підписання відповідачем відповідного Акту приймання-передачі виконаних робіт. По кожному етапу робіт складається відповідний акт приймання-передачі.

28.12.2015 сторонами було підписано Акт надання послуг № 113 про виконання виконавцем проектних робіт з розробки проектної документації по обєкту Будівництво фруктосховища, Чернівецька область, Сокирянський район, с. Струмок, на суму 276 439,91 грн.

Разом з тим, в акті зазначено вартість Робіт по договору в сумі 276 439,91 грн., а не - 275 634,00 грн., як передбачено договором.

Предметом позову позивачем зазначено стягнення боргу в розмірі 276 439,91 грн., інфляційних втрат - 65 906,74 грн., 10% штрафу 27 563, 4 грн., 3% річних 14 655,41 грн.

Отже, як встановлено, позивач покликається на те, що ним розроблено проектну документацію саме на будівництво фруктосховища у с.Струмок, Сокирянський район, Чернівецька область.

Проте, як також встановлено матеріалами справи таку розроблено без наявності завдання на проектування та вихідних даних.

Із листа Сокирянської районної державної адміністрації № 134 від 05.12.2017 р. вбачається, що документи на будівництво фруктосховища у с. Струмок, Сокирянський район, Чернівецька область не надавались.

Із листа Сокирянського районного відділу управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернівецькій області № 835 від 05.12.2017 р. вбачається, що технічні умови до інженерного забезпечення обєкту будівництва щодо пожежної та техногенної безпеки на будівництво фруктосховища у с. Струмок, Сокирянський район, Чернівецька область не надавались.

Із листа Приватного акціонерного товариства Енергопостачальна компанія Чернівціобленерго № 1696 від 05.12.2017 р. вбачається, що технічні умови з електропостачання на будівництво фруктосховища у с. Струмок, Сокирянський район, Чернівецька область не надавались.

Із листа регіональної газової компанії Чернівцігаз від 05.12.2017 р. вбачається, що технічні умови на газопостачання на будівництво фруктосховища у с. Струмок, Сокирянський район, Чернівецька область не надавались.

Отже, між сторонами виникли правовідносини за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт (параграф 4 ОСОБА_1 61 ЦК України).

Згідно ст. 887 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

За договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов'язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов'язковим для сторін з моменту його затвердження замовником. Підрядник зобов'язаний додержувати вимог, що містяться у завданні та інших вихідних даних для проектування та виконання пошукових робіт, і має право відступити від них лише за згодою замовника (ст. 888 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.890 Цивільного кодексу України підрядник зобов'язаний виконувати роботи відповідно до вихідних даних для проведення проектування та згідно з договором.

Згідно пункту 11.8 Договору : «Сторони затверджують наступні Додатки до Договору:

Додаток 1. Завдання на проектування.

Додаток 2. Графік виконання робіт та розрахунків

Додаток 3. Перелік вихідних даних».

Проте позивачем не надано суду доказів про затвердження зазначених Додатків до Договору.

Таким чином, необхідною умовою для початку виконання робіт позивачем було узгодження з відповідачем завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації, які є необхідними для договору підряду на проведення проектних та пошукових робіт.

Пункт 4.7 Договору передбачає: «Роботи (їх етапи) вважаються виконаними Виконавцем та прийнятими Замовником з моменту підписання Замовником відповідного Акту приймання-передачі виконаних Робіт. По кожному етапу робіт складається відповідний акт приймання-передачі».

Згідно Додатку № 2 до Договору передбачено три етапи виконання робіт та розрахунків, зокрема, І авансовий платіж на виконання робіт, ІІ стадія «проект», ІІІ - стадія «Робоча документація, передача проектної документації замовнику.

Отже, з огляду на відсутність Актів приймання-передачі виконаних Робіт по жодному з 3 (трьох) етапів, твердження позивача про виконання ним Робіт за Договором не відповідає дійсності і прямо суперечить п. 4.7 договору.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 180 ГК України при укладенні господарського договору сторони зобовязані у будь-якому разі погоди предмет, ціну та строк дії договору.

З системного аналізу обставин справи та оцінки доказів, відсутні підстави вважати, що сторонами були погоджені всі істотні умови договору на розроблення проектної документації, а саме предмет договору, строки та місце виконання робіт.

Оскільки сторони не узгодили вихідні дані для розроблення проектної документації, завдання на проектування, які є обовязковими в силу вимог цивільного законодавства, як і строків та предмету договору, тобто усіх істотних умов, то і сам договір № 03-14/Пр на розроблення проектної документації є неукладеним, відповідно, зобовязання за договором між сторонами не виникли.

Акт надання послуг № 113 від 28.12.2015, яким зафіксовано, що позивачем були виконані проектні роботи з розробки проектної документації по обєкту Будівництво фруктосховища, Чернівецька область, Сокирянський район, село Струмок, на суму 276439,91 грн. не може братися до уваги, тому що цей Акт складений на роботи, обсяг та зміст яких сторонами не визначено, отже не має відношення до договору № 03-14/Пр на розроблення проектної документації, на який посилається позивач, як на підставу позову.

Здійснена відповідачем оплата коштів в розмірі 40 000, 0 грн. на рахунок позивача не може розцінюватися як попередня оплата виконання робіт за договором, оскільки ні місце виконання таких, ані строки виконання робіт, ні вихідні дані погоджені сторонами не були. Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те що, позивач заявляє до стягнення основну суму боргу в розмірі 276 439,91 грн., тобто без врахування здійснених проплат, а відтак, позивач, не враховуючи їх, сам не розцінює такі проплати як здійснені на виконання договору між сторонами.

Відповідно ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу вимог ст.ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Скаржником не доведено, а судом не встановлено наявності підстав для скасування рішення, визначених ст. 277 ГПК України, та для задоволення апеляційної скарги. Отже, оскаржуване рішення належить залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати. Сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід покласти на скаржника. Оскільки апеляційним судом апеляційну скаргу залишено без задоволення, то витрати на професійну правничу допомогу відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 11, 86, 129, 236, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Чернівецької області від 16.04.2018 у справі №926/3397/17 - залишити без змін.

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Дельта-Інжиніринг б/н від 15.05.2018 - залишити без задоволення.

Судовий збір залишити за скаржником.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строки та в порядку, встановлені ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено 02.08.2018.

Головуючий суддя: Т.Б. Бонк

Судді: С.М. Бойко

ОСОБА_1