ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2018 року Справа № 926/870/18

м. Чернівці

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Гурина М.О., при секретарі судового засідання Боштан І.Г.

за позовом Державної екологічної інспекції у Чернівецькій області, м. Чернівці

до Національного природного парку "Вижницький", смт. Берегомет

про відшкодування шкоди завданої навколишньому природному середовищу в сумі 515626,00 грн.

Представники:

від позивача ОСОБА_1, представниу за довіреністю № 14 від 10.07.2018 року;

від відповідача ОСОБА_2, представник за довіреністю № 188 від 16.04.2018 року

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державна екологічна інспекція у Чернівецькій області звернулась з позовом до Національного природного парку "Вижницький" (далі - НПП "Вижницький") про відшкодування шкоди завданої навколишньому природному середовищу в сумі 515 626,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на їх адресу 20.02.2018 року за № 05-118вих-18 надійшов лист від Прокуратури Чернівецької області, яким було направлено копію вироку Вижницького районного суду Чернівецької області від 06.12.2017 року у справі № 713/350/15-к та висновку експерта № 845-А від 31.10.2017 року для вирішення питання щодо відшкодування завданої державі шкоди. Вищевказаними документами встановлено, що 03.02.2014 року між директором НПП "Вижницький" ОСОБА_3 та ОСОБА_4, як майстром з охорони природи було укладено договір № 6 про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, згідно якого останній, працюючи на даній посаді виконує роботу безпосередньо повязану із зберіганням, обробкою, продажом (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих йому цінностей, бере на себе повну матеріальну відповідальність за збереження довірених йому Установою матеріальних цінностей і у встановленому законом порядку відповідає за їх збереження (за актом прийому - передачі 05.12.2013 року ОСОБА_4 прийняв під охорону квартали № 4,5,6,7,19 площею 502 га.). Однак, визначені посадовою інструкцією обовязки щодо збереження режиму охорони територій та обєктів НПП "Вижницький" у межах ввіреного йому відділення належним чином ОСОБА_4 не виконав, внаслідок чого завдано державі матеріальних збитків на суму 515626,00 грн. Згідно з положеннями статті 1172 Цивільного кодексу України, юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. Обовязки з забезпечення охорони, захисту, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень покладено саме на постійних користувачів, які й повинні нести відповідальність невиконання або неналежне виконання обовязків за незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок та пошкоджень дерев невстановленими особами, тому позивач просить стягнути з НПП "Вижницький" (постійного користувача) 515626,00 грн. шкоди, заподіяної державі.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 28.03.2018 року порушено провадження у справі, розгляд справи у підготовчому судовому засіданні призначено на 18.04.2018 року.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 18.04.2018 року відкладено розгляд справи у підготовчому провадженні до 07.05.2018 року.

07.05.2018 року представник відповідача надав відзив на позов, в якому зазначає, що: позов заявлений про стягнення коштів з НПП Вижжницький, який був потерпілим вчиненого кримінального правопорушення; у разі завдання шкоди працівником, підрядником, учасником (членом) діями, які за своїм змістом не випливають з його трудового (службового) становища, не тягнуть відповідальності юридичної особи; кошти одержані національними природними парками від наукової, природоохоронної, туристсько-ескурсійної та іншої діяльності в межах заповідних територій та обєктів, що не суперечать їх цільовому призначенню, є їх власними коштами та не підлягають вилученню і використовуються для здійснення заходів щодо охорони територій природно-заповідного фонду.

07.05.2018 року у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 21.05.2018 року.

16.05.2018 року позивач надав відповідь на відзив, в якій вказує наступне: шкода внаслідок виявлених перевіркою порушень заподіяна не відповідачу, як він стверджує, а державі, а саме природному комплексу загальнодержавного значення, який є обєктом права державної власності та охороняється державою; відповідач у відзиві на позов зазначає, що відшкодування шкоди здійснює особа (працівник), яка її завдала, проте, згідно ст. 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків; також, відповідач у відзиві на позов вказує, що кошти одержані національними природними парками від наукової, природоохоронної, туристсько-ескурсійної та іншої діяльності в межах заповідних територій та обєктів, що не суперечать їх цільовому призначенню, є їх власними коштами, втім, що стосується зарахування грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, то порядок зарахування та розподілення таких стягнень, визначений Бюджетним кодексом України, який передбачає, до бюджетів якого рівня та в якому відсотковому співвідношенні повинні зараховуватись грошові стягнення за заподіяну шкоду.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 21.05.2018 року за клопотанням позивача продовжено строк розгляду справи у підготовчому провадженні та відкладено розгляд справи на 02.07.2018 року.

У судове засідання призначене на 21.05.2018 року відповідач не зявився, явку уповноваженого представника не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи у підготовчому провадженні.

Представник позивача у підготовчому судовому засіданні 21.05.2018 року надав письмове клопотання про продовження строку розгляду справи у підготовчому провадженні.

Ухвалою від 21.05.2018 року строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів та відкладено розгляд справи на 02.07.2018.

02.07.2018 року від представника позивача надійшла заява вх. № 1277 про уточнення позовних вимог, в якій позивач просить суд пункт 1 резолютивної частини позовної заяви викласти таким чином: 1. Розглянути дану позовну заяву по суті позовних вимог та винести рішення, яким стягнути з Національного природного парку Вижницький (59233, вул. Центральна, 27, смт. Берегомет, Вижницького району, Чернівецької області, ) на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернівецькій області (58003, м. Чернівці, вул. Шевченка, 71А ) шкоду в сумі 515626,00 грн. (пятсот пятнадцять тисяч шістсот двадцять шість гривень 00 копійок) на р/р 4333, отримувач коштів Вижницьке УК/отг.м. ОСОБА_5, банк отримувача Казначейство України, код ЄДРПОУ -37984590, МФО -899998, код платежу 24062100.

Представник відповідача через канцелярію Господарського суду Чернівецької області 02.07.2018 року надав для відома лист-звернення до прокурора Чернівецької області, в якому просить прокуратуру Чернівецької області забезпечити захист інтересів держави в особі НПП Вижницький в суді.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 02.07.2018 року задоволено заяву про уточнення позовних вимог від 02.07.2018 року та здійснено перехід до судового розгляду справи по суті.

На день розгляду справи представник позивача просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні 20.07.2018 року просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки, за його твердженням, вони суперечать чинному законодавству.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення уповноважених представників сторін, Господарський суд Чернівецької області, -

ВСТАНОВИВ:

20.02.2018 року за № 05-118вих-18 надійшов лист від Прокуратури Чернівецької області, яким було направлено копію вироку Вижницького районного суду Чернівецької області від 06.12.2017 року у справі № 713/350/15-к та висновку експерта № 845-А від 31.10.2017 року для вирішення питання щодо відшкодування завданої державі шкоди.

Так, судовим слідством у кримінальному провадженні № 0000382 від 22.07.2014 року стосовно ОСОБА_4В встановлено, 03.02.2014 року між директором НПП "Вижницький" ОСОБА_3 та ОСОБА_4, як майстром з охорони природи було укладено договір № 6 про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, згідно якого останній, працюючи на даній посаді виконує роботу безпосередньо повязану із зберіганням, обробкою, продажом (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих йому цінностей, бере на себе повну матеріальну відповідальність за збереження довірених йому Установою матеріальних цінностей і у встановленому законом порядку відповідає за їх збереження.

05.12.2013 року майстер з охорони природи ОСОБА_4 згідно акту прийому-передачі обходу прийняв від майстра з охорони природи Солонецького ПНДВ НПП «Вижницький» ОСОБА_6 обхід № 2, який складається з кварталів № 4,5,6,7,19 площею 502 га.

Згідно посадової інструкції на майстра з охорони природи ОСОБА_4В, було покладено обов'язки щодо забезпечення режиму охорони території та об'єктів НПП Вижницький у межах ввіреного йому відділення (обходу), попередження та припинення порушень природоохоронного законодавства, здійснення охорони природних комплексів національного парку в межах відділення, забезпечення порядку використання природних ресурсів, забезпечення додержання вимог щодо відвідування території та об'єктів національного природного парку в межах відділення (обходу), попередження пошкодження лісових насаджень внаслідок незаконних рубок, здійснення заходів щодо запобіганню виникнення, поширення пожеж, інших надзвичайних ситуацій та їх ліквідації, а також щодо безпосередньої охорони лісу та іншого державного майна на ввіреній йому дільниці, складання протоколів про всі види порушень природоохоронного законодавства та скерування їх у відділення, а також інші обов'язки щодо охорони лісу.

Однак, майстер з охорони природи ОСОБА_4В, як службова та матеріально-відповідальна особа, будучи зобов'язаним належно виконувати свої службові обов'язки, маючи об'єктивну можливість виконання покладених на нього обов'язків щодо охорони та захисту лісу, в період з 05.12.2013 року по 02.01.2015 року, перебуваючи на ввіреному йому обході № 2 Солонецького ПНДВ НПП Вижницький на території смт. Берегомет неналежно виконував свої службові обов'язки, не здійснював належних перевірок на ввіреному йому обході, не здійснював належних дій щодо попередження та припинення порушень природоохоронного законодавства, а саме попередження пошкодження лісових насаджень внаслідок незаконних рубок, не здійснював належної охорони природних комплексів національного парку в межах ввіреного йому обходу, в результаті чого допустив незаконну порубку 90 (девяносто) дерев породи ялина, ялиця та бук у кварталах 4,5,6,7 обходу №2 Солонецького ПНДВ НПП Вижницький, а саме:

1. Державною екологічною інспекцією в Чернівецькій області спільно з УДСБЕЗ УМВС України в Чернівецькій областіпід час перевірки в період з 05.08.2014 року по 07.08.2014 року виявлено незаконну порубку 19 (девятнадцяти) дерев породи ялина, ялиця, бук у ввіреному під охорону кварталі 4 виділ 1,2 Солонецького ПНДВ НПП Вижницький, яку здійснили невстановлені особи в період з січня 2014 року по 06.08.2014 року. Дана порубка дерев працівниками НПП Вижницький не виявлялась, про що свідчить відсутність клейм на зрізах пнів та записів в книзі виявлених лісо порушень. Згідно висновку експерта № 845-А від 31.10.2017 року розмір шкоди внаслідок незаконної рубки становить 146341,50 грн.

2. Згідно протоколу про порушення природоохоронного законодавства № 2 від 29.07.2014 ОСОБА_4 спільно з провідним інженером НПП «Вижницький» ОСОБА_7 було виявлено незаконну рубку 10 (десяти) дерев породи ялина у кварталі 4 виділ 9,10,11 Солонецького ПНДВ НПП Вижницький, яку здійснили невстановлені особи в період з 05.12.2013 року по 29.07.2014 року. Згідно висновку експерта № 845-А від 31.10.2017 року розмір шкоди внаслідок незаконної рубки становить 63841,00 грн.

3. Згідно акту ревізії виявлено незаконну порубку 19 (девятнадцяти) дерев породи бук у кварталі 5 виділ 3,5 Солонецького ПНДВ НПП Вижницький, яку здійснили невстановлені особи в період з 05.12.2013 року по 06.08.2014 року. Згідно висновку експерта № 845-А від 31.10.2017 року розмір шкоди внаслідок незаконної рубки становить 114172,00 грн.

4. Згідно акту ревізії виявлено незаконну порубку 16 (шістнадцяти) дерев породи ялина у кварталі 5 виділ 14 Солонецького ПНДВ НПП Вижницький, яку здійснили невстановлені особи в період з 05.12.2013 року по 11.08.2014 року. Згідно висновку експерта № 845-А від 31.10.2017 року розмір шкоди внаслідок незаконної рубки становить 39883,00 грн.

5. Згідно акту приймання-здачі обходу (дільниці) від 13.11.2014 року виявлено незаконну порубку 4 (чотирьох) дерев породи ялина та ялиця у кварталі 4 виділ 1,2 Солонецького ПНДВ НПП Вижницький, яку здійснили в період з 05.12.2013 року по 13.11.2014 року. Згідно висновку експерта № 845-А від 31.10.2017 року розмір шкоди внаслідок незаконної рубки становить 21013,50 грн.

6. 18.12.2014 року працівниками Вижницького РВ виявлено незаконну рубку 1 (одного) дерева породи ялиця здійснену ОСОБА_8 у кварталі 7 виділ 18 Солонецького ПНДВ НПП Вижницький, розмір заподіяної шкоди згідно висновку експерта № 845-А від 31.10.2017 року становить 4422,00 грн.

7. Згідно акту приймання-здачі обходу (дільниці) від 02.01.2015 року виявлено незаконну рубку 3 (трьох) дерев породи ядина, ялиця, буку кварталі 4 виділ 1,2 та кварталі 5 виділ 7 Солонецького ПНДВ НПП Вижницький, яку здійснили невстановлені особи в період з 05.12.2013 року по 02.01.2015 року. Згідно висновку експерта № 845-А від 31.10.2017 року розмір шкоди внаслідок незаконної рубки становить 17462,00 грн.

8. Державною екологічною інспекцією в Чернівецькій області спільно з УДСБЕЗ УМВС України в Чернівецькій області під час проведення перевірки НПП «Вижницький» в період з 27.01.2015 року по 28.01.2015 року виявлено незаконну порубку 18 (вісімнадцяти) дерев породи ялина, ялиця, бук у ввіреному під охорону кварталі 4 виділ 1, кварталі 5 виділ 2,5,7, кварталі 6 виділ 2,3 Солонецького ПНДВ НПП Вижницький, яку здійснили невстановлені особи в період з січня 2014 року по 02.01.2015 року. Дана порубка дерев працівниками НПП Вижницький не виявлялась, про що свідчить відсутність клейм на зрізах пнів та записів в книзі виявлених лісопорушень. Згідно висновку експерта № 845-А від 31.10.2017 року розмір шкоди внаслідок незаконної рубки становить 108491,00 грн.

Згідно із розрахунком, проведеним Державною екологічною інспекцією у Чернівецькій області на підставі додатку № 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 24.07.2013 року № 541 Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд, висновку експерта № 845-А від 31.10.2017 р. загальний розмір шкоди, заподіяної внаслідок незаконної порубки дерев в результаті неналежної охорони становить 515626,00 грн.

Отже, внаслідок бездіяльності та службової недбалості майстра з охорони природи Слонецького ПНДВ НПП Вижницький ОСОБА_4, яка виразилась у невиконанні та неналежному виконанні своїх службових обов'язків через несумлінне ставлення до них, охоронюваним законом державним інтересам завдано матеріальних збитків на загальну суму 515626,00 грн.

Вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 06.12.2017 року по справі № 713/350/15-к, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 367 ч. 2 КК України та призначено покарання у виді двох років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з матеріальною відповідальністю та організаційно-розпорядчими повноваженнями строком на два роки та зі штрафом в розмірі двохсот пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250,00 грн. в дохід держави.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування основного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Відповідно до ч. 6 ст. 75 ГПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питаннях, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У відповідності до статті 5 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Згідно з приписами частин третьої та четвертої статті 17 Лісового кодексу України (далі ЛК України) ліси надаються в постійне користування на підставі рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища. У разі прийняття рішення про надання лісів у постійне користування обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями таке рішення погоджується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища. Прийняття рішень Кабінетом Міністрів України не потребує погоджень з іншими органами. Право постійного користування лісами посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

Згідно пункту 6.1.2 Розяснення № 02-5/744 від 27.06.2001 року у вирішенні спорів щодо відшкодування шкоди, заподіяної порушенням вимог лісового законодавства у випадках встановлення контролюючими органами при проведенні перевірок дотримання природоохоронного законодавства на підвідомчій лісовому господарству території факту правопорушення, вчиненого невстановленими особами, судам необхідно виходити з того, що обов'язки зазначені в ст. 19 Лісового кодексу України, покладено на постійних лісокористувачів.

За приписами статті 19 ЛК України постійні лісокористувачі зобов'язані, зокрема, забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку; дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів; вести лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснювати використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення; дотримуватися встановленого законодавством режиму використання земель.

Статтею 63ЛК України передбачено, що ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.

Згідно з пунктом 5 статті 64 ЛК України підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов'язані здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень.

Як передбачено пунктами 1, 5 частини другої статті 105 ЛК України відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи винні у: незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників; порушенні строків лісовідновлення та інших вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів.

Відповідно до статті 107 ЛК України, підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Як унормовано у статтях 68, 69 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди міститься у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно статті 1172 Цивільного кодексу України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно встановити в діях відповідача наявність складу цивільного правопорушення, а саме: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою; вину заподіювача шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Таким чином, у вирішенні спорів щодо відшкодування шкоди, заподіяної порушенням вимог лісового законодавства, слід виходити з того, що обов'язки із забезпечення охорони, захисту, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які й повинні нести відповідальність за невиконання та неналежне виконання згаданих обовязків, зокрема за незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок та пошкодження дерев невстановленими особами.

Отже, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (незаконна рубка невідомими особами дерев, засмічення лісу побутовими відходами та зняття ґрунтового покриву), а також і постійні лісокористувачі, вина яких полягає у допущенні їх працівниками та не перешкоджанні незаконному вирубуванню лісових насаджень (незаконна рубка невідомими особами дерев, засмічення лісу побутовими відходами та зняття ґрунтового покриву), внаслідок неналежного виконання ними своїх службових обовязків. Тобто проявом їх протиправної бездіяльності є незабезпечення працівниками постійних лісокористувачів охорони і захисту лісів, внаслідок чого відбувається вирубування дерев (незаконна рубка невідомими особами дерев, засмічення лісу побутовими відходами та зняття ґрунтового покриву) невстановленими особами.

Відповідно до п. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Так, у постанові Верховного суду від 158.02.2018 року у справі № 927/1096/16 судова колегія зазначає, що системний аналіз статей 19, 63, 64 ЛК України свідчить, що обов'язок щодо забезпечення охорони лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які відповідають за невиконання або неналежне виконання таких обов'язків, в тому числі, у разі незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних порубок дерев. Отже, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді невчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами.

Отже, організація і забезпечення охорони та захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень, покладається на постійних лісокористувачів. Порушення вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів, є підставою для покладення на постійного лісокористувача цивільно-правової відповідальності. При цьому, не важливо, хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування, оскільки визначальним є факт порушення постійним лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев третіми особами на підконтрольній постійному лісокористувачу ділянці лісу.

Враховуючи вимоги статей 1166, 1172 Цивільного кодексу України у вирішенні спорі про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу слід виходити з презумпції вини правопорушника. Отже, позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, навпаки, відповідач повинен довести, що у діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди.

Стосовно тверджень представника відповідача, які викладені у наданому суду відзиві на позов, зареєстрованому судом за № 1044 від 07.05.2018 року, то вони до уваги суду не беруться, оскільки не спростовують встановленого вказаними вище доказами факту незаконної рубки невідомими особами дерев, охорону та захист якої зобов'язаний був забезпечити саме відповідач - НПП Вижницький, як постійний лісокористувач.

Пунктом 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач належними доказами довів суду обґрунтованість заявлених позовних вимог, а відповідач не спростував позов належними доказами.

Отже, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, а також заслухавши представників сторін, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і відповідають вимогам чинного законодавства України, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ст. 69-1 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів обєднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя 70 відсотків.

Враховуючи приписи ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати зі сплати судового збору покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 4, 5, 123, 129, 232, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Національного природного парку Вижницький (, 59233, Чернівецької обл., Вижницький р-н, смт. Берегомет , вул. Центральна, 27 А) на користь Державної екологічної інспекції у Чернівецькій області (, 58003, м. Чернівці, вул. Шевченка, 71 А) шкоду у сумі 515626,00 грн. на р/р 4333, отримувач коштів Вижницьке УК/отг. ОСОБА_5, банк отримувача Казначейство України, , МФО 899998,код платежу 24062100, які перерахувати одержувачам коштів:

- 50 відсотків до спеціального фонду місцевого бюджету отг. м. Вижниця у сумі 257813,00 грн.;

- 20 відсотків до спеціального фонду Чернівецького обласного бюджету у сумі 103125,00 грн.;

- 30 відсотків до Державного бюджету України у сумі 154687,80 грн.

3. Стягнути з Національного природного парку Вижницький (, 59233, Чернівецької обл., Вижницький р-н, смт. Берегомет , вул. Центральна, 27 А) на користь Державної екологічної інспекції у Чернівецькій області (, 58003, м. Чернівці, вул. Шевченка, 71 А) судовий збір у сумі 7734,40 грн. на р/р 1096, МФО 820172, Державна казначейська служба України м. Київ, .

4. З набранням судовим рішенням законної сили видати наказ.

Повний текст рішення складено та підписано 27.07.2018 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

Суддя М.О. Гурин