ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

________________________________________________________________________________

"23" липня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/922/18

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Гут С.Ф.

При секретарі судового засідання Себовій О.О.

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 на підставі довіреності №1 від 04.04.2018р.;

Від відповідача: ОСОБА_2 на підставі довіреності №1/06 від 18.06.2018р.;

Від третіх осіб на стороні позивача: не зявились;

Від третіх осіб на стороні відповідача: не зявились;

розглянувши справу за позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю СУДОПЛАВНЕ АГЕНСТВО ПОСЕЙДОН до відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю ТРАНС-КАРГА-СЕРВІС за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю СКЛ ЛІМІТЕД та Приватного підприємства МОРСЬКЕ АГЕНСТВО ФЛОТ СЕРВІС за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державного підприємства Ренійський морський торговельний порт та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю КОМПАНІЯ МЕТМАРКЕТ про стягнення 155 414,83 грн.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю СУДОПЛАВНЕ АГЕНСТВО ПОСЕЙДОН (надалі позивач), звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю ТРАНС-КАРГА-СЕРВІС (надалі - відповідач) суму заборгованості у розмірі 155 414,83грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем порушено умови договору про надання послуг від 30.03.2017р. за № 2/15-17/п щодо сплати за надані послуги з морського буксирування плавучого крану СПК-10/35.

17.05.2018р. разом із позовною заявою позивачем ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю СУДОПЛАВНЕ АГЕНСТВО ПОСЕЙДОН було надано до господарського суду Одеської області клопотання (вх.ГСОО№2-2503/18) про витребування доказів, а саме: 1. Витребувати від ТОВ КОМПАНІЯ МЕТМАРКЕТ та ДП Ренійський морський торговельний порт належним чином засвідчену копію договору про надання послуг № 2/15-17/п від 30.03.2017р., укладеного між ТОВ КОМПАНІЯ МЕТМАРКЕТ та ДП Ренійський морський торговельний порт; 2. Витребувати від ТОВ КОМПАНІЯ МЕТМАРКЕТ та ТОВ ТРАНС-КАРГА-СЕРВІС інформацію про укладені між ними угоди з приводу перегону плав крану СПК-10/35 з порту Скадовськ до порту ОСОБА_2 у травні 2017 року.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.05.2018р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу №916/922/18 прийнято розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на "19" червня 2018р. о 10:00 год.

14.06.2018р. до канцелярії Господарського суду Одеської області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

18.06.2018р. до канцелярії Господарського суду Одеської області від позивача надійшли заяви (вх.ГСОО№2-3042/18 та вх.ГСОО№2-3034/18) про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю СКЛ ЛІМІТЕД (73000, м. Херсон, вул. Воронцовська, 5, ) та Приватне підприємство МОРСЬКЕ АГЕНСТВО ФЛОТ СЕРВІС (54020, АДРЕСА_1, ).

18.06.2018р. до канцелярії Господарського суду Одеської області від позивача надійшли заяви (вх.ГСОО№2-3040/18 та вх.ГСОО№2-3039/18) про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державне підприємство Ренійський морський торговельний порт (68802, Одеська обл., м. Рені, вул. Дунайська, 188, ) та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю КОМПАНІЯ МЕТМАРКЕТ (68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, 8, оф. 32/1, ).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.06.2018р. було залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю СКЛ ЛІМІТЕД (73000, м. Херсон, вул. Воронцовська, 5, ) та Приватне підприємство МОРСЬКЕ АГЕНСТВО ФЛОТ СЕРВІС (54020, АДРЕСА_1, ).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.06.2018р. було залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державне підприємство Ренійський морський торговельний порт (68802, Одеська обл., м. Рені, вул. Дунайська, 188, ) та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю КОМПАНІЯ МЕТМАРКЕТ (68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, 8, оф. 32/1, ).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.06.2018р. клопотання ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю СУДОПЛАВНЕ АГЕНСТВО ПОСЕЙДОН (вх.№2-2503/18 від 17.05.2018р.) про витребування доказів по справі №916/922/18 було задоволено частково, зобов'язано ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю КОМПАНІЯ МЕТМАРКЕТ в строк до 03.07.2018р. надати Господарському суду Одеської області належним чином засвідчену копію Договору про надання послуг №2/15-17/п від 30.03.2017р., укладеного між ТОВ КОМПАНІЯ МЕТМАРКЕТ та ДП Ренійський морський торговельний порт, зобов'язано Державне підприємство Ренійський морський торговельний порт в строк до 03.07.2018р. надати Господарському суду Одеської області належним чином засвідчену копію Договору про надання послуг №2/15-17/п від 30.03.2017р., укладеного між ТОВ КОМПАНІЯ МЕТМАРКЕТ та ДП Ренійський морський торговельний порт та повідомлено ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю КОМПАНІЯ МЕТМАРКЕТ та Державне підприємство Ренійський морський торговельний порт, що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, суд може застосувати до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.06.2018р. було відкладено розгляд справи на "05" липня 2018 р. о 14:30 год.

04.07.2018р. до канцелярії Господарського суду Одеської області від позивача надійшла відповідь на відзив з підтверджуючими документами.

05.07.2018р. до канцелярії Господарського суду Одеської області від Державного підприємства Ренійський морський торговельний порт надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових документів.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.07.2018р. було відкладено розгляд справи на "23" липня 2018 р. о 10:00 год.

18.06.2018р. до канцелярії Господарського суду Одеської області від АА МА "Флот-Сервіс" надійшли пояснення по суті спору (вх.ГСОО№14837/18).

В судовому засіданні 23.07.2018р. представником відповідача було надано суду заперечення по суті спору, відповідно до яких відповідач зазначає, що позовні вимоги є необґрунтованими, обставини на які посилається позивач є не доведеними, у звязку із чим на думку відповідача позов задоволенню не підлягає.

23.07.2018р. судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані сторонами докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Власником плав крану "СПК 10/35" є ДП "Ренійський морський торговельний порт" на підставі свідоцтва про право власності на судно Серії ПВ № 000603, виданого Державним судновим реєстром України 13.08.2013р.

30.03.2017р. між Державним підприємством Ренійський морський торговельний порт (виконавець) з однієї сторони та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю КОМПАНІЯ МЕТМАРКЕТ (замовник) з іншої було укладено договір про надання послуг "Замовнику" №2/15-17/п, відповідно до п.1.1. якого з гідно з умовами цього договору "Виконавець" бере на себе зобовязання з організації та виконання вантажно-розвантажувальних робіт плавучим краном СПК-10/35 (вантажопідйомність у грейферному режимі 16т., у монтажному режимі 35 т., (далі по тексту "послуги"), а замовник" зобов'язується прийняти та оплатити ці послуги в порядку та на умовах передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 2.3.8. вищезазначеного договору, замовник зобовязується за свій рахунок перегнати плавучий кран з місця знаходження плавучого крану до місця призначення та після закінчення строку дії Договору (розірвання договору або невиконання обовязків Замовника) повернути плавучий кран в порт Рені, або інше місце, яке буде вказане Виконавцем (але відстань не повинна перевищувати відстані від місця знаходження плавучого крану до п. Рені).

З метою виконання вищезазначеного договору та зокрема п. 2.3.8. Договору, ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю КОМПАНІЯ МЕТМАРКЕТ звернулась до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю ТРАНС-КАРГА-СЕРВІС із пропозицією за плату перегнати плавучий кран СПК-10/35, що є предметом договору №2/15-17/п від 30.03.2017р. з порту Скадовськ до порту ОСОБА_2.

У звязку зі зверненням ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю КОМПАНІЯ МЕТМАРКЕТ, ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю ТРАНС-КАРГА-СЕРВІС 03.05.2017р. в особі директора ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "ТРАНС-КАРГА-СЕРВІС" ОСОБА_4 звернулось до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю СУДОПЛАВНЕ АГЕНСТВО ПОСЕЙДОН з усною пропозицією щодо можливості буксировки силами ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю СУДОПЛАВНЕ АГЕНСТВО ПОСЕЙДОН плавучого крану "СПК 10/35" з порту Скадовськ до порту ОСОБА_2.

ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю СУДОПЛАВНЕ АГЕНСТВО ПОСЕЙДОН погодилось здійснити буксирування плав крану "СПК 10/35" на умовах договору тайм-чартеру буксиром "АЛИЙ" (Per. № 2-305272), власником якого є TOB "СК "ПОСЕЙДОН".

Як зазначає позивач, 3 травня 2017 року позивачем на електронну пошту відповідача надіслано проект Універсального тайм-чартеру № 04-05/17, який на підставі остаточного узгодження його умов, директор ТОВ "ТРАНС-КАРГА-СЕРВІС" повинен був підписати після повернення з відрядження.

10 травня 2017 року буксир "АЛИЙ" з плав краном "СПК 10/35" вийшов зі Скадовського морського порту в напрямку Миколаївського морського порту, куди прибув 14.05.2017р.

У звязку із вищезазначеним позивач 11 травня 2017 року надіслав на електронну адресу ТОВ "ТРАНС-КАРГА-СЕРВІС" рахунок № 29 від 10.05.2017р., а також акт прийому-передачі буксира від 09.05.2017 з проханням оплатити рахунок, підписати акт та направити підписаний акт на електронну адресу позивача.

Проте, ТОВ "ТРАНС-КАРГА-СЕРВІС" рахунок № 29 від 10.05.2017 р. не оплатило, акт прийому-передачі не підписало.

Як зазначає позивач, за взаємною згодою між ними та ТОВ "ТРАНС-КАРГА-СЕРВІС" було вирішено підписати договір буксирування на умовах "ТОУКОН".

На виконання досягнутої домовленості, 23.05.2017р. позивачем на електронну адресу ТОВ "ТРАНС-КАРГА-СЕРВІС" було направлено Договір буксирування на умовах "ТОУКОН" за номером та датою попереднього договору Універсального тайм-чартера - №04-05/17 від 05.05.2017р., рахунок № 30 від 15.05.2017 та акт виконаних робіт № 30 від 15.05.2017 на загальну суму 145 000,00 грн.

Проте, вказані документи підписані та оплачені ТОВ "ТРАНС-КАРГА- СЕРВІС" не були.

3 вересня 2017 TOB "СА "ПОСЕЙДОН" звернулося до ТОВ "ТРАНС- КАРГА-СЕРВІС" з претензією про оплату заборгованості за виконані роботи з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних від простроченої суми.

Відповіддю на вищезазначену претензію за № 22/10 від 25.10.2017 ТОВ "ТРАНС-КАРГА-СЕРВІС" сповістило Позивача про те, що оскільки претензія не містить даних щодо укладених угод, а також через відсутність у бухгалтерських регістрах даних про такі угоди, претензія є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

З наведених підстав, ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю СУДОПЛАВНЕ АГЕНСТВО ПОСЕЙДОН звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю ТРАНС-КАРГА-СЕРВІС суму заборгованості у розмірі 155 414,83 грн.

Відповідач, ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю ТРАНС-КАРГА-СЕРВІС поти позову заперечує, позовні вимоги не визнає та зазначає, що відповідач не звертався до позивача із пропозицією надати послуги щодо буксирування плав, крану СПК -10/35, про який йдеться у позові, з порту Скадовськ, не вів перемовин щодо умов такого буксирування чи укладання договорів про таке буксирування, у звязку із чим просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків:

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Частиною 1 ст.15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права повязано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання субєктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В пунктах 1-10 ч.2 ст.16 ЦК України наведено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів.

В силу частини 1 статті 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Згідно ст.20 Господарського кодексу України, Держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав, визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб'єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому, зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на ті обставини, що ним була виконана робота з буксирування плав крану "СПК 10/35" з порту Скадовськ до порту ОСОБА_2.

В якості підстав для здійснення вищезазначеного буксирування позивач посилається на ті обставини, що представник відповідача звернувся до позивача з усною пропозицією щодо можливості буксировки силами ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю СУДОПЛАВНЕ АГЕНСТВО ПОСЕЙДОН плавучого крану "СПК 10/35" з порту Скадовськ до порту ОСОБА_2.

Поте, відповідач заперечує вказані обставини, та зазначає, що ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "ТРАНС-КАРГА-СЕРВІС" не зверталося до позивача із пропозицією надати послуги щодо буксирування плав крану СПК -10/35 з порту Скадовськ та не вело з ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю СУДОПЛАВНЕ АГЕНСТВО ПОСЕЙДОН перемовин щодо умов такого буксирування чи укладання договорів про таке буксирування.

Позивач, в якості правової підстави стягнення з відповідача заборгованості у сумі 155 414,83 грн. за надані послуги з морського буксирування плавучого крану СПК-10/35 посилається на узгоджений між сторонами договір буксирування на умовах «ТОУКОН» від 05.05.17 року № 04-05/17.

Проте, ані позивачем ані будь ким із учасників процесу суду ані оригіналу ані належним чином засвідченої копії договору буксирування на умовах «ТОУКОН» від 05.05.17 року № 04-05/17 укладеного між ТОВ "ТРАНС-КАРГА-СЕРВІС" та ТОВ СУДОПЛАВНЕ АГЕНСТВО ПОСЕЙДОН суду надано не було.

Таким чином, господарський суд зазначає, що позивачем у належний спосіб не доведено суду наявності між ТОВ "ТРАНС-КАРГА-СЕРВІС" та ТОВ СУДОПЛАВНЕ АГЕНСТВО ПОСЕЙДОН договору буксирування на умовах «ТОУКОН» на підставі якого, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість.

При цьому, Господарський суд звертає увагу, що дані Генеральної декларації, копія якої надана позивачем до позовної заяви, і яка, відповідно до п. 4.3. розділу 4 Порядку оформлення приходу суден у морський порт, надання дозволу на вихід суден у море та оформлення виходу суден із морського порту (затверджений Наказом МІУ від 27.06.13 р. № 430), є документом, необхідним для одержання дозволу на вихід судна з порту.

Згідно даних графи 8 Декларації, морським агентом щодо виконання буксирування, про яке йдеться в Декларації, не є зазначені у позові «СКЛ ЛІМІТЕД» та ПП «Морське АГЕНТСТВО «ФЛОТ-СЕРВІС», а є фірма «БКІ. Транс» про обставини агентування якою послуг з буксирування плав, крану СПК-10/35 позивач будь-яких пояснень не надав.

Крім того, господарський суд зазначає, що відповідно до позовної заяви, позивач зазначає, що він звернувся до відповідача з пропозицією укласти договір «ТОУКОН» лише 23.05.2017 року, що є пізнішим на 9 днів від того дня, як відповідно до посилань позивача були виконані роботи з буксирування і через 18 днів після дати, зазначеній у договорі як дата укладання договору.

Також, позивач, в якості правової підстави стягнення з відповідача заборгованості у сумі 155 414,83 грн. за надані послуги з морського буксирування плавучого крану СПК -10/35 посилається на ті обставини, що ним було здійснено буксирування плавучого крану СПК -10/35 на підставі попереднього договору Універсального тайм-чартера - №04-05/17 від 05.05.2017р., який не був підписаний відповідачем.

На підставі договору Універсального тайм-чартера - №04-05/17 від 05.05.2017р. позивачем було виставлено відповідачу рахунок №30 від 15.05.2017р. та надіслано для підписання акт виконаних робіт № 30 від 15.05.2017р. на загальну суму 145 000,00 грн.

Крім того, згідно із відповіддю на відзив позивач зазначає, що виконав буксирування Плав-крану оскільки на підставі встановлених правовідносин с відповідачем, не зважаючи на відсутність підписаного між сторонами договору Універсального тайм-чартеру №04-05/17, вважав такий договір узгодженим з відповідачем.

При цьому позивач стверджує, що саме відповідач звернувся до нього із пропозицією про надання послуг з буксирування плав-крану, а позивач запропонував укласти договір універсального тайм-чартеру, який не був підписаний через відрядження керівника відповідача, але доказів того що керівник відповідача перебував у відрядженні суду надано не було.

Таким чином, позивач посилається на ті обставини, що фактично виконував буксирування плав-крану на підставі договору універсального тайм-чартеру 04-05/17, складеного позивачем на замовлення відповідача.

Однак, проаналізувавши доданий до позовної заяви договір Універсального тайм-чартеру №04-05/17, господарським судом встановлено, що вказаний договір не підписаний представником відповідача та взагалі не містить умов, щодо обовязків позивача по буксируванню плав-крану СПК-10/35.

Крім того, позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували отримання м/б «Алий» в оренду відповідачем, за договором універсального тайм-чартеру №04-05/17, а також доказів проведення відповідачем передоплати за даним договором.

Таким чином, позивачем не надано жодного доказу, який свідчив би про те, що відповідачем були здійснені дії, які передбачені договором універсального тайм-чартеру №04-05/17, що свідчить про відсутність наміру у відповідача фактично приступити до виконання договору універсального тайм-чартеру №04-05/17.

Згідно ст.203 КТМ України - за договором чартеру (фрахтування) судна на певний час судновласник зобов'язується за обумовлену плату (фрахт) надати судно фрахтувальнику для перевезення пасажирів, вантажів та для інших цілей торговельного мореплавства на певний час.

Надане фрахтувальнику судно може бути укомплектоване екіпажем (тайм-чартер) або не споряджене і не укомплектоване екіпажем (бербоут-чартер).

Таким чином, договір Тайм-чартеру передбачає виключно передачу судновласником судна у користування фрахтувальнику, який у свою чергу на час користування стає виконавцем послуг, які надаються за допомогою зафрахтованого судна.

Отже, судновласник у будь-якому разі не може бути виконавцем, якій надає послуги з використання судна , яке знаходиться у тайм-чартері, зокрема договору буксирування із використанням такого судна.

За таких обставин, морські агенти, які діяли від імені позивача, як власника судна, в умовах, коли судновласник має намір укласти договір тайм-чартеру, взагалі не мали підстав для вирішення питання, щодо надання таким судновласником послуг буксирування за договором тайм-чартеру і у них були відсутні підстави для узгодження із третіми особами умов надання Судновласником послуг буксирування за договором тайм-чартеру.

Викладене свідчить про неможливість будь-якої особи, зокрема відповідача, узгоджувати з позивачем (судновласником) в рамках договору тайм-чартеру умови надання позивачем послуг буксирування.

Відповідно до ст. 204 Кодексу торговельного мореплавства України, договір чартеру (фрахтування) судна на певний час повинен бути укладений у письмовій формі. Наявність і зміст договору чартеру (фрахтування) судна на певний час можуть бути доведені виключно письмовими доказами.

З вищезазначеної норми вбачається, що законодавець чітко визначив, що договір тайм-чартеру повинен бути укладений у письмовій формі.

Таким чином, господарський суд приходить до висновку, що посилання позивача на ті обставини, що буксирування плав-крану СПК-10/35 здійснювалося ним на підставі договору Універсального тайм-чартеру №04-05/17 є безпідставним.

Щодо посилань позивача, на факт оплати відповідачем рахунків ТОВ «СКЛ ЛІМІТЕД» та ПП «Морське АГЕНТСТВО «ФЛОТ- СЕРВІС», а саме:

- згідно платіжного доручення № 7572 від 05.05.2017 ТОВ "ТРАНС-КАРГА- СЕРВІС" сплатило на користь ТОВ "СКЛ ЛІМІТЕД" портові збори та агентську винагороду за надані агентські послуги з агентування буксиру "АЛИЙ" та "СПК- 10/35" у порту Скадовськ в повному обсязі.

- згідно платіжних доручень № 7574 від 11.05.2017 та № 7590 від 31.05.2017 ТОВ "ТРАНС-КАРГА-СЕРВІС" в повному обсязі сплатило на користь ПП "Морське агентство "ФЛОТ-СЕРВІС" вартість агентських послуг з агентування буксиру "АЛИЙ" та СПК 10/35 у Миколаївському морському порту.

Відповідно до відзиву на позов відповідач не заперечує факт оплати рахунків ТОВ «СКЛ ЛІМІТЕД» та ПП «Морське АГЕНТСТВО «ФЛОТ- СЕРВІС».

Крім того, відповідач зазначає, що вказані рахунки були сплачені ним на письмове прохання гр. ОСОБА_5, що підтверджується наданою суду копією листа від 04.05.2017р.

Відповідно до пункту 2.1. Правил надання послуг у морських портах України (затверджені Наказом Міністерства Інфраструктури України № 348 від 05.06.13 р.) - морський агент - суб'єкт господарювання, який відповідно до договору морського агентування діє від імені та за дорученням судновласника як постійний представник судновласника та за винагороду надає послуги в галузі торговельного мореплавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 116 КТМУ - При виконанні договору морського агентування морський агент, що діє від імені судновласника, може також діяти на користь іншої договірної сторони, якщо вона її на те уповноважила і якщо судновласник не заперечує.

У матеріалах справи відсутні документи, які свідчать про надання Відповідачем будь-яких повноважень ТОВ «СКЛ ЛІМІТЕД» та ПП «Морське АГЕНТСТВО «ФЛОТ-СЕРВІС», зокрема, щодо представництва інтересів Відповідача з приводу проведення Позивачем буксирування плав, крану СПК -10/35. Таким чином, усі твердження Позивача про наявність обставин, які свідчать про замовлення такого буксирування Відповідачем через ТОВ «СКЛ ЛІМІТЕД» та ПП «Морське АГЕНТСТВО «ФЛОТ-СЕРВІС» є припущеннями, які не підтвердженні належними та допустимими доказами, у звязку із чим судом до уваги не приймаються.

Крім того, судом не приймаються до уваги посилання позивача на обставини, як на підставу позову, а саме на укладання ТОВ "ТРАНС-КАРГА-СЕРВІС" з ТОВ «ОЙЛ-КОНТРАКТ» генерального договору поставки нафтопродуктів № ОК-05231 від 16.05.2017 року в рахунок оплати послуг буксиру «Алий» та відшкодування витраченого палива на буксировку плав-крану СПК -10/35.

Проаналізувавши зазначений договір, господарським судом встановлено, що договір не містить даних про його укладання в рахунок оплати послуг буксиру «Алий» та відшкодування витраченого палива на буксировку плав-крану СПК-10/35 і відповідне твердження позивача не підтверджено належними та допустимими доказами у встановленому законом порядку.

Враховуючи вищезазначені обставини, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм правову оцінку, Господарський суд Одеської області приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявності заборгованості за відповідачем перед позивачем, у звязку із чим суд відмоляє у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та обєктивного зясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на позивача у справі.

Керуючись ст.ст.13, 20 73, 74, 76, 86, 126, 129, 165, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю СУДОПЛАВНЕ АГЕНСТВО ПОСЕЙДОН до відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю ТРАНС-КАРГА-СЕРВІС за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю СКЛ ЛІМІТЕД та Приватного підприємства МОРСЬКЕ АГЕНСТВО ФЛОТ СЕРВІС за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державного підприємства Ренійський морський торговельний порт та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю КОМПАНІЯ МЕТМАРКЕТ про стягнення 155 414,83 грн. - відмовити

2. Витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви, покладаються на позивача у справі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 02 серпня 2018 р.

Суддя С.Ф. Гут