ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2018р. Справа №914/633/18

місто Львів

За позовом: фізичної особи-підприємця Винник Василя Євгеновича, с. Білий Камінь,
до відповідача:приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», м. Львів,
про: визнання неправомірним та скасування протоколу комісії та акту порушення.
Суддя Березяк Н.Є. Секретар судового засідання Кравець О.І.
За участю представників:
позивача:Винник В.Є., ОСОБА_2 - представник (договір №1/04-04/2018 від 04.04.2018),
відповідача:Булькевич А.В. - представник (довіреність №112-1569/2 від 27.04.2017).

Суть спору: на розгляд Господарського суду Львівської області подано позов фізичної особи-підприємця Винника Василя Євгеновича до приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» про визнання недійсним та скасування рішення комісії, яке оформлене протоколом №029435-б від 01.11.2017 р.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 10.04.2018 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 07.05.2018.

13 червня 2018 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій він крім визнання неправомірним та скасування рішення комісії, яке оформлене протоколом №029435-б від 01.11.2017 просив зобов'язати ПрАТ «Львівобленерго» скасувати Акт про порушення №029465 від 19.07.2017.

В судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та надав усні пояснення по суті справи. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем на підставі акту про порушення ПКЕЕ від 19.07.2017 року №029465, в якому зазначено, що споживачем порушено ПКЕЕ, а саме: дії споживача, які призвели до зміни показів приладу обліку, а саме: встановлення на прилад обліку приладів зовнішнього впливу, що в подальшому було підставою для прийнято рішення, оформленого протоколом від 08.08.2017 № 029465-а. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30.01.2018 у справі №914/1756/17 про визнання недійсним рішення комісії Пустомитівського РЕМ ПрАТ «Львівобленерго» по розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією, що оформлено протоколом № 029465-а від 08.08.2017, задоволено апеляційну скаргу ФОП Винника В.Є., скасовано рішення першої інстанції, яким відмовлено в задоволенні позову, прийнято нове рішення - позов ФОП Винника В.Є. до ПрАТ «Львівобленерго» задоволено, визнано недійсним рішення комісії Пустомитівського РЕМ ПрАТ «Львівобленерго» по розгляду актів про порушення ПКЕЕ, оформленого протоколом №029465-а від 08.08.2017. Як стверджує позивач, в порушення п.6.41-6.42 ПКЕЕ, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 №28, без належного повідомлення споживача, відповідачем прийнято ще один протокол засідання комісії від 01.11.2017 № 029435-б на підставі того ж Акту, без скасування попереднього протоколу, що на думку позивача є повторним застосуванням оперативно-господарської санкції.

В судові засідання представник відповідача з'явивлявся, проти позову заперечив повністю з підстав, наведених у відзиві. Свої заперечення обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення про застосування до позивача оперативно-господарської санкції, оформлене протоколом №029435-бвід 01.11.2017 є зміною попереднього рішення, оформленого протоколом № 029435-а від 08.08.2017. відтак, просить в задоволенні позову відмовити.

В судовому завданні 25.07.2018 року оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суд заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, що встановлено Постановою суду, яка набрала законної сили у справі № 914/1756/17, 21.03.2008 між Позивачем (Споживач) та Відповідачем (Постачальник) укладено Договір про постачання електричної енергії №20324 (надалі - Договір). Відповідно до п. 1 якого Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю зазначеною в додатку №9 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами Договору; точка продажу електричної енергії: зазначена в додатку №6 «Однолінійна схема».

Згідно п. 4.4 Договору сторони погодили, що у разі виявлення однією із Сторін порушень умов Договору іншою особою, за які законодавством передбачене застосування санкцій, на місці оформляється двосторонній акт; акт складається в присутності представників обох Сторін Договору у двох примірниках.

У п. 9.4 Договору зазначено, що Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2008. Договір вважається щоразу продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. В матеріалах справи відсутні, Сторонами не наведені доводи та не подані докази повідомлення однією із Сторін іншої про припинення його дії або перегляд його умов.

Відповідно до Акту про порушення від 19.07.2017 №029465, складеного Відповідачем, за участю Позивача, перевіркою встановлено, що споживач при користуванні електричною енергією за адресою: вул. Золотогірська, 2 «в», у смт. Щирець Пустомитівського району Львівської області, порушив ПКЕЕ шляхом, діями, які призвели до зміни показів приладу обліку, фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного поля; спрацювали індикатори №ЛВ02439 та №ЛВ02440, що встановлені спереду приладу обліку; результати проведення вимірів параметрів схеми електропостачання споживача на дату складання акту: до вихідних клем лічильника (переріз проводу кабелю в мм2 - 4х16); від вхідних клем лічильника (переріз проводу кабелю в мм2 - 4х10) ; опломбовані запобіжники на струм 20А. Акт про порушення від 19.07.2017 №029465 підписано Позивачем без зауважень.

Вимогу від 19.07.2017 №078891 щодо приведення розрахункових засобів обліку і схем їх підключення у відповідність до вимог ПКЕЕ та нормативно-технічних документів Позивачем підписано із зазначенням - не згідний.

По факту виявленого порушення Відповідачем було прийнято рішення комісії про визначення обсягу недоврахованої електроенергії, оформлене Протоколом №029465-а засідання комісії Пустомитівського РЕМ ПрАТ «Львівобленерго» по розгляду актів про порушення ПКЕЕ від 08.08.2017.

Відповідач не погоджуючись з проведеним нарахуванням вартості недоврахованої електричної енергії, оскаржив його в судовому порядку.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30.01.2018 року у справі №914/1756/17 року про визнання недійсним рішення комісії Пустомитівського РЕМ ПрАТ «Львівобленерго» по розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією, що оформлено протоколом № 029465-а від 08.08.2017, задоволено апеляційну скаргу ФОП Винника В.Є., скасовано рішення першої інстанції, яким відмовлено в задоволенні позову, прийнято нове рішення - позов ФОП Винника В.Є. до ПрАТ «Львівобленерго» задоволено, визнано недійсним рішення комісії Пустомитівського РЕМ ПрАТ «Львівобленерго» по розгляду актів про порушення ПКЕЕ, оформленого протоколом №029465-а від 08.08.2017.

Як стверджує позивач, під час розгляду в апеляційній інстанції справи по визнанню недійсним рішення комісії Пустомитівського РЕМ ПрАТ «Львівобленерго» по розгляду актів про порушення ПКЕЕ, оформленого протоколом №029465-а від 08.08.2017, йому стало відомо про ще одне рішення, прийняте відповідачем на підставі Акту про порушення від 19.07.2017 №029465, оформлене протоколом №029435-б від 01.11.2017, яке просить визнати недійсним і зобов'язати відповідача скасувати Акт, як того вимагають ПКЕЕ.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані і підлягають до задоволення.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного:

Між сторонами у справі виникли відносини з приводу електропостачання, які регулюються Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією та Договором.

Статтею 27 Закону України «Про електроенергетику» встановлено, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці, зокрема, є крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; порушення правил користування енергією.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 235 Господарського кодексу України за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку. До суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Так, рішення постачальника електричної енергії про нарахування вартості недооблікованої спожитої електроенергії є оперативно-господарською санкцією.

Підстави та порядок застосування санкції зазначені в Правилах користування електричною енергією (ПКЕЕ), обов'язковість застосування яких також встановлена сторонами в Договорі про постачання електричної енергії №20324 від 21.03.2008.

Пунктом 3.3. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 (надалі - ПКЕЕ) передбачено, що відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені.

Згідно з п. 3.33. ПКЕЕ електропередавальна організація (постачальник електричної енергії за регульованим тарифом) не рідше одного разу на шість місяців має здійснювати контрольний огляд засобу обліку. Технічна перевірка здійснюється електропередавальною організацією (постачальником електричної енергії за регульованим тарифом) не рідше одного разу на три роки. Роботи з контрольного огляду засобу обліку та технічної перевірки розрахункових засобів обліку електричної енергії проводяться у присутності уповноважених представників споживача, а в разі, якщо споживач купує електричну енергію у постачальника електричної енергії за нерегульованим тарифом - додатково в присутності представників постачальника за нерегульованим тарифом, та оформляються актом про проведені роботи із зазначенням в акті прізвища уповноваженого представника електропередавальної організації, який проводив роботи, та номера його службового посвідчення, підстави проведення технічної перевірки або контрольного огляду засобу обліку та детального опису результатів обстеження.

Пунктом 6.41. ПКЕЕ передбачено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

Згідно з п. 6.42. ПКЕЕ на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Комісія з розгляду актів порушень створюється постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії. Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії. Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків. Споживач має право оскаржити рішення комісії в суді. У разі звернення до суду впродовж 10 робочих днів з дня вручення протоколу споживачу останній має право не оплачувати виставлені рахунки до вирішення спірних питань у судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, в порушення п.6.42 ПКЕЕ Споживач (ФОП Винник В.Є.) не був повідомлений про засідання комісії 01.11.2017 у встановлений час. Як вбачається із копій фіскальних чеків ( а.с.44) Повідомлення про засідання комісії від 24.10.2017 було скероване позивачу 25.10.2017, що з врахуванням поштового перебігу і вихідних днів не могло бути вручене споживачу за 5 робочих днів, як того вимагають ПККЕ.

Також є обґрунтованими і заслуговують на увагу суду доводи позивача про те, що відповідно до п. 6.42. ПКЕЕ у разі задоволення судом скарги споживача постачальник електричної енергії скасовує відповідний акт про порушення.

З огляду на ті обставини, що постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30.01.2018 у справі №914/1756/17 про визнання недійсним рішення комісії Пустомитівського РЕМ ПрАТ «Львівобленерго» по розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією, що оформлено протоколом № 029465-а від 08.08.2017, задоволено апеляційну скаргу ФОП Винника В.Є., скасовано рішення першої інстанції, яким відмовлено в задоволенні позову, прийнято нове рішення - позов ФОП Винника В.Є. до ПрАТ «Львівобленерго» задоволено, визнано недійсним рішення комісії Пустомитівського РЕМ ПрАТ «Львівобленерго» по розгляду актів про порушення ПКЕЕ, оформленого протоколом №029465-а від 08.08.2017, відповідно до вимог п.6.42 ПКЕЕ Акт про порушення від 19.07.2017 №029465, на підставі якого був складений оскаржуваний протокол повинен був бути скасований відповідачем.

Аналогічні роз'яснення містяться у листі Національної комісії , що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 3860/20/7-18 від 20.04.2018 (а.с.34), а саме - відповіді на запит представника позивача стосовно повторних нарахувань на підставі Акта , рішення по якому скасоване.

Положеннями пункту 6.42. Правил користування електричною енергією чітко встановлю наслідки задоволення скарги позивача і скасування судом оперативно-господарської санкції, а саме - скасування постачальником електричної енергії відповідного акта про порушення. Повторне застосування оперативно-господарської санкції з визначенням її розміру відповідно до Методики на підставі такого акта не можливе (аналогічна позиція викладена в Постанові ВГС України від 02.02.2017 року у справі № 910/12164/15 (а.с.27-28)).

Не заслуговують на увагу суду доводи відповідача про те, що прийняття ним 01.11.2017 оскаржуваного рішення, оформленого протоколом № 029465-б не є повторним застосуванням оперативно-господарської санкції, а є зміною попереднього рішення від 08.08.2017, оформленого протоколом № 029465-а.

Як вже зазначалося раніше, рішення комісії Пустомитівського РЕМ ПрАТ «Львівобленерго» по розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією, що оформлено протоколом № 029465-а від 08.08.2017, скасоване постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30.01.2018, а відтак не може йти мова про зміни до скасованого рішення.

За таких обставин, доводи відповідача про те, що прийняття рішення 01.11.2017, оформленого протоколом №029465-б не є повторним розглядом Акта про порушення від 19.07.2017 №029465, та не скасування такого акта з підстав відсутності в постанові апеляційної інстанції висновків про не порушення споживачем ПКЕЕ є необґрунтованим, оскільки суперечить приписам пункту 6.42. Правил, яким унормовано наслідки оскарження рішення комісії у судовому порядку, а відмінність розміру застосування оперативно - господарської санкції наведеного не спростовує.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається , як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно положень ст. 13 ГПК України, судочинство у господарський судах здійснюються на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається , як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених законом.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно із положеннями ст. 77 ГПК України, обставини , які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Крім того, позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати (судовий збір в розмірі 3524.00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13000,00 грн.).

Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 126 ГПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;2) у разі відмови в позові - на позивача;3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні даного позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в загальному розмірі 3524,00 грн. (квитанції від 04.04.2018 та від 12.06.2018).

Оскільки позовні вимоги задоволено судом повністю, витрати позивача по сплаті судового збору суд покладає на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в повній сумі.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.04.2018 між ФОП Винник В.Є. (клієнт) та Адвокатським об'єднанням «Бачинський, Коломієць та партнери» укладено Договір №1/04-04/2018 про надання правової допомоги. За умовами цього Договору об'єднання зобов'язується надати Клієнту правову допомогу та супровід у вирішенні господарського спору з ПАТ «Львівобленерго», а Клієнт зобов'язується прийняти послуги та здійснити оплату таких послуг.

Так, 25.07.2018 адвокатом ОСОБА_2 (Ордер ЛВ №110723 від 05.04.2018) долучено опис послуг правової допомоги наданих адвокатом на загальну суму 13000,00 грн. На підтвердження здійснення оплат клієнтом, до матеріалів справи долучено меморіальний ордер від 04.04.2018 на суму 5000,00 грн., квитанцію від 12.06.2018 на суму 5000,00 грн. та квитанцію від 21.06.2018 на суму 3000,00 грн.

Так, суд оцінивши подані позивачем докази щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, вказує, що оцінюючи пов'язаність, пропорційність цих витрат з розглядом справи; значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або і на обмеження чи повну зупинку здійснення позивачем господарської діяльності, вважає, що вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягають до задоволення в повному.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд , -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати неправомірним та скасувати Протокол комісії ПАТ «Львівобленерго» від 01.11.2017 №029435-б.

3. Зобов'язати приватне акціонерне товариство «Львівобленерго» (79026, місто Львів, вулиця Козельницька, будинок 3; ідентифікаційний код 00131587) скасувати Акт порушення №029465 від 19.07.2017. Стягувач: фізична особа-підприємець Винник Василь Євгенович (80710, АДРЕСА_1; індивідуальний податковий номер НОМЕР_1).

4. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» (79026, місто Львів, вулиця Козельницька, будинок 3; ідентифікаційний код 00131587) на користь фізичної особи-підприємця Винника Василя Євгеновича (80710, АДРЕСА_1; індивідуальний податковий номер НОМЕР_1) 3524,00 грн. - відшкодування витрат на оплату судового збору та 13000,00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 03.08.2018.

Суддя Березяк Н.Є.