ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2018 р. Справа № 922/1505/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Косенко К.Д.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит", м. Київ
до Фізичної особи-підприємця Макаренко Аліни Анатоліївни, м. Харків
про стягнення 65119,95 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Мизенко І.О. (довіреність № 165 від 26.06.2018);

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит", м. Київ (далі за текстом - позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Макаренко Аліни Анатоліївни, м. Харків (далі за текстом - відповідач) 65119,95 грн., з яких:

38571,43 грн. сума заборгованості по орендній платі;

17296,38 грн. сума заборгованості по не відшкодованій вартості спожитої електричної енергії;

6570,41 грн. пеня за порушення строків сплати орендної плати;

2681,73 грн. пеня за порушення строків сплати відшкодування вартості спожитої електричної енергії.

Позов обґрунтовано з посиланням на неналежне виконання відповідачем умов договору оренди нерухомого майна б/н від 18.09.2015 щодо своєчасного та повного проведення розрахунків.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.06.2018 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено розгляд справи по суті на 02.07.2018.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.07.2018 розгляд справи відкладено на 31.07.2018.

В процесі розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов в порядку та строк, визначений ухвалою господарського суду від 07.06.2018 по даній справі.

На судове засідання 31.07.2018 прибув представник позивача, який підтримує позицію, викладену в позовній заяві, просить суд її задовольнити.

Відповідач на судове засідання свого представника не направив, про причини неприбуття останнього суд не повідомив.

Згідно з вимогами ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Таким чином, в разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Судом вжито всіх передбачених законом заходів з метою повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, та зокрема направлено на його адресу реєстрації, яка зазначена в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань копії ухвал від 07.06.2018 та від 02.07.2018, які повернулись на адресу суду з відміткою пошти "інші причини, що не дали змоги отримати відправлення" (а. с. 100-103, 110-113).

З урахуванням викладеного, судом виконано процесуальний обов'язок щодо повідомлення відповідача, про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог пункту 2.6. Інструкції з діловодства в господарських судах України, погодженої листом Вищого господарського суду України від 19.02.2013 р. та затвердженої наказом Державної удової адміністрації України від 20.02.2013 р. № 28, а останній в розумінні вимог ст. 120 ГПК України вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Оскільки неявка на судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останнього, за наявними в матеріалах справи документами, як це передбачено ст. 202 ГПК України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив:

Як свідчать матеріали справи, між позивачем, як орендодавцем, та відповідачем, як орендарем, укладено договір нерухомого майна б/н від 18.09.2015 (далі за текстом - договір; а. с. 15-20), за умовами якого орендодавець зобов'язується передати орендарю у строкове платне користування частину нежитлового приміщення 1-го поверху загальною площею 80,00 кв. м. в літ. «А-2», що розташоване за адресою: АДРЕСА_2, (далі - нерухоме майно/майно), а орендар зобов'язується прийняти нерухоме майно, сплачувати за користування ним орендну плату та повернути нерухоме майно орендодавцю в порядку, строки та на умовах, визначених цим договором (п. 1.1 договору).

Згідно з п. п. 2.1.-2.2 договору, нерухоме майно передається в оренду для використання в якості торгівельних площ. Використання нерухомого майна не за цільовим призначенням, згідно з цим договором, забороняється.

Відповідно до п. п. 3.1-3.2 договору передача в оренду і повернення нерухомого майна проводиться сторонами за його місцезнаходженням. Передача в оренду і повернення нерухомого майна здійснюється за актами приймання-передачі нерухомого майна, які підписуються уповноваженим представниками сторін та скріплюються печатками сторін з одночасною передачею ключів від орендованого приміщення. В актах приймання-передачі нерухомого майна сторони фіксують стан орендованого приміщення та зазначають інші необхідні відомості про майно.

За умовами п. п. 5.1-5.2 договору орендна плата сплачується за фактичне користування нерухомим майном, що підтверджується складанням актів приймання-передачі нерухомого майна в оренду та повернення нерухомого майна з оренди. Розмір орендної плати за користування нерухомим майном у вересні 2015 складає 138,46 грн. за 1 м2 на місяць, в тому числі ПДВ 23,08 грн. Розмір орендної плати за нерухоме майно в цілому на місяць складає 11076,92 грн., в тому числі ПДВ 1846,15 грн.

Пунктами 5.4-5.7 договору передбачено, що починаючи з 01.10.2015 розмір орендної плати за користування нерухомим майном складає 60,00 грн. за 1 м2 на місяць, в тому числі ПДВ 10,00 грн. Розмір орендної плати за нерухоме майно в цілому на місяць складає 4800,00 грн., в тому числі ПДВ 800,00 грн.

Сплата орендної плати та інших платежів за договором здійснюється в національній валюті України - гривні, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на банківський рахунок орендодавця № 1980 в АТ «Банк «Фінанси та кредит», код банку 300131, .

Орендар сплачує орендну плату щомісячно, шляхом попередньої оплати, в термін до 10 числа поточного місяця, у розмірі, визначеному у п. 5.2 цього договору. Орендна плата за вересень та жовтень 2015 сплачується до 10.11.2015.

В орендну плату не входять, а відшкодовуються орендарем на підставі отриманих рахунків від орендодавця експлуатаційні витрати, в тому числі:

вартість спожитої електроенергії;

вартість утримання при будинкової території;

вартість послуг по технічному обслуговуванню інженерного обладнання і прибудинкових мереж (надалі - послуги), які несе орендодавець у зв'язку із діяльністю орендаря. Розмір відшкодування розраховується пропорційно займаній площі орендарем на підставі документів, що посвідчують сплату орендодавцем витрат та тарифів підприємств-постачальників послуг.

Орендар відшкодовує експлуатаційні витрати на підставі наданих орендодавцем рахунків щомісячно впродовж 2 банківських днів з дати надання орендарю відповідних документів, передбачених п. 5.6 цього договору.

Відповідно до п. п. 7.1.1, 7.1.8 договору орендодавець, зокрема, зобов'язується передати нерухоме майно орендарю в оренду протягом 3 робочих днів з моменту підписання цього договору в порядку та у стані, визначених цим договором. Факт надання нерухомого майна в оренду підтверджується підписаним сторонами актом приймання-передачі нерухомого майна. Крім того, орендодавець зобов'язується виставляти рахунки на оплату оренди в термін до 05 числа поточного місяця.

Згідно з п. 8.1.2 договору орендар зобов'язується своєчасно оплачувати орендну плату та здійснювати інші платежі у відповідності до розділу 5 цього договору.

Пунктами 10.2.1-10.2.2, 10.7 договору встановлено, що за порушення строків сплати орендної плати, визначених п. 5.5 цього договору, орендар сплачує на користь орендодавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення виконання зобов'язання, від суми заборгованості за кожний день прострочення виконання зобов'язання. За несвоєчасну сплату вартості послуг, передбачених п. 5.6 договору, орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення виконання зобов'язання, від суми заборгованості за кожний день прострочення виконання зобов'язання. Пеня/штраф підлягає оплаті протягом 10 робочих днів з дати письмового звернення сторони про сплату штрафу/пені.

Відповідно до п. п. 12.1, 12.6 договору останній вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками і діє до повного виконання сторонами своїх обов'язків. Сторони домовились, що в разі відсутності протягом 20 днів до дати закінчення договору письмового повідомлення про припинення договору від будь-якої із сторін, то термін дії договору продовжується на той самий строк та на тих самих умовах.

Як свідчать матеріали справи, актом приймання-передачі нерухомого майна б/н від 18.09.2015 позивач на виконання умов вказаного договору передав відповідачу у строкове платне користування частину нежитлового приміщення 1-го поверху загальною площею 80,00 кв. м. в літ. «А-2», що розташоване за адресою: АДРЕСА_2.

Таким чином, з моменту прийняття об'єкту оренди в оренду у відповідача виник обов'язок сплачувати на користь позивача орендні платежі в порядку, розмірі та строк, визначений пунктами 5.4-5.7 договору.

Матеріали справи також свідчать про те, що з метою оплати відповідачем вартості спожитої електричної енергії з 01.02.2017 по 02.02.2018 позивач виставляв йому відповідні рахунки.

Однак, відповідач в повному обсязі не виконав взятих на себе зобов'язань щодо сплати на користь позивача орендних платежів за період з 01.06.2017 по 02.02.2018, внаслідок чого у нього перед позивачем виник борг з цього платежу в загальній сумі 38571,43 грн.

Крім того, відповідач також в повному обсязі виконав взяті на себе зобов'язання щодо відшкодування вартості спожитої електроенергії за період з 01.02.2017 по 02.02.2018, внаслідок чого у нього перед позивачем виник борг з цього платежу в загальній сумі 17296,38 грн.

Суд також зазначає, що існування у відповідача перед позивачем зазначеної заборгованості додатково підтверджується наданою позивачем банківською випискою по особовому рахунку відповідача за період з 25.05.2016 по 25.04.2018 (а. с. 36-81). При цьому, відповідачем зазначені обставини жодним чином не спростовані.

Як свідчать матеріали справи, з метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з вимогою про виконання зобов'язання по сплаті орендної плати № 3-9 від 10.10.2017 та з вимогою про сплату грошових коштів № 3-243000/4054 від 11.05.2018 (а. с. 82-92), однак, зазначені вимоги залишені відповідачем без відповіді, та без задоволення.

Обставини щодо стягнення зазначеної вище заборгованості у судовому порядку стали підставами для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Крім того, в зв'язку з прострочення відповідачем своїх зобов'язань, позивачем на підставі умов договору та відповідних вимог чинного законодавства України також нараховано до стягнення з останнього 6570,41 грн. пені за порушення строків сплати орендної плати за загальний період прострочення з 11.06.2017 по 24.04.2018 та 2681,73 грн. пені за порушення строків сплати відшкодування вартості спожитої електричної енергії за загальний період прострочення з 24.03.2017 по 24.04.2018.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Пунктом 1 ст. 763 ЦК України встановлено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 286 ГК України, орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ч. 5 ст. 762 ЦК України, плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За змістом ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

За змістом ст. 5 вказаного закону до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Факт наявності у відповідача перед позивачем заборгованості за договором оренди нерухомого майна б/н від 18.09.2015 у розмірі 38571,43 грн. по орендній платі та у розмірі 17296,38 грн. по відшкодованій вартості спожитої електричної енергії підтверджується матеріалами справи, та відповідачем жодним чином не спростовується. Строк виконання зобов'язань з її оплати визначено умовами договору, та є таким, що настав. Відповідач не надав суду доказів сплати зазначеної заборгованості.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову в зазначеній частині, та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором в зазначених вище сумах.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Стаття 216 ГК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно з п. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Як вже зазначено вище, пунктами 10.2.1-10.2.2, 10.7 договору встановлено, що за порушення строків сплати орендної плати, визначених п. 5.5 цього договору, орендар сплачує на користь орендодавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення виконання зобов'язання, від суми заборгованості за кожний день прострочення виконання зобов'язання; за несвоєчасну сплату вартості послуг, передбачених п. 5.6 договору, орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення виконання зобов'язання, від суми заборгованості за кожний день прострочення виконання зобов'язання.

Оскільки матеріалами справи підтверджується факт прострочення відповідачем своїх зобов'язань з внесення орендної плати та відшкодування вартості спожитої електричної енергії, нарахування позивачем пені за таке прострочення є правомірним.

Разом з тим, за змістом ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

При цьому, п. 6 ст. 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За таких обставин, нарахування пені можливе з урахуванням обмежень щодо розміру, передбаченому Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та щодо строку, передбаченому п. 6 ст. 232 ГК України.

Проте, як свідчить здійснений позивачем розрахунок пені, зазначені законодавчі вимоги щодо можливого строку нарахування пені останнім дотримані не були. Крім того, позивачем в певних частинах розрахунку невірно визначено дату прострочення виконання відповідачем своїх зобов'язань з відшкодування вартості спожитої електроенергії (яка визначається з урахуванням дати направлення відповідного рахунку на оплату та визначеного договором строку його оплати), та допущено ряд арифметичних помилок.

Як наслідок, розрахунок пені здійснено з певними помилками.

Здійснивши самостійно з урахуванням зазначених обставин відповідний розрахунок, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача 4996,64 грн. пені за порушення строків сплати орендної плати за загальний період прострочення з 11.06.2017 по 24.04.2018 та 1791,94 грн. пені за порушення строків відшкодування вартості спожитої електричної енергії за загальний період прострочення з 24.03.2017 по 24.04.2018.

В решті позову про стягнення пені слід відмовити в зв'язку з безпідставністю її нарахування до стягнення.

Крім того, з урахуванням вимог ст. 123, 126, 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 1695,34 грн., тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241, 247 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Макаренко Аліни Анатоліївни (адреса: 61019, АДРЕСА_1; ІПН: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (адреса: 04050, м. Київ, вул. Січових стрільців, буд. 60; ):

38571,43 грн. заборгованості по орендній платі;

17296,38 грн. заборгованості по не відшкодованій вартості спожитої електричної енергії;

4996,64 грн. пені за порушення строків сплати орендної плати;

1791,94 грн. пені за порушення строків відшкодування вартості спожитої електричної енергії;

1695,34 грн. судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 02.08.2018 р.

Суддя О.І. Байбак