номер провадження справи 28/41/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2018 Справа № 908/870/18

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Федорової Олени Владиславівни при секретарі Рикун А.В. розглянув у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні справу

за позовом приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 40)

до відповідача: приватного підприємства "КІОЛ" (71113, Запорізька область, м.Бердянськ, вул. Франка, буд. 20, кв. 4)

про стягнення грошових коштів

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 08.05.2018 надійшла позовна заява приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" до відповідача - приватного підприємства "КІОЛ" про відшкодування збитків в порядку регресу в розмірі 34781,48 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.05.2018 позовну заяву передано на розгляд судді Федоровій О.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 10.05.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Присвоєно справі номер провадження 28/41/18. Ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 30.05.2018.

Ухвалою від 21.05.2018 відмовлено в задоволенні клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Судове засідання, яке було призначено на 30.05.2018, не відбулося у зв'язку з перебуванням судді-доповідача Федорової О.В. на лікарняному з 29.05.2018 по 09.06.2018.

Ухвалою від 11.06.2018 підготовче засідання призначено на 22.06.2018.

Ухвалою від 19.06.2018 відмовлено в задоволенні клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 22.06.2018 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 11.07.2018.

Ухвалою від 09.07.2018 відмовлено в задоволенні клопотання приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

В судове засідання 11.07.2018 представники сторін не з'явилися.

З метою надання позивачу можливості для дачі пояснень щодо доказів, які містяться в матеріалах справи, ухвалою від 11.07.2018 відкладено розгляд справи на 23.07.2018 та викликано уповноваженого представника позивача в судове засідання із оригіналами всіх наданих документів для їх безпосереднього дослідження.

Від позивача 16.07.2018 електронною поштою надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні 23.07.2018 в режимі відеоконференції у зв'язку з неможливістю забезпечити явку представника позивача.

Суд зазначає, що зазначене клопотання надійшло без електронного цифрового підпису, а тому не підлягає розгляду судом як таке, що не підписане позивачем.

Оригінал вказаного клопотання надійшов до суду 20.07.2018, тобто з порушенням строку, встановленого ч. 2 ст. 197 ГПК України п'ятиденного строку, у зв'язку з цим залишено судом без розгляду на підставі ч. 2 ст. 118 ГПК України.

Крім того, суд зазначає, що призначення розгляду справи в режимі відеоконференції відповідно до ч. 1 ст. 197 ГПК України неможливе, коли явка сторін визнана судом обов'язковою. В даному випадку в ухвалі від 11.07.2018 суд визнав явку представників сторін в судове засідання обов'язковою у зв'язку з необхідністю безпосереднього дослідження доказів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази безпосередньо. В режимі відеоконференції суд позбавлений можливості безпосередньо дослідити докази.

Суд перейшов до розгляду справи по суті 11.07.2018, розгляд справи відкладався для надання позивачу можливості дати пояснення щодо доказів, які містяться в матеріалах справи, та забезпечити явку представника в судове засідання, однак позивач не скористався належним чином своїми процесуальними правами.

В судове засідання 23.07.2018 представники сторін не з'явились, у зв'язку з чим фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального та відеозаписувального технічного засобу не здійснювалась.

Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно ухвалами суду, які надсилались на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: вул. Франка, буд. 20, кв. 4, м. Бердянськ, Запорізька область, 71113. Надіслана на вказану адресу ухвала про відкриття провадження в даній справі повернулась до суду з відміткою поштової установи про закінчення терміну зберігання.

За приписами ч. 7 ст. 120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

За таких обставин суд вважає відповідача таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

В судовому засіданні 23.07.2018 справа розглянута судом за наявними матеріалами без присутності представників сторін, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

30.06.2017 приватним акціонерним товариством "Українська пожежно-страхова компанія" (позивач) та приватним підприємством "КІОЛ" (відповідач) укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідчений полісом №АМ/0297256.

Полісом забезпечено транспортний засіб ГАЗ 3309-354, державний номер НОМЕР_1.

Строк дії полісу - з 30.06.2017 до 29.08.2018.

В період дії полісу 01.08.2017 о 08 год. 35 хв. в м. Бердянськ на перехресті Мелітопольського шосе - вул. Фестивальної сталася дорожньо-транспортна подія за участю забезпеченого транспортного засобу ГАЗ 3309-354, державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля Honda Jazz, номер НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_3, що підтверджується довідкою управління патрульної поліції у м. Запоріжжя вих. №408 від 04.10.2017 про ДТП.

Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30.08.2017 у справі №310/5052/17 (3/310/1953/17) визнано ОСОБА_2 винним у скоєнні зазначеного ДТП.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної події завдано механічні пошкодження автомобілю Honda Jazz, номер НОМЕР_4, що підтверджується актом огляду транспортного засобу від 01.08.2017, який підписаний ОСОБА_3 та представником страховика ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» Поплавським А.В.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 17.09.2008 автомобіль Honda Jazz, номер НОМЕР_4, належить ОСОБА_5

01.08.2017 ОСОБА_3 звернулася до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із заявою про виплату страхового відшкодування на користь ФОП ОСОБА_6

Позивач у страховому акті №ОЦ/016/000/17/1112 від 11.10.2017 визнав вищезазначену ДТП страховим випадком та визначив до виплати ОСОБА_3 страхове відшкодування в розмірі 34 781,48 грн., яке перераховано ФОП ОСОБА_6 платіжним дорученням №933 від 19.10.2017.

Посилаючись на порушення страхувальником строку повідомлення страховика про страховий випадок, позивач звернувся до відповідача з претензією вих. №РУ/17/112 від 16.03.2018 про відшкодування збитків в сумі 34 781,48 грн. в порядку регресу.

Оскільки відповідач в добровільному порядку не сплатив позивачу суму шкоди, позивач звернувся до господарського суду з позовом у даній справі про стягнення з відповідача збитків в сумі 34 781,48 грн. в порядку регресу.

Згідно з ч. ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини сторін, є Закон України від 01.07.2004 № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно з п. 22.1 ст. 22 даного Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 даного Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно ремонтної калькуляції №3760 Sh від 11.09.2017 розраховані витрати на ремонт автомобіля Honda Jazz, номер НОМЕР_4 з урахуванням вартості матеріалів складають 74 480,59 грн. з ПДВ.

На підтвердження фактично понесених витрат на ремонт пошкодженого автомобіля позивач надав копію рахунку ФОП Бараннік №70 від 03.08.2017, згідно якого фактичні витрати на ремонт автомобіля Honda Jazz, номер НОМЕР_4 з урахуванням запчастин склали 54 430,00 грн. з ПДВ. Крім того, позивач надав копію рахунку-фактури №0001908 від 19.08.2017, виписаного ФОП ОСОБА_6 платнику ОСОБА_3 щодо автомобіля автомобіля Honda Jazz, номер НОМЕР_4 на суму 80 643,50 грн.

Позивач визначив до виплати заявнику ОСОБА_3 страхове відшкодування в розмірі 34 781,48 грн., яке перераховано за її заявою ФОП ОСОБА_6, що підтверджується страховим актом №ОЦ/016/000/17/1112 від 11.10.2017 та платіжним дорученням №933 від 19.10.2017.

Отже, заявлена до стягнення сума страхового відшкодування підтверджена документально.

Відповідно до ч. 1 ст. 999 Цивільного кодексу України до відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Згідно з пунктом 2.1 статті 2 Закону України від 01.07.2004 № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Отже, норми вказаного Закону мають пріоритет перед загальними нормами Цивільного кодексу України щодо відшкодування шкоди.

Суд зазначає, що Закон України від 01.07.2004 № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» як спеціальний закон, що регулює правовідносини страховика та страхувальника, визначає випадки пред'явлення позову страховика до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу в порядку регресу.

Так, згідно з пп. «ґ» п. 38.1.1 ст.38 даного Закону, на який посилається позивач у якості підстави для пред'явлення позову в даній справі, страховик має право після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Відповідно до підпункту 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 вказаного Закону водій транспортного засобу, причетного до настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), зобов'язаний вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди.

Також водій зобов'язаний згідно з підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 вказаного Закону невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Таким чином, право страховика на подання регресного позову до страхувальника на підставі підпункту «ґ» пункту 38.1.1 статті 38 Закону України від 01.07.2004 № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настає у зв'язку з порушенням водієм строку повідомлення страховика про страховий випадок, а також пов'язано із обов'язком водія вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди.

Відповідно до вимог п. 33.3 ст. 33 вказаного Закону водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Пунктом 33-1.1 статті 33-1 Закону встановлено, що страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов'язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

В даному випадку, як вбачається з матеріалів справи, страховик (позивач) був повідомлений про настання страхового випадку не відповідачем, а представником потерпілої сторони - водієм ОСОБА_3 Представник відповідача не приймав участі в огляді пошкодженого транспортного засобу, що підтверджується актом огляду від 01.08.2017, який складений тільки представником страховика та ОСОБА_3

Повідомлення про ДТП, яке відповідач надіслав страховику, одержане позивачем 08.08.2017, тобто з порушенням встановленого трьохденного строку. Відповідач не надав доказів на підтвердження поважності причин, за яких повідомлення не було надіслано позивачу вчасно.

Враховуючи зазначене, наявні підстави для стягнення з відповідача шкоди в порядку регресу в розмірі 34 781,48 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за розгляд позову в даній справі в сумі 1762,00 грн. покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись 129, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з приватного підприємства "КІОЛ" (71113, Запорізька область, м.Бердянськ, вул. Франка, буд. 20, кв. 4, ) на користь приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 40, ) збитки в порядку регресу в сумі 34 781,48 грн. (тридцять чотири тисячі сімсот вісімдесят одна грн. 48 коп.) та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХI Перехідних положень ГПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 липня 2018 року.

Суддя О.В.Федорова