РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2018Справа № 910/5368/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Картавцевої Ю.В., при секретарі судового засідання Вишняк Н.В., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомбінат-Тернопіль»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал» та

Приватного підприємства «Афіша»

про визнання недійсними договорів

Представники:

від позивача: Озерна М.О.

від відповідача 1: Пересада Б.О.

від відповідача 2: Степанківська Н.А.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрокомбінат-Тернопіль» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал» та Приватного підприємства «Афіша» про визнання недійсними договорів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач 2, уклавши договір комісії №51-к від 05 2017 року, не будучи фінансовою установою (не маючи відповідного дозволу), прямо порушив вимоги статті 1054 Цивільного кодексу України, що є підставою для визнання такого договору недійсним на підставі ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України в частині відступлення права вимоги за кредитним договором № 36/07/26/KLI від 26.09.2007, укладеним між акціонерним комерційним банком «Форум» та позивачем. Крім того, оскільки відступлення права вимоги за договором іпотеки має похідний характер від відступлення права вимоги за кредитним договором, таке відступлення прав вимоги за договором іпотеки підлягає визнанню припиненим. З огляду на наведене, позивач просить суд визнати недійсним з моменту його вчинення договір комісії №51-к від 05.07.2017 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «ФК«МОРГАН КЕПІТАЛ» та приватним підприємством «Афіша», від імені якого діяло адвокатське об'єднання «Гловак і партнери», в частині відступлення права вимоги за кредитним договором № 36/07/26/KLI від 26.09.2007 року, укладеним між акціонерним комерційним банком «Форум» правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Банк Форум» та «Агрокомбінат», правонаступником якого є ТОВ «Агрокомбінат - Тернопіль»; визнати припиненим укладений між ТОВ «ФК«МОРГАН КЕПІТАЛ» та приватним підприємством «Афіша» договір від 03.10.2017 року посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. та зареєстрований в реєстрі за №21390 про відступлення прав за іпотечним договором від 26.09.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. за №10795, з моменту визнання недійсним договору комісії №51-к від 05 липня 2017 року в частині відступлення права вимоги за кредитним договором № 36/07/26/KLI від 26.09.2007 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.05.2018 суд ухвалив: позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомбінат-Тернопіль» залишити без руху; встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом: надання до суду відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позовної заяви.

16.05.2018 до відділу діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п'яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Зважаючи на обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, суд приходить до висновку про здійснення розгляду даної справи у порядку загального позовного провадження.

Згідно з приписами статті 181 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Разом з позовною заявою позивачем було подано клопотання про витребування від відповідачів доказів, а саме: копію акту прийому-передачі права вимоги від 03 жовтня 2017 року укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «МОРГАН КЕПІТАЛ» та приватним підприємством «Афіша» до договору комісії №51-к від 05 липня 2017 року; копію договору укладеного між ТОВ «ФК«МОРГАН КЕПІТАЛ» та приватним підприємством «Афіша» від 03.10.2017 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. та зареєстрованого в реєстрі за №21390 про відступлення прав за іпотечним договором від 26.09.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. за №10795.

За змістом ст. 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Як зазначав позивач, акт прийому-передачі зафіксував відступлення відповідачем-1 відповідачу-2 права вимоги за кредитним договором № 36/07/26/KLI від 26.09.2007 року, яке оспорюється позивачем, тоді-як укладений між ТОВ «ФК«МОРГАН КЕПІТАЛ» та приватним підприємством «Афіша» договір від 03.10.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. та зареєстрований в реєстрі за №21390 про відступлення прав за іпотечним договором від 26.09.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. за №10795, засвідчує відступлення прав вимоги від ТОВ «ФК«МОРГАН КЕПІТАЛ» до приватного підприємства «Афіша» за іпотечним договором від 26.09.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. за №10795. Однак, позивач позбавлений доступу до вказаних документів, оскільки чинне законодавство не передбачає обов'язку приватної юридичної особи надавати документи на запит іншої приватної юридичної особи.

Відтак, враховуючи предмет спору у даній справі, з метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, суд доходить висновку про обґрунтованість клопотання позивача про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2018 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначити на 12.06.2018.

У підготовче засідання 12.06.2018 прибули представники позивача та відповідача 2, представник відповідача 1 у підготовче засідання не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, про дату, час та місце підготовчого засідання був повідомлений належним чином.

Крім того, відповідно до ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

З метою належної підготовки справи для розгляду у підготовчому засіданні продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 10.07.2018.

13.06.2018 до відділу діловодства суду від відповідача 2 надійшов відзив на позов, згідно з яким відповідач 2 заперечує проти позову з тих підстав, що набуття права вимоги за кредитним договором не є фінансовою послугою та не містить ознак банківської діяльності, оскільки набуваючи право вимоги за кредитним договором, відповідач 2 не набув будь-яких обов'язків банку щодо надання банківських послуг, а набуто право вимагати повернення вже наданого кредиту.

05.07.2018 до відділу діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач наполягає на задоволенні позовних вимог.

У підготовче засідання 10.07.2018 прибули представники позивача та відповідача 2, представник відповідача 1 у підготовче засідання не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, про дату, час та місце підготовчого засідання був повідомлений належним чином.

У підготовчому засіданні 10.07.2018 оголошено перерву до 20.07.2018.

18.07.2018 до відділу діловодства суду від відповідача 2 надійшли заперечення.

У підготовче засідання 24.07.2018 прибули представники позивача та відповідачів 1 та 2.

У підготовчому засіданні 24.07.2018 судом були вчинені дії, передбачені ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

При цьому, за приписами ст. 183 ГПК України якщо під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені у частині другій статті 182 цього Кодексу, за письмовою згодою всіх учасників справи, розгляд справи по суті може бути розпочатий у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

У підготовчому засіданні 24.07.2018 представники сторін подали заяву, у якій не заперечують проти розгляду справи по суті у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання, у зв'язку з чим судом було закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи по суті.

У судовому засіданні 24.07.2018 представник позивача підтримав позов, представник відповідача проти позову заперечив.

У судовому засіданні 24.07.2018 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

26.09.2007 між акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Банк Форум», та ЗАТ «Агрокомбінат», правонаступником якого є ТОВ «Агрокомбінат - Тернопіль» (позивач) було укладено кредитний договір № 36/07/26/KLI (далі - Кредитний договір).

З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між позивачем та ПАТ «Банк Форум» було укладено іпотечний договір від 26.09.2007, який посвідчено приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. за реєстраційним № 10795.

Згідно з умовами іпотечного договору позивач передав в іпотеку об'єкт нерухомого майна, що знаходяться за адресою: м. Тернопіль, вул. Поліська, 14, загальною площею 6681,6 кв.м. та складається з: адмінбудинок з котельнею, що зазначений під літерою "А", загальною площею 1025,5 кв.м.; прохідна під літерою "Б", загальною площею 45, 0 кв.м.; склад під літерою "В", загальною площею 419,4 кв.м.; склад під літерою "Г", загальною площею 1015,1 кв.м.; склад під літерою "К", загальною площею 495,8 кв.м.; склад під літерою "Л", загальною площею 637,7 кв.м.; склад під літерою "М", загальною площею 1663, 5 кв.м.; склад під літерою "Н", загальною площею 579,7 кв.м.; склад під літерою "О", загальною площею 484,0 кв.м.; майстерня-склад під літерою "П", загальною площею 315,9 кв.м. (надалі - нерухоме майно).

Судом встановлено, що між ПАТ "БАНК ФОРУМ" (банк) та ТОВ «ФК «МОРГАН КЕПІТАЛ» (новий кредитор) було укладено договір №0024/17-ВБ від 20.09.2017 року про відступлення права вимоги, відповідно до якого банк відступив новому кредиторові належні банку, а новий кредитор набув права вимоги банку до позивальника, заставодавців (іпотекодавців), поручителів, зазначених в додатку №1 до цього договору (боржники), в тому числі щодо зобов'язання позивача за кредитним договором № 36/07/26/KLI від 26.09.2007 та іпотечним договором від 26.09.2007, який посвідчено приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. за реєстраційним № 10795.

Судом встановлено, що 05.07.2017 між ТОВ «ФК «МОРГАН КЕПІТАЛ» (комісіонер) та ПП «Афіша» (комітент), від імені та в інтересах якого діяло АО «Гловак і Партнери» (Об'єднання) укладено договір комісії №51-К (далі - Договір комісії), відповідно до якого комісіонер зобов'язується за дорученням комітента за комісійну винагороду вчинити за рахунок комітента від свого імені правочини та інші дії щодо придбання Лоту - право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 36/07/26/KLI від 26.09.2007, на аукціоні за ціною не більше 5150000,00 грн. у строк до 31.10.2017.

Належним виконанням комісіонером своїх обов'язків за цим Договором вважається: зареєструватись як учасник аукціону на аукціоні з продажу Лоту, взяти участь в аукціоні, цінову пропозицію щодо ціни лоту зазначати та підвищувати лише за погодженням з Об'єднанням, отриманим в електронному вигляді, у разі оголошення комісіонера переможцем аукціону, підписати протокол аукціону, договір купівлі-продажу придбаного майна (договір відступлення права вимоги) та провести повний розрахунок з продавцем протягом 20 банківських днів з дня, наступного після закінчення аукціону, у разі оголошення комісіонера переможцем аукціону, передати придбане на аукціоні майно на підставі відповідних договорів/актів комітенту.

Судом встановлено, що 03.10.2017 ТОВ «ФК «МОРГАН КЕПІТАЛ» (комісіонер) та ПП «Афіша» (комітент), від імені та в інтересах якого діяло АО «Гловак і Партнери» (Об'єднання) підписано акт прийому-передачі права вимоги до договору комісії №51-К від 05.07.2017, відповідно до якого на виконання договору комісії №51-К від 05.07.2017 комісіонер передав, а комітент прийняв права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 36/07/26/KLI від 26.09.2007 на суму 6021729,66 грн., в тому числі прострочена заборгованість за основною сумою кредиту 4630573,41 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 1391156,25 грн., крім того, штрафні санкції (штраф, пеня) у відповідності до умов Кредитного договору.

Відповідно до ст. 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Договір комісії може бути укладений на визначений строк або без визначення строку, з визначенням або без визначення території його виконання, з умовою чи без умови щодо асортименту товарів, які є предметом комісії. Комітент може бути зобов'язаний утримуватися від укладення договору комісії з іншими особами. Істотними умовами договору комісії, за якими комісіонер зобов'язується продати або купити майно, є умови про це майно та його ціну (ст. 1012 ЦК України).

Судом встановлено, що 03.10.2017 між ТОВ «ФК «МОРГАН КЕПІТАЛ» (первісний іпотекодержатель) та ПП «Афіша» (новий іпотекодержатель) укладено договір про відступлення прав за іпотечним договором від 26.09.2007, посвідченим приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. та зареєстрованим в реєстрі за №10795, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. та зареєстрований в реєстрі за №21390 (далі - Договір про відступлення прав за іпотечним договором).

Відповідно до п. 1.1. вказаного договору, у зв'язку з укладання первісним іпотекодержателем та новим іпотекодержателем договору комісії №51-К від 05.07.2017 та акту приймання-передачі права вимоги від 03.10.2017 до договору комісії, первісний іпотекодержатель відступає, а новий іпотекодержатель набуває прав первісного іпотекодержателя, належних первісному іпотекодержателю згідно з іпотечним договором, а саме іпотечний договір від 26.09.2007, який посвідчено приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. за реєстраційним № 10795.

За цим договором новий іпотекодержатель набуває право замість первісного іпотекодержателя одержати переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця у порядку, визначеному іпотечним договором та Законом України «Про іпотеку», задоволення всіх своїх вимог (повернення суми основної заборгованості, сплати нарахованих процентів, комісій, можливої неустойки (штраф, пеня), відшкодування збитків тощо), які випливають з умов кредитного договору та/або іпотечного договору за рахунок майна, вказаного п. 1.4. цього договору.

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ст. 513 Цивільного кодексу України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 Цивільного кодексу України).

Суд зазначає, що відступлення права вимоги (уступка вимоги - цесія) являє собою договірну передачу зобов'язальних вимог первісного кредитора (цедента) новому кредиторові (цесіонарію). Цесія - це заміна особи у зобов'язанні, що виникає в силу укладення відповідного договору купівлі-продажу, міни чи дарування прав, що випливають із зобов'язання. Так, договір відступлення права вимоги може бути оплатним, якщо в ньому передбачений обов'язок нового кредитора надати первісному кредитору якесь майнове надання замість отриманого права вимоги.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що відповідач 2, уклавши договір комісії №51-к від 05 2017 року, не будучи фінансовою установою (не маючи відповідного дозволу), прямо порушив вимоги статті 1054 Цивільного кодексу України, що є підставою для визнання такого договору недійсним на підставі ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України в частині відступлення права вимоги за кредитним договором № 36/07/26/KLI від 26.09.2007, укладеним між акціонерним комерційним банком «Форум» та позивачем. Крім того, оскільки відступлення права вимоги за договором іпотеки має похідний характер від відступлення права вимоги за кредитним договором, таке відступлення прав вимоги за договором іпотеки підлягає визнанню припиненим. З огляду на наведене, позивач просить суд визнати недійсним з моменту його вчинення договір комісії №51-к від 05.07.2017 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «ФК«МОРГАН КЕПІТАЛ» та приватним підприємством «Афіша», від імені якого діяло адвокатське об'єднання «Гловак і партнери», в частині відступлення права вимоги за кредитним договором № 36/07/26/KLI від 26.09.2007 року, укладеним між акціонерним комерційним банком «Форум» правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Банк Форум» та «Агрокомбінат», правонаступником якого є ТОВ «Агрокомбінат - Тернопіль»; визнати припиненим укладений між ТОВ «ФК«МОРГАН КЕПІТАЛ» та приватним підприємством «Афіша» договір від 03.10.2017 року посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. та зареєстрований в реєстрі за №21390 про відступлення прав за іпотечним договором від 26.09.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. за №10795, з моменту визнання недійсним договору комісії №51-к від 05 липня 2017 року в частині відступлення права вимоги за кредитним договором № 36/07/26/KLI від 26.09.2007 року.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Суд зазначає, що частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України № 18-рп/2004 від 01.12.2004 під охоронюваними законом інтересами необхідно розуміти прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Отже, охоронюваний законом інтерес є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони.

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Аналогічних висновків дійшов Верховний суд України в постанові від 21 жовтня 2015 року у справі №3-649гс15.

Суд зазначає, що Договір комісії укладений між відповідачем 1 та відповідачем 2 та встановлює права і обов'язки саме зазначених осіб.

Так, крім учасників правочину (сторін за договором), а в передбачених законом випадках - прокурора, державних та інших органів позивачем у справі може бути будь-яке підприємство, установа, організація, а також фізична особа, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує цей правочин.

Суд зазначає, що позивач, обґрунтовуючи недійсність Договору комісії, вказує на відсутність у відповідача 2 як нового кредитора за зобов'язанням, що виникло з Кредитного договору, у якому позивач є боржником, статусу фінансової установи.

В той же час, позивачем не доведено, яким чином укладення відповідачами оспорюваного договору порушує права позивача, який стороною оспорюваного ним договору не є, чи зачіпає його законні інтереси.

Разом з тим, суд зазначає, що суд вправі здійснювати захист лише охоронюваного законом інтересу особи щодо предмету спору, тоді-як будь-які дії, спрямовані на зловживання стороною своїми правами, що приховуються за начебто законним інтересом, не можуть ставитись судом під захист, так як це призведе до порушень прав та інтересів іншої сторони.

Так, оспорюваний договір жодним чином не зачіпає законні права та інтереси позивача як боржника у зобов'язанні, що виникло за Кредитним договором, оскільки зміна особи кредитора не тягне за собою збільшення обсягу кредиторських вимог кредитора до боржника у зв'язку зі зміною особи кредитора, не зменшує обсяг прав позивача у зобов'язанні та не ставить позивача після заміни особи кредитора у становище гірше, ніж те, у якому позивач був до заміни, що не може свідчити про наявність у позивача порушеного права чи охоронюваного законом інтересу у розумінні ст. 4 Господарського процесуального кодексу України.

За наведених обставин, відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.

При цьому, судом не досліджуються та оцінюються обставини щодо наявності чи відсутності підстав для визнання недійним договору комісії з огляду на недоведення позивачем порушення свого права чи наявності охоронюваного законом інтересу відносно предмету спору цій частині.

Щодо вимог про визнання припиненим укладеного між ТОВ «ФК«МОРГАН КЕПІТАЛ» та ПП «Афіша» договору від 03.10.2017 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. та зареєстрованого в реєстрі за №21390 про відступлення прав за іпотечним договором від 26.09.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. за №10795, з моменту визнання недійсним договору комісії №51-к від 05 липня 2017 року в частині відступлення права вимоги за кредитним договором № 36/07/26/KLI від 26.09.2007 року, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов'язків.

Суд зазначає, що звернення особи до суду з позовом про визнання зобов'язання таким, що припинено, не є необхідним, проте такі вимоги можуть розглядатися судом у разі наявності відповідного спору.

Так, невизнання цивільного права полягає в пасивному запереченні наявності у особи суб'єктивного цивільного права, зокрема, на майно, на право користування майном, на спадкування, на частину в загальному майні, яке безпосередньо не спричиняє шкоду суб'єктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі носія суб'єктивного права. Водночас тут відсутнє звернення інших осіб до юрисдикційних органів про відсутність у особи цивільного права.

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

В свою чергу, ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. З урахуванням норм ст. 11 ЦК України договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, які, по суті, складають зміст зобов'язання.

Суд зазначає, що норми Цивільного кодексу України (ст. ст. 598-608) встановлюють підстави припинення саме зобов'язань, які, в тому числі, виникають з договору, а не припинення самого договору, предметом якого, власне, і є зобов'язання його сторін, тоді-як позивачем заявлено вимоги про визнання припиненим договору про відступлення права вимоги.

За наведених обставин, а також зважаючи, що суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання недійсним Договору комісії №51-К, вимоги про визнання припиненим договору про відступлення прав за іпотечним договором від 03.10.2017 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. та зареєстрованого в реєстрі за №21390, не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача покладаються на позивача у зв'язку з відмовою в позові.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 03.08.2018

Суддя Ю.В. Картавцева