УХВАЛА

25 липня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/12608/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Баранець О.М. - головуючий, Вронська Г.О., Стратієнко Л.В.

розглянувши заяву Державної іпотечної установи про виправлення описок в постанові Верховного Суду від 29.05.2018

за позовом Державної іпотечної установи

до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про припинення зобов'язань

ВСТАНОВИВ:

Постановою Верховного Суду від 29.05.2018 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.02.2018 у справі №910/12608/17 залишено без змін.

06.07.2018 від Державної іпотечної установи надійшла заява про виправлення описок в постанові Верховного Суду від 29.05.2018 у справі №910/12608/17.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 06.07.2018 у справі №910/12608/17 визначено колегію суддів у складі: Баранець О.М. (головуючий суддя), судді: Стратієнко Л.В., Ткач І.В.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 11.07.2018 у зв?язку із відпусткою судді Ткача І.В. визначено склад колегії: Баранець О.М. - головуючий, судді Вронська Г.О., Стратієнко Л.В.

У зв'язку з відсутністю матеріалів справи та неможливістю вчинення жодних процесуальних дій ухвалою від 12.07.2018 витребувано матеріали справи №910/12608/17 для вирішення питання про внесення виправлень у постанову суду від 29.05.2018 .

23.07.2018 Верховний Суд постановив ухвалу про призначення заяви Державної іпотечної установи про виправлення описок в постанові Верховного Суду від 29.05.2018 до розгляду в порядку письмового провадження.

Частиною першою статті 243 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні, постанові або ухвалі), суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номеру і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи тощо), які мають технічний характер (тобто виникли при виготовленні тексту рішення).

Перевіривши доводи Державної іпотечної установи щодо допущених описок в постанові Верховного Суду від 29.05.2018, встановлено, що вони мають місце.

Так на сторінці 15 постанови від 29.05.2018 у справі №910/12608/17 зазначено:

Абзац 4: "Як зазначено вище, положеннями частини 4-1 статті 601 Цивільного кодексу України передбачено, що не допускається зарахування зустрічних вимог за зобов'язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом. Таким чином, спірне зарахування може відбутися лише у випадку, якщо воно за всіма своїми умовами підпадає під положення відповідного закону".

Замість: " Як зазначено вище, положеннями пункту 4-1 частини першої статті 602 Цивільного кодексу України передбачено, що не допускається зарахування зустрічних вимог за зобов'язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом. Таким чином, спірне зарахування може відбутися лише у випадку, якщо воно за всіма своїми умовами підпадає під положення відповідного закону".

Абзац 6: "Судова колегія зазначає, що частина 4-1 статті 601 Цивільного кодексу України передбачає спірне зарахування лише у випадках установлених законом".

Замість: "Судова колегія зазначає, що пункт 4-1 частини першої статті 602 Цивільного кодексу України передбачає спірне зарахування лише у випадках установлених законом".

Абзац 7: "Умови передбачені п.п. 16, 17 Рішення, у розумінні п. 4-1 ч. 1 ст. 601 Цивільного кодексу України, не є законом, такими є умови п. 8 ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Проте даним Законом не ставиться в залежність ані зарахування зустрічних вимог від погашення акцептованих вимог кредиторів відповідної черги, до якої відносяться зустрічні кредиторські вимоги, ані зарахування їх пропорційно до суми вимог, що належать кожному кредитору однієї черги, у разі, якщо обсяг коштів недостатній для повного погашення зобов'язань".

Замість: "Умови передбачені пунктами 16, 17 Рішення, у розумінні пункту 4-1 частини першої статті 602 Цивільного кодексу України, не є законом, такими є умови пункту 8 частини другої статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Проте даним Законом не ставиться в залежність ані зарахування зустрічних вимог від погашення акцептованих вимог кредиторів відповідної черги, до якої відносяться зустрічні кредиторські вимоги, ані зарахування їх пропорційно до суми вимог, що належать кожному кредитору однієї черги, у разі, якщо обсяг коштів недостатній для повного погашення зобов'язань".

З огляду на викладене, судова колегія доходить висновку про задоволення заяви Державної іпотечної установи та виправлення зазначених описок допущених в постанові Верховного Суду від 29.05.2018.

Керуючись статтями 234, 235, 243 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Державної іпотечної установи про виправлення описок в постанові Верховного Суду від 29.05.2018 у справі № 910/12608/17 задовольнити.

2. Виправити описки, допущені в постанові Верховного Суду від 29.05.2018 у справі №910/12608/17, виклавши в такій редакції:

абзац 4 на сторінці 15 постанови: "Як зазначено вище, положеннями пункту 4-1 частини першої статті 602 Цивільного кодексу України передбачено, що не допускається зарахування зустрічних вимог за зобов'язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом. Таким чином, спірне зарахування може відбутися лише у випадку, якщо воно за всіма своїми умовами підпадає під положення відповідного закону";

абзац 6 на сторінці 15 постанови: "Судова колегія зазначає, що пункт 4-1 частини першої статті 602 Цивільного кодексу України передбачає спірне зарахування лише у випадках установлених законом";

абзац 7 на сторінці 15 постанови: "Умови передбачені пунктами 16, 17 Рішення, у розумінні пункту 4-1 частини першої статті 602 Цивільного кодексу України, не є законом, такими є умови пункту 8 частини другої статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Проте даним Законом не ставиться в залежність ані зарахування зустрічних вимог від погашення акцептованих вимог кредиторів відповідної черги, до якої відносяться зустрічні кредиторські вимоги, ані зарахування їх пропорційно до суми вимог, що належать кожному кредитору однієї черги, у разі, якщо обсяг коштів недостатній для повного погашення зобов'язань".

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді Г. Вронська

Л. Стратієнко