РІШЕННЯ

Іменем України

31 липня 2018 року

справа №927/457/18

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Демидової М.О., за участю секретаря судового засідання Матюшенко Н.О., розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРО ЕКСПЕРТ”, вул. Довженка, 15/1, м. Кагарлик, Кагарлицький район, Київська область, 09200;

до Товариства з обмеженою відповідальністю “УКРСІЛЬГОСПІНВЕСТ”, вул. Гетьмана Полуботка, 6 А, оф. 1, м. Чернігів, 14000

про стягнення 210894 грн. 60 коп.

Без виклику сторін

в с т а н о в и в:

Товариством з обмеженою відповідальністю “АГРО ЕКСПЕРТ” подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю “УКРСІЛЬГОСПІНВЕСТ” про стягнення заборгованості у сумі 210894 грн. 60 коп., що утворилась внаслідок неналежного виконання відповідачем умов укладеного сторонами договору поставки №АЕ-229-3103/17 від 31.03.2017.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 09.07.2018 відкрито спрощене позовне провадження у справі № 927/457/18 без повідомлення учасників сторін.

Вказаною ухвалою відповідача повідомлено про те, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Від сторін заяв та клопотань не надійшло, відповідачем у встановлений судом строк відзив на позов не наданий, ухвалу суду від 09.07.2018 отримано 10.07.2018, що підтверджено поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення №478 від 09.07.2018.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч.8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

31.03.2017 сторонами у справі укладений договір поставки № АЕ-229-3103/17 (далі за текстом - договір) (а.с. 23-27), у відповідності з умовами пункту 1.1 якого продавець (позивач у справі) передає у власність покупцеві (відповідач у справі) (постачає), а покупець приймає та оплачує (купує) товари у кількості, в одиницях виміру, асортименті, упаковці, за ціною та вартістю, у порядку та на умовах визначених договором. Товаром за договором є насіння та/або засоби захисту рослин. Орієнтовні номенклатура, асортимент, кількість, ціна та загальна вартість товару визначається специфікаціями у відповідних додатках до договору.

Відповідно до п. 3.1 договору основні умови оплати товару (форма, розміри та строки оплати) визначаються Додатками-специфікаціями до договору з урахуванням положень, визначених цим розділом договору та можуть передбачати як повну або часткову пердплату за партію товару грошовими коштами шляхом банківського переказу на рахунок продавця до фактичного відвантаження товару, так і оплату за партію товару грошовими коштами щляхом банківського переказу на рахунок продавця після фактичного відвантаження товару, що визначається у Додатках-специфікаціях.

У пункті 4.5 договору зазначено, що зобов?язання продавця з поставки товару покупцю вважається виконаним, а право власності на товар переходить до покупця з моменту передачі йому товару та підписання уповноваженими представниками сторін видаткової накладної на цей товар.

Відповідно до п. 5.1 приймання товару покупцем за кількістю підтверджується належним чином оформленою видатковою накладною. Після приймання товару за кількістю, претензій покупця щодо кількості, пакування (крім претензій щодо товару всередині упаковки або тари) чи зовнішнього вигляду товару не приймаються.

Як зазначено у п. 5.2 договору, у питанні приймання товарів та виставлення претензій сторони керуються чинним законодавством України.

Додатками-специфікаціями №5 від 29.05.2017, №6 від 03.07.2017 до договору поставки № АЕ-229-3103/17 від 31.03.2017 визначено умови оплати на товар - 100% вартості товару сплачується покупцем до 15.10.2017, а також вид товару, кількість та ціна. (а.с. 28-29).

Позивач свої зобов'язання за договором та додатками-специфікаціями №5 від 29.05.2017, №6 від 03.07.2017 до договору поставки у повному обсязі, поставивши відповідачеві товар на загальну суму 17762 грн. 52 коп., що підтверджується наявними у матеріалах справи видатковими накладними №996 від 29.05.2017 на суму 8662 грн. 56 коп. та №1287 від 03.07.2017 на суму 9099 грн. 96 коп. (а.с.с 31-32), та довіреностями від 29.05.2017 №6, від 03.07.2017 №7 на отримання товару (а.с.35-38). Крім того, на підставі договору за видатковою накладною №846 від 11.05.2017 на суму 193132 грн. 08 коп. (довіреність на отримання №5 від 04.05.2017) позивачем поставлено товар на суму 193132 грн. 08 коп.

Факт отримання товару за вказаними накладними відповідачем не спростовано.

Отриманий товар відповідачем сплачений не був.

Заборгованість у розмірі 210894 грн. 60 коп. (8662 грн. 56 коп. + 9099 грн. 96 коп. + 193132 грн. 08 коп.) заявлена до стягнення позивачем за даним позовом.

Заперечень на позов відповідач у встановлений судом строк не надав.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Спір між сторонами даної справи виник у зв'язку з простроченням виконання відповідачем зобов'язань з оплати одержаного за договором №АЕ-229-3103/17 від 31.03.2017 товару.

Договір від 31.03.2017 №АЕ-229-3103/17 , що укладений сторонами у даній справі, за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання не допускається, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Вказана норма за своїм змістом кореспондується з приписами п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Як встановлено ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За правилами статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено факт поставки обумовленого договором та додатками-специфікаціями товару за видатковими накладними №996 від 29.05.2017 на суму 8662 грн. 56 коп., №1287 від 03.07.2017 на суму 9099 грн. 96 коп. та №846 від 11.05.2017 на суму 193132 грн. 08 коп.

У визначений у п. 1.1 додатках-специфікаціях №5 від 29.05.2017, №6 від 03.07.2017 до договору поставки № АЕ-229-3103/17 від 31.03.2017 строк відповідач оплату за видатковими накладними №996 від 29.05.2017 на суму 8662 грн. 56 коп., №1287 від 03.07.2017 на суму 9099 грн. 96 коп. не здійснив, сума заборгованості склала 17762 грн. 52 коп., що відповідачем у справі не спростовано.

Також доведеним є факт поставники товару на підставі видаткової накладної №846 від 11.05.2017 на суму 193132 грн. 08 коп., яка була підписана сторонами та скріплена печатками підприємств.

За таких обставин за видатковою накладною №846 від 11.05.2017 на суму 193132 грн. 08 коп. відповідач повинен був сплатити ціну товару в день його прийняття.

З урахуванням викладеного вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар у розмірі 210894 грн. 60 коп. (8662 грн. 56 коп. + 9099 грн. 96 коп. + 193132 грн. 08 коп.) є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат у справі на підставі положень п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “УКРСІЛЬГОСПІНВЕСТ”, вул. Гетьмана Полуботка, 6 А, оф. 1, м. Чернігів, 14000, код 39204069 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ АГРО ЕКСПЕРТ”, вул. Довженка, 15/1, м. Кагарлик, Кагарлицький район, Київська область, 09200 , код 32010004, заборгованість у сумі 210894 грн. 60 коп., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762 грн. 00 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. Згідно зі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Дата складення та підписання повного рішення – 31.07.2018.

Суддя                                          М. О. Демидова