УХВАЛА

23 липня 2018 року Справа № 21/112б

За заявою кредитора - Державної податкової інспекції у м.Лисичанську Головного управління Державної фіскальної служби України в Луганській області,

до боржника - Державного підприємства "Ремонтно - будівельне управління", м.Лисичанськ Луганської області,

про банкрутство

Суддя Господарського суду Луганської області Палей О.С.

Секретар судового засідання Романенко Т.М.

У засіданні брали участь:

від кредиторів: представники не прибули;

ліквідатор банкрута: Сердюк О.О.;

від заінтересованої особи: Уварова О.І. - головний спеціаліст відділу управління державним майном Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області на підставі довіреності №461 від 27.12.2017.

Обставини справи: банкрутство, ліквідаційна процедура; розгляд заяви Державної податкової інспекції у м.Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області №251/9/12-09-00/000646 від 19.04.2018 (вх.№385-11/18), за якою кредитор просить суд визнати Державну податкову інспекцію у м. Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області кредитором у справі №21/112б з грошовими вимогами до боржника Державного підприємства "Ремонтно - будівельне управління" на загальну суму 21456,64 грн, з яких: основний борг складає 21456,64 грн та витрати на оплату судового збору в розмірі 3524,00 грн, в порядку встановленому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).

Розглянувши матеріали справи та додатково подані документи, суд

в с т а н о в и в:

Ухвалою господарського суду 19.10.2005 за заявою кредитора ДПІ у м.Лисичанську ГУ Міндоходів в Луганській області порушено провадження у справі про банкрутство боржника ДП "Ремонтно - будівельне управління".

За постановою від 22.07.2008 суд визнав боржника - Державне підприємство "Ремонтно - будівельне управління", м.Лисичанськ Луганської області, вул.Гарібальді, 1, ідентифікаційний код 00181183, банкрутом; відкрив ліквідаційну процедуру та призначив ліквідатором арбітражного керуючого Бохана О.С. (ліцензія АА №779294 від 18.10.2004.)

За ухвалою від 16.05.2012 судом припинено повноваження ліквідатора Бохана О.С., ліцензія АВ 347253 від 17.10.2007, та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Кондратенка П.О., ліцензія АВ №499044 від 04.12.2009.

За ухвалою від 26.11.2013 судом припинено повноваження ліквідатора Кондратенка П.О., та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Борисовича Є.І., свідоцтво №173 від 07.02.2013.

Згідно довідки від 13.05.2015 №82 справа №21/112б про банкрутство ДП "Ремонтно - будівельне управління" вважається втраченою, що зафіксовано Актом експертної комісії Господарського суду Луганської області №1 від 03.04.2015 "Про нестачу архівних справ (документів)" внаслідок настання обставин непереборної сили - проведенням антитерористичної операції (Указ Президента України від 14.04.2014 №405/2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України").

За ухвалою від 07.05.2015 №21/112б Господарський суд Харківської області передав матеріали справи №21/112б про банкрутство боржника ДП "Ремонтно-будівельне управління" за територіальною підсудністю Господарському суду Луганської області.

За ухвалою від 24.05.2016 суд здійснив заміну кредитора по справі - ДПІ у м.Лисичанську ГУ Міндоходів в Луганській області, його правонаступником - Державною податковою інспекцією у м.Лисичанську ГУ ДФС України в Луганській області.

За ухвалою від 12.07.2017 судом:

- припинено повноваження арбітражного керуючого Борисовича Є.І. як ліквідатора ДП "Ремонтно - будівельне управління";

- призначено ліквідатором банкрута - Державного підприємства "Ремонтно - будівельне управління", арбітражного керуючого Сердюка О.О. (свідоцтво від 08.02.2013 №57).

До відділу документального забезпечення суду від ліквідатора Сердюк О.О. надходили поточні звіти від 30.11.2017 №21/112б/17-5, від 29.12.2017 №21/112б/17-6 та від 29.01.2018 №02-01.03/01 про діяльність ліквідатора при проведенні ліквідаційної процедури.

19.03.2018 до відділу документального забезпечення суду ліквідатор Сердюк О.О. за клопотанням від 16.03.2018 №02-01.03/09 надав суду реєстр вимог кредиторів у новій редакції станом на 15.03.2018, який долучено до матеріалів справи.

Ухвалою від 27.03.2018 суд здійснив заміну кредитора по справі - Луганське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, його правонаступником - Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Луганській області в особі Лисичанського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Луганській області, та зобов'язано ліквідатора Сердюка О.О. внести відповідні зміни до реєстру вимог кредиторів .

23.04.2018 до відділу документального забезпечення суду від Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області надійшла заява №251/9/12-09-00/000646 від 19.04.2018 (вх. №385-11/18) про вступ з майновими вимогами у якості кредитора у справі про банкрутство №21/112б у порядку ст.23 Закону про банкрутство №2343-XII від 14.05.1992 (із змінами та доповненнями), за якою кредитор просить суд визнати Державну податкову інспекцію у м.Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області кредитором у справі №21/112б з грошовими вимогами до боржника Державного підприємства "Ремонтно - будівельне управління" на загальну суму 21456,64 грн, з яких: основний борг складає 21456,64 грн та витрати на оплату судового збору в розмірі 3524,00 грн.

Ухвалою від 23.04.2018 суд призначив розгляд заяви Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області №251/9/12-09-00/000646 від 19.04.2018 (вх. №385-11/18) в межах справи №21/112б у судовому засіданні на 23.05.2018.

Ліквідатором розглянуто заяву ДПІ у м.Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області №251/9/12-09-00 від 19.04.2018 про майнові вимоги до банкрута, надано відзив до суду та кредитору.

Від ліквідатора Сердюка О.В. 22.05.2018 до відділу документального забезпечення суду надійшов відзив на заяву Державної податкової інспекції у м.Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області з кредиторськими вимогами від 18.05.2018 №02-01.03/16, в якому ліквідатор зазначив, що з огляду на те, що відкриття ліквідаційної процедури в даній справі відбулось 22.07.2008, відповідно до приписів пункту 11 розділу X "Прикінцеві та перехідні положення" Закону про банкрутство, підлягають застосуванню положення зазначеного Закону в редакції, що діяла до 19.01.2013.

Ліквідатор, посилаючись на норми абз.6 ч.1 ст.1, ч.ч.1,2 ст.14, абз.8 ч.1 ст.23 Закону про банкрутство, вважає, що частина заявлених кредитором вимог з земельного податку за період з 01.08.2005 по 30.09.2005 на загальну суму 1730,62 грн; податку з власників наземних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів за період з 01.07.2005 по 30.09.2005 на загальну суму 405,00 грн, а також з податку на додану вартість за період з 01.09.2005 по 30.09.2005 на суму 542,00 грн, за своєю суттю є конкурсними вимогами, які не були заявлені у встановлений законом строк, а тому не розглядаються і вважаються погашеними.

Стосовно заявлених вимог щодо боргу з податку на додану вартість, що виник за період з 01.05.2009 по 28.02.2010, тобто після визнання боржника банкрутом, ліквідатор зазначив, що виходячи з аналізу положень ст.ст.23, 25, 30, 31 Закону про банкрутство, в ліквідаційній процедурі нові зобов'язання у банкрута можуть виникати виключно у випадках, прямо передбачених Законом про банкрутство.

Такими випадками є зобов'язання з оплати комунальних і експлуатаційних витрат та інших витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури (ч.9 ст.30 Закону про банкрутство).

Що стосується сплати суми ПДВ, то законодавець не визначив їх в якості витрат, пов'язаних зі здійсненням ліквідаційної процедури (п.п."г" п.1 ч.1 ст.31 Закону про банкрутство).

Отже, ліквідатор вважає, що в ліквідаційній процедурі у банкрута не з'являється ніяких додаткових податкових зобов'язань, крім тих, які включені до реєстру вимог кредиторів відповідно до ст.ст.14, 23 Закону про банкрутство. Тобто, у банкрута, зокрема, не виникають і зобов'язання зі сплати ПДВ.

Ліквідатор повідомив, що до аналогічних правових висновків дійшов, зокрема, Вищий господарській суд України (постанова ВГСУ від 16.05.2012 у справі №25/112/10; ухвала ВГСУ від 22.10.2008 у справі №43/346 тощо).

З урахуванням викладеного, ліквідатор вважає, що заявлені кредитором вимоги щодо боргу з ПДВ за період з 01.05.2009 по 28.02.2010 на загальну суму 1899,00 грн є необґрунтованими та підлягають відхиленню.

Щодо всіх інших заявлених кредитором вимог, що виникли під час процедури розпорядження майном боржника, тобто є поточними, ліквідатор, посилаючись на ст.31 Закону про банкрутство, зазначив, що вимоги ДПІ у м.Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області на загальну суму 16880,02 грн, з яких: земельний податок на суму 13343,02 грн; податок з власників наземних транспортних засобів на суму 3208,00 грн; ПДВ на суму 329,00 грн, підлягають визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів до третьої черги. Витрати зі сплати судового збору на загальну суму 3524,00 грн підлягають включенню до першої черги вимог кредиторів. Всі інші вимоги на загальну суму 4576,62 грн підлягають відхиленню.

ДПІ у м.Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області у запереченні на відзив б/н від 19.06.2018 зазначила, що відповідно до законодавчих норм у ліквідаційній процедурі кредитор має право заявити, а господарський суд розглянути в установленому законом порядку кредиторські вимоги за зобов'язаннями боржника, які виникли у попередніх судових процедурах (розпорядження майном та санації) та протягом усього періоду ліквідаційної процедури. Кредитори мають право пред'являти до боржника усі кредиторські вимоги, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство в межах ліквідаційної процедури.

Ухвалою господарського суду від 02.07.2018 розгляд справи та заяви призначений на 23.07.2018.

У судове засідання 23.07.2018 представники Державної податкової інспекції у м.Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області не прибули, про причини неявки не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши у сукупності доводи сторін, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку що грошові вимоги ДПІ у м.Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області слід відхилити в повному обсязі з огляду на наступне.

За приписами п.11 Розділу X Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції Закону №4212-VI від 22.12.2011, який набув чинності 19.01.2013, положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких відкрито після набрання чинності цим Законом.

Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом.

Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Оскільки постанову про визнання боржника банкрутом прийнято судом 22.07.2008, провадження у даній справі здійснюється у відповідності з нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону №784-XIV від 30.06.1999, який набув чинності з 01.01.2000.

Суд погоджується з доводами ліквідатора, що податковий борг в сумі 2 677, 62 грн. є погашеним з огляду на приписи ст.23 Закону про банкрутство в редакції Закону №784-XIV від 30.06.1999.

Податковий борг, який визначеній боржникові вже після визнання його банкрутом, суперечить нормі ст.23 Закону про банкрутство, за приписами якої з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав; припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості банкрута.

Вищезазначеною нормою Закону про банкрутство імперативно визначено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів)), отже заявлені податковим органом до ДП "Ремонтно-будівельне управління" вимоги зі сплати податків (обов'язкових платежів), що нараховані вже після визнання боржника банкрутом (після 22.08.2011), не є поточними вимогами в розумінні ст.1 Закону про банкрутство та не можуть сплачуватись банкрутом в силу імперативних приписів Закону про банкрутство, оскільки такі зобов'язання виникли після визнання підприємства банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 12.04.2018 у справі №904/404/15 та від 14.06.2018 у справі №918/169/16 щодо застосування статті 38 Закону про банкрутство в редакції Закону № 4212-VI від 22.12.2011, яка аналогічна нормі ст.23 Закону про банкрутство в редакції Закону №784-XIV від 30.06.1999.

Суд також враховує наступне.

Відповідно до абз.1 п.5.1 ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 №2181-ІІІ, який регулював спірні правовідносини на час утворення заявленого кредитором податкового боргу (далі - Закон № 2181) податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків (пп.5.4.1 п.5.4 ст.5 Закону №2181).

За приписами пп.15.1.1 п.15.1 Закону №2181 за винятком випадків, визначених підпунктом 15.1.2 цього пункту, податковий орган має право самостійно визначити суму податкових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Законом, не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а у разі, коли така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку податковий орган не визначає суму податкових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого податкового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

За приписами пп.15.2.1 п.15.2 ст. 15 Закону №2181 у разі коли податкове зобов'язання було нараховане податковим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 15.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні податкового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобов'язання. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або до визнання боргу безнадійним.

Як зазначено в пп.18.2.1 п.18.2 ст.18 Закону №2181 підлягає списанню безнадійний податковий борг, у тому числі пеня, нарахована на такий податковий борг, а також штрафні санкції.

Аналогічні норми містяться і в чинному Податковому Кодексі України (далі - ПК України).

Згідно з п.95.1 ст.95 ПК України (в редакції на час звернення кредитора до суду), контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності.

Відповідно до п.87.11 ст.87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податків.

Пункт 101.1 статті 101 ПК України визначає, що списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Як зазначено в п.101.2 цієї статті, під терміном "безнадійний податковий борг" розуміється, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом.

Пунктом 102.1 статті 102 ПК України визначено строк давності - 1095 календарних днів, а пунктом 102.4 цієї статті передбачено, що у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Таким чином, в разі спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, у тому числі пеня та штрафні санкції, а відтак з того часу в податкового органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №807/2097/16.

Податковим органом заявлений податковий борг за період з 2005 по 2010 роки, який, на дату звернення кредитора з цією заявою до суду, є безнадійним та підлягає списанню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, суд грошові вимоги Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області в сумі 21 456,64 грн. відхиляє в повному обсязі.

Понесені кредитором судові витрати в сумі 3524,00 грн. покладаються на кредитора.

Керуючись ст.ст.22-32 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст.234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

1. Грошові вимоги Державної податкової інспекції у м.Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області до боржника - Державного підприємства "Ремонтно - будівельне управління", у сумі 21456,64 грн відхилити.

2. Судові витрати зі сплаті судового збору в сумі 3524,00 грн покласти на кредитора - Державну податкову інспекцію у м.Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області.

3. Дану ухвалу надіслати:

- ДПІ у м.Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області (м.Лисичанськ Луганської області, вул. ім. В.Сосюри, 347);

- ліквідатору Сердюку О.О. (АДРЕСА_1);

- УПФУ у м.Лисичанську Луганської області (м.Лисичанськ Луганської області, вул.ім.В.Сосюри, 347);

- Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Луганській області в особі Лисичанського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області (м.Лисичанськ Луганської області, вул.ім.В.Сосюри, 347, 93113);

- Лисичанському міському центру зайнятості (вул.ім.В.Сосюри, 273, м.Лисичанськ Луганської області, 93100);

- ДПІ у м.Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області (м.Лисичанськ Луганської області, вул. ім.В.Сосюри, 347, 93113);

- Міністерство економічного розвитку і торгівлі України (01008, м.Київ, вул. М.Грушевського, 12/2, 01601);

- Департаменту нотаріату, банкрутства та функціонування центрального засвідчувального органу Міністерства юстиції України (м.Київ, вул.Городецького, 13),

- Міністерству енергетики та вугільної промисловості України (01601, Київ, вул. Хрещатик, 30);

- Фонду державного майна України (01601, м.Київ-133, вул.Кутузова, 18/9);

- прокуратурі Луганської області (вул.Б.Ліщини, б.27, м.Сєвєродонецьк Луганської області, 93404);

- банкруту ДП "Ремонтно - будівельне управління" (м.Лисичанськ Луганської області, вул.Гарібальді, 1, 93100);

- відділу з питань банкрутства Головного управління юстиції у Луганській області (93400, м.Сєвєродонецьк Луганської області, вул.Єгорова, 22).

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення 23.07.2018 у відповідності до ст.235 ГПК України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.С. Палей