ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року

м. Київ

Справа № 923/1151/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткаченко Н.Г. (головуючого), Білоуса В.В., Жукова С.В.,

за участю секретаря судового засідання Гаращенко Т.М.

за участю представників: ПАТ "Сбербанк" - Кошлія Р.В., ТОВ "Фінансгарант" - Грибенко Ю.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ПАТ "Сбербанк"

на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 21.12.2017

та ухвалу Господарського суду Херсонської області від 17.11.2017

за заявою ПАТ "Сбербанк"

до відповідачів ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод", ПАТ "Банк "Національні інвестиції", ТОВ "Фінансгарант"

про визнання недійсним договору від 11.03.2014 про встановлення солідарного обов'язку за кредитним договором № 431-11 від 21.12.2011

у справі № 923/1151/15

в межах справи про банкрутство

за заявою ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод"

про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 24.07.2015 порушено провадження у справі № 923/1151/15 про банкрутство ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод".

31.05.2017 в межах даної справи про банкрутство до суду звернулося ПАТ "Сбербанк" із заявою про визнання недійсним Договору від 11.03.2014 про встановлення солідарного обов'язку за кредитним договором №431-11 від 21.12.2011.

Заява ПАТ "Сбербанк" обґрунтована тим, що спірний договір має бути визнаний недійсним в порядку ч.2 ст.234 ЦК України як такий, що містить ознаки фіктивного, оскільки: сторони на момент вчинення правочину наперед передбачали та свідомо допускали, або навіть бажали ненастання правових наслідків, які обумовлювалися цим договором; боржник заздалегідь знав, що не зможе виконати умови укладеного договору; боржник не приступив до реального виконання умов договору.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 17.11.2017 (суддя Сулімовська М.Б.) у задоволенні заяви ПАТ "Сбербанк" про визнання недійсним Договору від 11.03.2014 про встановлення солідарного обов'язку за Кредитним договором №431-11 від 21.12.2011, укладеного між ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод" та ПАТ "Банк "Національні інвестиції" відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 21.12.2017 (колегія суддів: Філінюк І.Г. - головуючий, Аленін О.А., Богатир К.В.) ухвалу господарського суду Херсонської області від 17.11.2017 у справі № 923/1151/15 залишено без змін.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, ПАТ "Сбербанк" звернулося з касаційною скаргою та просить скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 21.12.2017, ухвалу Господарського суду Херсонської області від 17.11.2017 у справі № 923/1151/15, а справу передати на новий розгляд до місцевого суду.

Підставами для скасування оскаржуваних судових рішень, заявник касаційної скарги зазначає порушення та неправильне застосування місцевим та апеляційним судами норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування вимог касаційної скарги, ПАТ "Сбербанк" посилається на те, що суди попередніх інстанцій, в порушення ст. 129 Конституції України, ст. ст. 32, 43 ГПК України (в редакції, що діяла на момент розгляду справи місцевим судом), ст. ст. 79 86 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017) не врахували всіх обставин справи.

За твердженням скаржника, оспорюваний договір має всі ознаки фіктивного правочину, а отже підлягає визнанню господарським судом недійсним.

Заявник касаційної скарги вважає, що Одеським апеляційним господарським судом було вчинено неправомірні дії в доступі ПАТ "Сбербанк" до правосуддя, а саме:

- направлення ухвали на адресу банку, місцезнаходження якого - місто Київ, з таким розрахунком, що ПАТ "Сбербанк" фізично позбавлений можливості здати безпосередньо в канцелярію апеляційного суду клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції;

- ігнорування клопотання банку про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, поданого засобами електронного зв'язку (електронної пошти) та клопотання про відкладення розгляду справи;

- представник ПАТ "Сбербанк" фізично не був допущений 21.12.2017 в приміщення Одеського апеляційного господарського суду для участі у судовому засіданні через повідомлення про замінування суду.

У відзивах на касаційну скаргу ТОВ "Фінансгарант" та ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод" просять касаційну скаргу ПАТ "Сбербанк" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Херсонської області від 17.11.2017 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 21.12.2017 у справі № 923/1151/15 - без змін. При цьому, ТОВ "Фінансгарант" та Боржник зазначають, що суди попередніх інстанцій дослідили всі доводи ПАТ "Сбербанк", надали їм вірну оцінку та правомірно відмовили у задоволенні вимог про визнання недійсним Договору від 11.03.2014 про встановлення солідарного обов'язку за кредитним договором №431-11 від 21.12.2011.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н.Г., пояснення представників ПАТ "Сбербанк", ТОВ "Фінансгарант", перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги та відзивів на касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Так, ухвалюючи рішення про відмову у визнанні недійсним Договору від 11.03.2014 про встановлення солідарного обов'язку за кредитним договором №431-11 від 21.12.2011, суд першої інстанції виходив з того, що заявником - ПАТ "Сбербанк" не доведено притаманності ознак фіктивності діям усіх сторін договору про встановлення солідарного обов'язку, не доведено, що спірний договір було вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином, а також, що був умисел всіх сторін правочину щодо вчинення його без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися ним. Разом з цим, місцевий суд встановив, що при укладенні оспорюваного договору сторони в належній формі досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, договір підписаний уповноваженими представниками обох сторін, що підтверджує відповідність внутрішній волі сторін.

Апеляційний господарський суд погодився з висновками суду першої інстанції в повному обсязі та за результатам розгляду апеляційної скарги ПАТ "Сбербанк" залишив ухвалу місцевого суду без змін.

Однак, колегія суддів Касаційного господарського суду не погоджується з висновками та рішенням суду апеляційної інстанції, оскільки вони є передчасними, зробленими без належної оцінки всіх обставин справи та з порушенням норм процесуального права.

Так, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 08.12.2017 у справі № 923/1151/15 апеляційну скаргу ПАТ "Сбербанк" на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 17.11.2017 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 21.12.2017 об 11:30.

Згідно відмітки суду апеляційної інстанції про відправку вказаної ухвали на її звороті, яка засвідчена підписом посадової особи апеляційного суду, копії ухвали від 08.12.2017 (у кількості 17 примірників) були направлені сторонам у справі 11.12.2017.

Відповідно до протоколу судового засідання від 21.12.2017, в судове засідання Одеського апеляційного господарського суду представники сторін не з'явились.

Крім того, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що судом апеляційної інстанції встановлено, що в судове засідання 21.12.2017 учасники процесу не з'явились, про час, дату та місце засідання суду повідомлені належним чином.

Однак, при цьому, дійшовши вказаного висновку, апеляційний суд не з'ясував наявності у матеріалах справи доказів належного повідомлення учасників справи про час, дату та місце засідання суду.

Так, суд апеляційної інстанції не звернув увагу на відсутність у матеріалах справи всіх рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення - доказів отримання сторонами даної справи, зокрема, ПАТ "Сбербанк", копії ухвали Одеського апеляційного господарського суду від 08.12.2017 про прийняття апеляційної скарги до провадження та призначення її до розгляду.

Разом з тим, як вбачається з протоколу судового засідання від 21.12.2017, у зв'язку з надходженням повідомлення про замінування будівлі Одеського апеляційного господарського суду, судове засідання було розпочато в інший час, ніж зазначено в ухвалі суді - о 12:35.

Згідно ч. 1 ст. 216 ГПК України, суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

При цьому, ч. 2 ст. 202 ГПК України визначено, що, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Однак, в порушення названої норми, суд апеляційної інстанції залишив поза увагою відсутність представника ПАТ "Сбербанк" в першому судовому засіданні апеляційного суду 21.12.2017, не вжив заходів для встановлення причин нез'явлення його до суду, не надав оцінку наявності/відсутності відомостей про направлення сторонам справи ухвали суду з повідомленням про дату, час і місце судового засідання та розглянув справу з ухваленням відповідного рішення за відсутності як представника ПАТ "Сбербанк" - заявника апеляційної скарги, так і всіх інших учасників даної справи про банкрутство.

Поряд з викладеним колегія суддів зауважує, що як вбачається з матеріалів справи, ПАТ "Сбербанк" зверталося до суду апеляційної інстанції з клопотанням про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке було надіслано до Одеського апеляційного господарського суду 14.12.2017, про що свідчить відбиток поштового штемпелю від 14.12.2017 на конверті, яким клопотання було направлено до суду.

Згідно ч. 7 ст. 116 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017), строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

Однак, в порушення названої норми, апеляційний суд на дату надіслання клопотання поштою (14.12.2017) уваги не звернув та, встановивши, що клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції від ПАТ "Сбербанк" надійшло до Одеського апеляційного господарського суду 18.12.2017, ухвалою від 21.12.2017 відмовив у його задоволенні з посиланням на порушення строків подання відповідного клопотання, встановлених як чинною редакцією ГПК України (ст. 197), так і ст. 741 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017).

У пунктах 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України закріплені такі основні засади судочинства як: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Зазначені принципи знайшли своє відображення у ст. ст. 7, 13 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017), а тому господарські суди зобов'язані реалізовувати їх під час здійснення господарського судочинства.

Закон України "Про судоустрій та статус суддів" (п.3 ст.7) також гарантує право кожного на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Конвенція покликана гарантувати не теоретичні або примарні права, а права, які є практичними і ефективними. Це особливо стосується права на доступ до суду, зважаючи на помітне місце, відведене у демократичному суспільстві праву на справедливий суд (див. рішення у справах "Ейрі проти Ірландії", від 09.10.1979, п. 24, Series A N 32, та "Гарсія Манібардо проти Іспанії", заява N 38695/97, п. 43, ECHR 2000-II).

Статтею 236 ГПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Проте, постанова апеляційного господарського суду вказаним вимогам не відповідає.

Недоліки у вирішенні спору, яких припустився суд апеляційної інстанції, свідчить про передчасність здійснених висновків стосовно вимог ПАТ "Сбербанк" про визнання недійсним Договору від 11.03.2014 про встановлення солідарного обов'язку за кредитним договором №431-11 від 21.12.2011.

У зв'язку з зазначеним, з огляду визначені ст. 300 ГПК України межі перегляду справи судом касаційної інстанції, не вдаючись до вирішення питання про достовірність наявних у матеріалах справи доказів, про перевагу одних доказів над іншими, а також їх додаткової перевірки, колегія суддів не погоджується з висновком суду апеляційної інстанції за результатами перегляду в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду.

Таким чином, згідно норм ст. 310 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017), постанова Одеського апеляційного господарського суду від 21.12.2017 у справі № 923/1151/15 підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий апеляційний розгляд до Одеського апеляційного господарського суду.

При новому розгляді справи суду апеляційної інстанції слід врахувати викладене в даній постанові, всебічно, повно й об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та вирішити спір відповідно до вимог чинного законодавства.

Оскільки Касаційний господарський суд дійшов висновку, що постанова суду апеляційної інстанції у справі № 923/1151/15 підлягає скасуванню, а справа направленню на новий апеляційний розгляд, то розподіл судових витрат, відповідно до ст.129 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017 ) судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 240, 300, 301, 310, 314, 315, 316, 317 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ПАТ "Сбербанк" задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 21.12.2017 у справі № 923/1151/15 скасувати.

Справу № 923/1151/15 направити на новий апеляційний розгляд до Одеського апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ткаченко Н.Г.

Судді Білоус В.В.

Жуков С.В.