ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2018р. справа № 908/1593/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя судді секретар судового засідання за участю представників сторін: від позивача: від відповідача:Дучал Н.М. Геза Т.Д., Склярук О.І. Рудик Т.С. не з'явився не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Чубуклієвої Наталії Олександрівни, с.Ботієве Приазовського району Запорізької області
на рішення господарського суду Запорізької області
від17.10.2017 року (повний текст підписано 23.10.2017)
у справі№908/1593/17 (суддя Горохов І.С.)
за позовомДержавної екологічної інспекції у Запорізькій області, м.Запоріжжя
до відповідачаФізичної особи-підприємця Чубуклієвої Наталії Олександрівни, с.Ботієве Приазовського району Запорізької області
провідшкодування шкоди

В С Т А Н О В И В:

Державна екологічна інспекція у Запорізькій області звернулася до господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Фізичної особи - підприємця Чубуклієвої Наталії Олександрівни шкоди в розмірі 179 783,26 грн., завданої державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на проведення інспекцією планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, якою встановлено, що відповідачем в період з 01.01.2014 року по 02.09.2014 року здійснювався забір води з артезіанських свердловин без дозволу на спецводокористування, що є порушенням ст. ст. 44, 49 Водного кодексу України, та стало підставою для розрахування збитків (шкоди), заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів в сумі 179 783, 26 грн., які позивач просить стягнути з посиланням на ст. ст. 2, 44, 46, 48, 49, 110, 111 Водного кодексу України, ст. ст. 47, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища".

Відповідач в свою чергу посилався на відсутність порушень в його діях, наполягаючи що ним було завчасно подано всі документи, необхідні для отримання спеціального дозволу, втім у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено, у зв'язку з чим, на думку апелянта, підлягає застосуванню принцип мовчазної згоди.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 17.10.2017 у справі №908/1593/17 позов задоволено.

Стягнуто з Фізичної особи підприємця Чубуклієвої Наталії Олександрівни (АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь держави (р/р №0385, , МФО 813015, код бюджетної класифікації 24062100, Управління державної казначейської служби України у Приазовському районі Запорізької області /отг с. Ботієве/ банк - ГУДКСУ у Запорізькій області, стягувач - Державна екологічна інспекція у Запорізькій області) шкоду, завдану державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 179 783,26 грн. Стягнуто з Фізичної особи підприємця Чубуклієвої Наталії Олександрівни (АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Державної екологічної інспекції у Запорізькій області (69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 72-А, ідентифікаційний номер 38025388) судовий збір в розмірі 1 600,00 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 10.01.2018 у справі №908/1593/17 виправлено описку, допущену в п. 3 резолютивної частини рішення господарського суду від 17.10.2017 та викладено його в наступній редакції: "Стягнути з Фізичної особи підприємця Чубуклієвої Наталії Олександрівни (АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Державної екологічної інспекції у Запорізькій області (69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 72-А, ідентифікаційний номер 38025388) судовий збір в розмірі 2696,75 грн. (дві тисячі шістсот дев'яносто шість гривень 75 коп.). Видати наказ".

Рішення мотивовано обґрунтованістю заявлених позовних вимог.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Фізична особа-підприємець Чубуклієва Наталія Олександрівна звернулась до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить рішення господарського суду Запорізької області від 17.10.2017 по справі №908/1593/17 скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову Державної екологічної інспекції у Запорізькій області до Фізичної особи-підприємця Чубуклієвої Наталії Олександрівни про стягнення шкоди, завданої державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 179 783, 26 грн. відмовити повністю.

Апелянт вважає, що рішення прийняте судом на підставі не повністю досліджених доказів, з порушенням норм матеріального права, при недотриманні норм процесуального права. Посилається на те, що а ні положеннями Водного кодексу України, а ні Порядком погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України під 13.03.2002 № 321, для підприємств, установ, організацій і громадян України не визначено строк у який вони повинні подовжити дозвіл на спеціальне водокористування. На думку апелянта, ним завчасно було подано усі відповідно до переліку документи, а затримка у оформленні сталася не з вини відповідача, і як результат апелянтом було отримано дозвіл, а не відмову у видачі дозволу.

Скаржник зазначає, що документи на отримання дозволу були подані ним 30.12.2013 року, у зв'язку з чим набуто право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за принципом мовчазної згоди, що відповідає вимогам ст. 1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності". Втім, у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі, видано не було.

Послався на незаконність акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами від 11.05.2017 року.

Крім того, на думку апелянта, місцевим господарським судом розглянуто позовну заяву, яка не підлягала розгляду, а мала бути повернута позивачеві для усунення недоліків, оскільки позивачем не додано належних та допустимих доказів сплати судового збору.

Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 05.05.2018р. визначено наступний склад колегії суддів: Дучал Н.М. - головуючий суддя, судді: Сгара Е.В., Геза Т.Д.

Донецьким апеляційним господарським судом поновлено Фізичній особі-підприємцю Чубуклієвій Наталії Олександрівні пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Запорізької області від 17.10.2017 у справі №908/1593/17 та відкрито апеляційне провадження.

04.06.2018 року від Державної екологічної інспекції у Запорізькій області надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким позивач не погоджується з твердженням апелянта щодо можливості застосування принципу мовчазної згоди та визнання правомірними дій відповідача по забору води з підземного водоносного горизонту без отримання дозволу на спеціальне водокористування, оскільки дії принципу мовчазної згоди передує подання суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою до дозвільного органу, в установленому порядку, заяви та документів на отримання дозвільного документу в повному обсязі.

Наполягає, що відповідно до п.9 ч.1 ст.44, ст.49 Водного кодексу України водокористувачі зобов'язані здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності відповідного дозволу.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 04.06.2018 року, з врахуванням ухвали від 26.06.2018 року, апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Чубуклієвої Наталії Олександрівни на рішення господарського суду Запорізької області від 17.10.2017 р. призначено до розгляду на 10.07.2018 року.

У зв'язку з перебуванням у відпустці члена колегії судді Сгари Е.В. на день розгляду апеляційної скарги, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 908/1593/17.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 10.07.2018р. визначено наступний склад суду: головуючий суддя Дучал Н.М., судді - Геза Т.Д., Склярук О.І.

10.07.2018р. через канцелярію Донецького апеляційного господарського суду від апелянта надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю забезпечення явки представника в судове засідання.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 10.07.2018 року у судовому засіданні 10.07.2018 року було оголошено перерву до 31.07.2018 року.

Ухвалою суду явка представників в судове засідання не була визнана обов'язковою.

26.07.2018 від апелянта та його представника надійшли клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку із знаходженням у відпустці представника апелянта на дату слухання справи.

Клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги залишені судом без задоволення, оскільки звертаючись з апеляційною скаргою, Фізична особа-підприємець Чубуклієва Н.О. не була позбавлена права вирішити питання щодо особистої участі або участі іншого представника в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Ухвалами суду сторони не зобов'язувалися забезпечити участь представників в судових засіданнях апеляційної інстанції.

Позиція Фізичної особи-підприємця Чубуклієвої Н.О. є викладеною в апеляційній скарзі, що в сукупності з матеріалами судової справи є достатнім для розгляду апеляційної скарги на рішення господарського суду Запорізької області від 17.10.2017 року у справі № 908/1593/17.

Позивач не скористався правом участі представника в судовому засіданні апеляційної інстанції, про день, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017р. №2147-VIII викладено Господарський процесуальний кодекс України у новій редакції, яка набрала чинності 15.12.2017р.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до п.п. 1, 3 частини 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Донецьким апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області в період з 03.05.2017 року по 11.05.2017 року було проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства ФОП Чубуклієвою Н.О., результати якої оформлені актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами.

Перевіркою встановлено та в акті зафіксовано, що Фізична особа - підприємець Чубуклієва Наталія Олександрівна виконує виробничу діяльність по забору, очищенню та постачанню води на підставі дозволу № 0331/Зап, виданого на термін з 03.09.2014 по 02.09.2017.

Підприємець здійснював самовільний забір води з підземного водоносного горизонту свердловинами № 19, № 5, № 3, № 18, № 619 та №15 (15/15) без дозволу на спеціальне водокористування у період з 01.01.2014 по 02.09.2014.

Згідно довідки ФОП Чубуклієвої Н.О. нею в період з 01.01.2014 року по 02.09.2014 року було забрано з підземного водоносного горизонту (з артезіанських свердловин) 45 166,00 куб.метрів води.

Дія попереднього дозволу про право ФОП Чубуклієвої Н.О. здійснювати спеціальне водокористування, закінчилася 31.12.2013р.

11.05.2017 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Запорізької області складено протокол про адміністративне правопорушення.

Постановою про накладення адміністративного стягнення №000062/01/06 від 11.05.2017 Фізичну особу - підприємця Чубуклієву Наталію Олександрівну визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.48 КУпАП та застосовано штраф в сумі 85,00 грн.

Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області складений розрахунок збитків, заподіяних державі самовільним забором води із підземного водоносного горизонту (артезіанських свердловин) Фізичною особою-підприємцем Чубуклієвою Наталією Олександрівною за період з 01.01.2014р. по 02.09.2014р., розмір яких склав 179 783,26 грн. Зазначено, що розрахунок шкоди внаслідок самовільного використання води з підземних водоносних горизонтів (через відсутність дозволу на спеціальне водокористування) розроблений згідно Методики розрахунків розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20 липня 2009 року № 389 (із змінами згідно з наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 367 від 13.10.2015 р., зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 05.11.2015р. за №1369/27814).

В підставу розрахунку, окрім іншого, покладено довідку ФОП Чубуклієвої Н.О., відповідно до якої за період з 01.01.2014р. по 02.09.2014р. зі скважин було подано води з підземного водоносного горизонту та використано 45 166,00 куб.м. Згідно із ст. 255 Податкового кодексу України для Приазовського району Запорізької області, ставка рентної плати за спеціальне використання підземних вод за 100 м3 води - 79,61 грн.

Претензією від 18.05.2017 року № 1695/12 позивачем запропоновано відповідачеві добровільно відшкодувати шкоду, заподіяну державі в розмірі 179 783, 26 грн., яка залишена відповідачем без задоволення.

Зазначене стало підставою для звернення позивача з такими вимогами до господарського суду.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються цим Законом, а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством ( ст.2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 38 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Водні відносини в Україні регулюються Водним Кодексом України, Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища" та іншими актами законодавства.

Завданням водного законодавства є регулювання правових відносин з метою забезпечення збереження, науково обґрунтованого, раціонального використання вод для потреб населення і галузей економіки, відтворення водних ресурсів, охорони вод від забруднення, засмічення та вичерпання, запобігання шкідливим діям вод та ліквідації їх наслідків, поліпшення стану водних об'єктів, а також охорони прав підприємств, установ, організацій і громадян на водокористування (ст.2 Водного кодексу України).

Усі води (водні об'єкти) на території України становлять її водний фонд (ст.3 Водного кодексу України).

Відповідно до ст. 1 Водного Кодексу України водокористуванням є використання вод (водних об'єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних об'єктів); використання води - процес вилучення води для використання у виробництві з метою отримання продукції та для господарсько-питних потреб населення, а також без її вилучення для потреб гідроенергетики, рибництва, водного, повітряного транспорту та інших потреб.

Водокористування може бути загальним або спеціальним (ст.46 Водного кодексу України).

Спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними та фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб (ст.48 Водного кодексу України).

Відповідно до ст.49 Водного кодексу України (в редакції на час закінчення строку дії попереднього дозволу) спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу. Дозвіл на спеціальне водокористування видається: органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами за погодженням із Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями - у разі використання води водних об'єктів місцевого значення.

Пункт 9 ч.1 ст.44 Водного кодексу України зобов'язує водокористувачів здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Відповідно до ст.ст. 110, 111 Водного кодексу України порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні у недотриманні умов дозволу або порушенні правил спеціального водокористування. Підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Нормами ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні, зокрема, у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі (ч.1 ст.69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища").

Порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів у разі самовільного використання водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)) регламентовано Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 року № 389 та зареєстрованою в Мін'юсті України від 14.08.2009р. за № 767/16783 зі змінами та доповненнями.

Отже, чинним законодавством встановлено самостійні підстави для відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, зокрема, внаслідок самовільного використання водних ресурсів без відповідного дозволу на спеціальне водокористування (зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 03.09.2013 у справі № 13/333-38/463-2012).

Так, згідно з п.п. 9.1.,9.2. Методики, розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), здійснюється за формулою: З сам = 5 х W х Тар (грн.),(23), де W - об'єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)); Тар - розмір, аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання води, встановленої статтею 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення (для поверхневих, підземних, шахтних, кар'єрних та дренажних вод - грн/100 куб. м, води для потреб гідроенергетики та рибництва - грн/10000 куб. м, води, яка входить до складу напоїв, - грн/куб. м). Для води з лиманів Тар аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання поверхневих вод для показника "Інші водні об'єкти", встановленої статтею 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення. Фактичний об'єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)) визначається на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки фізичної особи - підприємця або юридичної особи за підписом керівництва, завіреної печаткою (за наявності).

Відповідачем не спростовано факт здійснення господарської діяльності в період з 01.01.2014 р. по 02.09.2014р. за відсутності дозволу на спеціальне водокористування, що є порушенням ст.ст. 44, 49 Водного кодексу України та підставою для стягнення шкоди.

Як вже зазначалося термін дії дозволу № Укр. 5478/Зап закінчився 31.12.2013.

Протягом розгляду справи відповідач наголошував на своєчасності подання всіх документів, необхідних для отримання спеціального дозволу, та на те, що у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано, у зв'язку з чим має бути застосовано принцип мовчазної згоди.

На підтвердження наведеного відповідачем надано до справи копії: результатів гідрогеологічного обстеження водозабору підземних вод Державної служби геології та надр України Казенне підприємство "Південукргеологія" від 05.12.2013; супровідного листа про погодження СВП від 20.12.2013 на адресу Державної служби геології та надр України; листа Державної служби геології та надр України на адресу КП "Південукргеологія" від 23.01.2014 № 838/10/10-14 щодо погодження умов водокористування і отримання дозволу на спеціальне водокористування; Рекомендацій щодо раціонального використання підземних вод № 499 від 23.03.2014 КП "Південукргеологія"; листа Державної служби геології та надр України від 18.04.2014 № 5706/03/10-14 з повідомлення щодо погодження клопотання водокористувача і отримання дозволу на спец водокористування за умови виконання умов наведених у листі.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.09.2017 року було викликано для дачі пояснень представників Державної служби геології та надр України, Департаменту екології та природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації.

Державна служба геології та надр України в письмових поясненнях повідомила, що Держгеонадра, відповідно Порядку погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 321 від 13.03.2002 (чинного на час виникнення спірних правовідносин), не відноситься до переліку органів, що здійснюють видачу дозволу на спеціальне водокористування.

Департаментом екології та природних ресурсів в письмових поясненнях зазначено, що термін дії попереднього дозволу, виданого Держуправлінням охорони навколишнього природного середовища Фізичній особі - підприємцю Чубуклієвій Наталії Олександрівни закінчився 31.12.2013. Умовами вказаного дозволу передбачено, що водокористувач зобов'язаний звернутись за отриманням нового дозволу за місяць до його закінчення. Звернення та пакет документів від відповідача отримані Департаментом 12.05.2014. Тричі документи повертались відповідачу на доопрацювання та усунення виявлених недоліків. Після усунення всіх зауважень в повному обсязі, враховуючи наявність позитивних висновків Державної служби геології та надр України, Департаментом надано дозвіл відповідачу на спеціальне водокористування з терміном дії 03.09.2014 по 02.09.2017.

До пояснень долучені копії заяв ФОП Чубуклієвої Н.О. від 05.05.2014, від 24.06.2014р., від 14.08.2014р., від 28.08.2014, та відповідних відповідей Департаменту.

З наданих до матеріалів справи доказів вбачається, що відповідач звернувся до Департаменту екології та природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації за отримання дозволу на спеціальне водокористування 12.05.2014. Документи були подані безпосередньо до Департаменту, а не до дозвільного центру.

11.06.2014 Департаментом екології та природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації надано відповідь № 33/021-23/042, в якій повідомлялось про повернення матеріалів з пропозицією подати їх у визначеному законодавством порядку до Єдиного дозвільного центру, Центру надання адміністративних послуг з зазначенням адреси.

Заява та пакет документів для отримання Дозволу надана ФОП Чубуклієвою Н.О. до дозвільного центру 24.06.2014.

Керуючись п. 5 ст. 4-1 Закону України від 06.09.2005 № 2806-ІУ "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", Департаментом прийнято рішення про відмову у видачі дозволу на спеціальне водокористування ФОП Чубуклієвій Н.О. Про прийняте рішення повідомлено ФОП Чубуклієву Н.О. листом від 23.07.2014 № 1287/02.1-24/04.2.

В підставу відмови було покладено подання неповного пакету документів та недостовірних відомостей, а саме: відсутня форма 2ТП (водгосп) за попередній рік, замість неї надано форму 2ТП (водгосп) за 2012 рік; відсутня інформація про виконання умов попереднього дозволу; у п. 4 Клопотання не вказано всі цілі водокористування, так не вказано забір підземних вод; п. 11 Клопотання не заповнений; в п. 12 Клопотання встановлено факт розбіжності між наданими розрахунками водоспоживання і водовідведення та заявленими в Клопотанні обсягами забору та використання води, у тому числі - передачі води іншим водокористувачам (абонентам), використання води на власні потреби в частині обсягів використання підземних вод на господарсько-питні та виробничі потреби підприємства; фактичне водокористування в пп. 9, 12 Клопотання заповнено не вірно; в п. 15 Клопотання "Найменування заходів з охорони та раціонального використання вод" не визначено очікуваний ефект по охороні вод.

14.08.2014 відповідачем надано пакет документів для отримання дозволу.

Розглянувши повторно пакет документів, наданий ФОП Чубуклієвою Н.О., Департаментом встановлено, що зауваження, викладені в листі від 23.07.2014 № 1287/02.1-24/04.2, не усунено в повному обсязі, а саме: відсутня інформація про виконання умов попереднього дозволу; у п. 4 Клопотання не вказано всі цілі водокористування, так не вказано забір підземних вод; п. 11 Клопотання не заповнений; в п. 12 Клопотання встановлено факт розбіжності між наданими розрахунками водоспоживання і водовідведення та заявленими в Клопотанні обсягами забору та використання води, у тому числі - передачі води іншим водокористувачам (абонентам), використання води на власні потреби в частині обсягів використання підземних вод на господарсько-питні та виробничі потреби підприємства.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п. 5 ст. 4-1 Закону України від 06.09.2005 № 2806-ІУ "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", Департаментом повторно прийнято рішення про відмову у видачі дозволу на спеціальне водокористування ФОП Чубуклієвій Н.О. Про прийняте рішення повідомлено ФОП Чубуклієву Н.О. листом від 20.08.2014 № 1503/02.1-24/04.2.

28.08.2014 ФОП Чубуклієвою Н.О. до дозвільного центру подано іншу заяву та пакет документів для отримання Дозволу.

Враховуючи наявність позитивних висновків Державної служби геології та надр України і ЗРУВР Департаментом надано ФОП Чубуклієвій Н.О. Дозвіл на спеціальне водокористування № 0331/Зап., з терміном дії 03.09.2014 - 02.09.2017 (лист від 03.09.2014 №1544/02.1-24/04.2).

Будь-яких доказів на підтвердження факту незаконності дій або бездіяльності з боку Департаменту екології та природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації (дозвільного органу) в порядку процедури оформлення дозволу на спеціальне водокористування, відповідачем до матеріалі справи надано не було.

На час закінчення дії дозволу № Укр. 5478/Зап (31.12.2013 року), процедура погодження та видачі юридичним і фізичним особам (далі - водокористувачі) дозволів на спеціальне водокористування (забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання у водні об'єкти забруднюючих речовин, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів), була врегульована Порядком погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002року N 321 (далі - Порядок №321).

Відповідно до п. 2 Порядку №321 дозволи видаються у разі використання води водних об'єктів:

загальнодержавного значення - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями;

місцевого значення - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами за погодженням із Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською, Севастопольською міськими держадміністраціями.

Дозволи видаються за клопотанням водокористувачів з обґрунтуванням потреби у воді, яке погоджується (п.3):

у разі використання поверхневих вод - з органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань водного господарства, територіальними органами басейнових управлінь водних ресурсів або обласними виробничими управліннями водного господарства і меліорації (далі - органи водного господарства);

у разі використання підземних вод - з Держгеонадрами або дочірніми підприємствами НАК "Надра України" за переліком, який затверджує Мінприроди;

у разі використання водних об'єктів, віднесених до категорії лікувальних, - з МОЗ.

Відповідно до п. 4 Порядку №321 дозволи видаються органами, що зазначені в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, в місячний термін з дня подання в установленому порядку клопотання, а органами, зазначеними в абзаці третьому цього пункту, - в установлені ними терміни.

У разі відмови у погодженні клопотання або у видачі дозволу водокористувачу надається відповідь з обґрунтуванням причин відмови.

Зразки бланків дозволу та клопотання щодо його отримання, перелік відомостей, що подаються водокористувачами для отримання дозволу, затверджуються спільним наказом Мінприроди, МОЗ і Держводагентства.

Пунктом 70 Закону України "Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності" в редакції чинній на 21.12.2013 встановлено, що документом дозвільного характеру є дозвіл на спеціальне водокористування, що встановлено Водним кодексом України (ст. ст. 44,49).

Погодження умов водокористування є частиною процесу для підготовки пакету документів для отримання документу дозвільного характеру, проте не є дозвільним документом.

Надані ФОП Чубуклієвою Н.О. документи не підтверджують її право на застосування принципу мовчазної згоди, оскільки не можуть бути розцінені як звернення за отриманням дозволу на спеціальне водокористування в розумінні положень пункту 2 Порядку №321, оскільки звернення до Департаменту екології та природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації ( Єдиного дозвільного Центру) за отриманням дозволу на спеціальне водокористування відбулося в період, коли строк попереднього дозволу вже закінчився, та з неповним пакетом документів.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" (в редакції діючій на момент виникнення спірних правовідносин) принцип мовчазної згоди - принцип, згідно з яким суб'єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено.

Під поняттям дозвільні органи розуміються лише ті органи виконавчої влади, державні колегіальні органи, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, які уповноважені відповідно до закону видавати документи дозвільного характеру.

Згідно з положеннями законодавства, а саме постанови Кабінету Міністрів України № 77 від 27.01.2010 "Деякі питання застосування принципу мовчазної згоди" встановлено, що в разі ненадання у визначений законом строк суб'єкту господарювання документа дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі суб'єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без одержання документа дозвільного характеру через 10 робочих днів з дня закінчення строку, встановленого для видачі документа дозвільного характеру або прийняття рішення про відмову в його видачі, на підставі копії опису прийнятих документів з відміткою про дату їх прийняття.

Таким чином, слід зазначити, що настанню дії вказаного принципу передує саме подання суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою до дозвільного органу в установленому порядку заяви та документів на отримання дозвільного документу в повному обсязі.

Відповідач мав дозвіл на спеціальне водокористування терміном дії по 31.12.2013.

Дії, направлені на отримання погоджень для отримання в подальшому нового дозволу розпочаті відповідачем 21.12.2013 та тривали вже після закінчення строку дії дозволу.

Матеріали справи не містять доказів належного та своєчасного виконання відповідачем вимог чинного законодавства в сфері дозвільної системи України з метою отримання нового дозволу, а відтак принцип "мовчазної згоди" в даному випадку застосуванню не підлягає.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду унормовані статтею 1166 Цивільного кодексу України. За приписами зазначеної норми майнова шкода, завдана неправомірними діями майну юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Наведена стаття унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов'язань. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювача шкоди. Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення. При цьому, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення шкоди (збитків), потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) шкоди (збитків); 3)причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою (збитками); 4) вини.

При вирішенні спору на позивача покладається обов'язок довести розмір шкоди, завданої протиправною поведінкою, факт порушення відповідачем законодавства та причинний зв'язок між цим порушенням і завданою шкодою навколишньому середовищу.

Відповідач, в свою чергу, для звільнення від відповідальності має довести відсутність своєї вини.

Судом першої інстанції встановлено наявність всіх елементів складу правопорушення, необхідних для застосування такої міри відповідальності як відшкодування шкоди (збитків), а саме: 1) протиправність поведінки в діях відповідача, яка полягає у порушенні правових норм, ст.ст. 44, 49 Водного кодексу України; 2) наслідком діяльності відповідача, що пов'язана з самовільним забором води з підземного водоносного горизонту (свердловин) за відсутності дозволу на спеціальне водокористування, закон визначає спричинення шкоди (збитків); 3) причинний зв'язок між протиправною поведінкою і шкодою (збитками) полягає в тому, що протиправна поведінка завжди передує в часі шкідливому результату, що настав, а шкідливий результат є наслідком саме цієї протиправної поведінки. Відповідач, в процесі своєї діяльності здійснив самовільний забір води із підземного водоносного горизонту (свердловин), в порушення ст.ст. 44, 49 Водного кодексу України, без відповідного на те дозволу, спричинивши державі збитки (причинно-наслідковий зв'язок); 4) вина відповідача полягає у несвоєчасному отриманні дозволу на спеціальне водокористування.

Враховуючи викладене, вірним є висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову.

Наполягання апелянта на порушенні судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки справу розглянуто за відсутності належних та допустимих доказів сплати судового збору, судова колегія вважає безпідставним.

Так, на підтвердження сплати судового збору позивачем до позовної заяви були додані платіжні доручення №659 від 05.12.2016 року на суму 1378,00 грн. та № 260 від 18.05.2017 року на суму 1600,00 грн., на зворотній стороні яких наявний напис про зарахування коштів до бюджету, засвідчений підписами уповноважених осіб та печаткою казначейської служби.

Відповідно до ч. 2 ст.9 Закону України «Про судовий збір», в редакції на час подання позовної заяви, суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до п. 2.21. постанови пленуму ВГСУ від 21.02.2013 №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Водночас відсутність таких відомостей не є підставою для повернення позовної заяви (заяви, скарги), оскільки суд самостійно перевіряє сплату позивачем (заявником, скаржником) належної суми судового збору.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

В матеріалах справи містяться оригінали платіжних доручень, отже у суду першої інстанції не було підстав для повернення позовної заяви.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами.

Твердження заявника апеляційної скарги про порушення і неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим відсутні підстави для зміни чи скасування рішення господарського суду Запорізької області від 17.10.2017 (повний текст підписано 23.10.2017) у справі №908/1593/17.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд рішення господарського суду Запорізької області від 17.10.2017 року у даній справі покладаються на заявника.

Керуючись статтями 129, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Чубуклієвої Наталії Олександрівни на рішення господарського суду Запорізької області від 17.10.2017 (повний текст підписано 23.10.2017) у справі №908/1593/17 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 17.10.2017 (повний текст підписано 23.10.2017) у справі №908/1593/17, з урахуванням ухвали від 10.01.2018 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

У судовому засіданні 31.07.2018р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено 07.08.2018 року.

Головуючий суддя Н.М. Дучал

Судді: Т.Д. Геза

О.І. Склярук