ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.07.2018 Справа № 917/325/16

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" № 2606 від 26.06.2018 року (вх. № 6216 від 27.06.2018 року) про відстрочку виконання рішення по справі № 917/325/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фуд- Процесинг - Інсталейшн", вул. Академіка Кримського 4 - А оф. 100, м. Київ, 03142

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат", вул. Героїв Майдану, 82, офіс. 204, м. Гадяч, Гадяцький район, Полтавська область, 37300

про стягнення грошових коштів

Суддя Тимощенко О.М.

Секретар судового засідання Стельмах А.С.

Представники :

від позивача : не з'явився;

від відповідача (заявника) : ОСОБА_1

Обставини справи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" звернулось до Господарського суду Полтавської області з заявою про відстрочку виконання рішення по справі № 917/325/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фуд - Процесинг - Інсталейшн" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" про стягнення суми основного боргу, пені, 5% річних.

Суд ухвалою від 19.07.2018 року прийняв заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" до розгляду та призначив її розгляд в судовому засіданні на 30.07.2017 року на 11-30год.

На підставі розпорядження Заступника керівника апарату суду № 62 від 30.07.2018 р. було проведено повторний авторозподіл справи, що оформлено протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду.

Стягувач (позивач) представництво у судове засідання не забезпечив, про причини неявки суду не повідомив. Останній був належним чином та завчасно повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, про що свідчать матеріали справи.

При цьому, після проведення судового засідання та оголошення ухвали до суду надійшов відзив № б/н від 26.07.2018 р. (вх. № 7063 від 30.07.2018 р.), в якому стягувач зазначає, що він заперечує проти задоволення заяви боржника щодо відстрочення виконання останнім рішення Господарського суду Полтавської області у справі № 917/325/16. Надходження вищезазначеного відзиву після судового засідання підтверджується відміткою канцелярії Господарського суду Полтавської області.

Представник заявника (відповідача) на задоволенні заяви наполягає.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд встановив:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 12.05.2016 року (суддя Сірош Д.М.), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.06.2016 року: позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фуд - Процесинг - Інсталейшн" було задоволено та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фуд - Процесинг - Інсталейшн" 488 846,86 грн. боргу, 26 179,50 грн. пені, 2 145,85 грн. - 5% річних, 7 757,58 грн. судового збору, 4 000 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

13.07.2016 року господарським судом Полтавської області на виконання рішення господарського суду Полтавської області від 12.05.2016 року та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 22.06.2016 року по справі №917/325/16 було видано відповідний наказ.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.09.2016 року у даній справі касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" задоволено частково, рішення господарського суду Полтавської області від 12.05.2016 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 22.06.2016 зі справи № 917/325/16 скасовано в частині, що стосується розгляду позовних вимог про стягнення сум пені 26 179,50 грн., процентів річних у сумі 2 145,85 грн. і розподілу судових витрат зі справи. Справу у відповідній частині передано на новий розгляд до господарського суду Полтавської області. У решті зазначені рішення і постанову залишено без змін.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 29.11.2016 року у справі №917/325/16 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фуд - Процесинг - Інсталейшн" було задоволено та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фуд - Процесинг - Інсталейшн" 45 884,68 грн. пені, 19 195,90 грн. 5% річних, 29 850,39 грн. інфляційних, 4000 грн. витрат на оплату послуг адвоката, 8756,66 грн. витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 21.12.2016 року повернуто відповідачу апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Полтавської області від 29.11.2016 року у справі №917/325/16.

03.01.2017 року Господарським судом Полтавської області на виконання рішення Господарського суду Полтавської області було видано відповідний наказ.

27.06.2017 року до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" про надання відстрочки виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 12.05.2016 р. у справі № 917/325/16 на 12 місяців з моменту винесення ухвали за результатом розгляду даної справи.

В обґрунтування заяви про відстрочку виконання рішення відповідач посилається на те, що через дію об'єктивних та незалежних від нього причин (торгове ембарго Російської Федерації та заборона транзиту, що призвело до втрати основного ринку збуту товарів товариства; збільшення порушень платіжної дисципліни боржниками товариства; соціальні та економічні потрясіння в нашій державі; збільшенням вартості палива та енергоносіїв; зменшення платоспроможності населення і, як наслідок значне зменшення внутрішнього попиту на сирну продукцію та ін.) їхнє товариство опинилось у вкрай скрутному матеріальному становищі і як наслідок не може забезпечити одномоментне, без оголошення банкрутства, виконання рішення суду.

Крім того, заявник вказує на те, що Відділом примусового виконання судових рішень УДВС ГТУЮ у Полтавській області 04.08.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення господарського суду Полтавської області від 12.05.2016 року по справі №917/325/16. Державними виконавцями в межах даного виконавчого провадження накладено арешти на майно та грошові кошти ТОВ "Овруцький молочноконсервний комбінат", що в свою чергу паралізувало господарську діяльність товариства. Через накладені арешти ТОВ "Овруцький молочноконсервний комбінат" не має можливості виплатити заробітну плату працівникам та сплатити вартість енергоносіїв, у зв'язку з чим не може забезпечити реалізацію власної продукції з метою отримання прибутку. Фінансове становище ТОВ "Овруцький молочноконсервний комбінат" також суттєво обтяжене кредиторськими зобов'язаннями, все рухоме та нерухоме майно товариства знаходиться в заставі та іпотеці.

Своє скрутне економічне та фінансове становище ТОВ "Овруцький молочноконсервний комбінат" підтверджує висновком аудиту, проведеного на товаристві станом на 21.05.2018 р.

На підтвердження вчинення дій, спрямованих на отримання коштів, достатніх для виконання рішення суду, ТОВ "Овруцький молочноконсервний комбінат" було надано до суду копії контрактів в додаткових угодах до яких були передбачені графіки із строками та обсягами запланованих поставок.

Всі вище наведені обставини на думку заявника є такими, що істотним чином ускладнюють негайне виконання рішення суду по даній справі і просить суд відстрочити виконання рішення суду від 12.05.2016 року на 12 місяців з моменту винесення ухвали за результатом розгляду даної заяви.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав заяви про надання відстрочки виконання судового рішення, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 9 частини 3 статті 129 Конституції України, обов'язковість рішень суду відноситься до основних засад судочинства.

Відповідно до статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи (ч. 2 ст. 331 ГПК України).

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 331 ГПК України).

Згідно ч. 4 ст. 331 ГПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

З зазначених норм права, суд вбачає, що розстрочка рішення допускається при наявності обставин, які суттєво ускладнюють виконання рішення.

Пунктом 7 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17 жовтня 2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" (чинної на момент винесення ухвали) роз'яснено, основні принципи, які стосуються відстрочення рішення суду, зокрема, пунктом 7.1.1 даної постанови роз'яснено, що відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Відповідно до пункту 7.2 постанови, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

З аналізу вищенаведеного суд вбачає, що відстрочка виконання рішення суду можлива лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. Визначальним фактором є винятковість цих випадків та їх об'єктивний вплив на виконання судового рішення.

Господарський процесуальний кодекс визначає перелік обставин, які зазначалися вище в ч. 4 ст. 331 ГПК України, разом з тим, не обмежує їх перелік, оскільки можуть бути і інші обставини, які об'єктивно ускладнюють виконання рішення суду.

В заяві боржник посилається на важкий фінансовий стан з огляду на втрату ринків збуту, на загрозу банкрутства з огляду на відсутність джерел власних коштів та залучення для фінансування діяльності значних коштів джерел зовнішнього фінансування (укладення договору про отримання безвідсоткової фінансової допомоги); на наявність укладених контрактів на поставку продукції, пошук нових ринків збуту продукції; що заходи примусового виконання рішення матимуть своїм наслідком зупинення діяльності товариства та накопичення нових боргів при неможливості їх погашення.

У підтвердження викладеного боржником до заяви додано звіт аудитора станом на 21.05.2018 року.

Проте як вбачається з матеріалів справи заявником до заяви додано аудиторський звіт станом на 21.05.2018 року, що стосується фінансової діяльності зовсім іншого підприємства, а саме: ТОВ "Лозівський молосний комбінат", а не заявника.

Крім того, суд вважає, що складне фінансове становище заявника за змістом статті 331 Господарського процесуального кодексу України не є обставинами, котрі ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим у встановленим господарським судом способом, а відтак не виступають підставою для відстрочки виконання рішення суду.

За визначенням ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництвом є діяльність, яка ведеться на власний ризик, метою якої є отримання прибутку. В той же час, ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України прямо передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, тобто відсутність у боржника грошових коштів не є обставиною, яка може служити підставою для невиконання зобов'язання по оплаті.

Поставка товару вартість якого була стягнута за рішенням суду відбулася ще у 2015 році, тобто відповідач не сплачує за отриманий товар майже три роки.

Ризик несприятливих наслідків ведення господарської діяльності відповідача, не може бути перекладений на позивача (стягувача), яким було фактично передана відповідачу власна продукція (товар).

Отже, невиконання відповідачем своїх грошових зобов'язань перед позивачем негативно відображується на підприємстві позивача. А подальше ухилення відповідача від сплати заборгованості суттєво зачіпає інтереси позивача і завдає йому істотної, в тому числі й матеріальної шкоди.

Боржник також обґрунтовує заяву про відстрочку виконання рішення суду тим, що протягом ІІІ кварталу 2018 року І кварталу 2019 року розраховує на значне поступове покращення свого фінансового становища у зв'язку з укладенням нових контрактів, погодження графіків нових поставок зі своїми контрагентами та відновлення роботи за укладеними раніше угодами, пошуком нових ринків збуту продукції.

Посилання заявника на укладення договорів поставки із ТОВ "ІР-Агромир" та ТОВ "Транзитекспо" не є належним доказом того, що вони будуть виконані та заявник матиме можливість виконати рішення суду через 12 місяців.

В той же час, заявником не надано суду будь-яких доказів, які б свідчили про наявність у нього реальної можливості фактично виконати свої зобов'язання по поставці товару за цими контрактами. Крім того, суд звертає увагу, що заявником не доведено, що коштів, які можуть надійти за товар по цим договорам буде достатньо для виконання рішення по даній справі.

Інших доказів, які б свідчили про реальний фінансовий стан боржника (відомості про рахунки у банківських установах та про рух коштів по цих рахунках, про наявність або відсутність майна, яке може бути реалізовано з метою погашення боргу) до заяви не додано.

Отже, судом встановлено, що матеріали справи не містять жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували те, що для виконання рішення суду необхідна відстрочка виконання рішення суду саме на 12 місяців.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідачем не подано належних доказів, які б свідчили про наявність виключних об'єктивних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Окрім того, судом враховується, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. 5 ст. 331 ГПК України).

Рішення суду у справі № 917/1788/16 прийнято 12.05.2016 року, тобто на момент подання та розгляду заяви пройшло більше року, а боржник просить відстрочити виконання рішення в цій справі на 12 місяців з моменту винесення ухвали за результатом розгляду заяви про відстрочку, що прямо суперечить процесуальній нормі, викладеній в ч. 5 ст. 331 ГПК України.

Керуючись статтями 233-235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" про надання відстрочки виконання рішення від 12.05.2016 року у справі № 917/325/16 та скасування чинності накладних арештів на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат".

Повний текст ухвали складено 03.08.2018 р.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення (у разі неявки всіх учасників справи з моменту її підписання суддею (суддями) та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту оголошення (підписання) (ч.5 ст.231, ст.ст.235,255 ГПК України).

Суддя О.М.Тимощенко