ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31.07.2018

Справа № 910/6731/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Ніка Друк”

до Публічного акціонерного товариства “Агрохолдинг Авангард” в особі філії “Кросс-П/Ф “Зоря” ПАТ “Агрохолдинг Авангард”

про стягнення грошових коштів

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Кукота О.Ю.

Представники сторін: не викликались.

СУТЬ СПОРУ:

29 травня 2018 року до канцелярії Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю “Ніка Друк” (позивач) надійшла позовна заява № 21/05-18-ЗОРЯ від 21.05.2018 року до Публічного акціонерного товариства “Агрохолдинг Авангард” про стягнення заборгованості за поставлений на підставі видаткових накладних № 121326 від 13.12.2016 року на суму 8978,11 грн. та № 12412 від 24.01.2017 року на суму 9770,11 грн. товар на загальну суму 18 748,22 грн. (вісімнадцять тисяч сімсот сорок вісім гривень 22 копійки).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не здійснив оплату вартості поставленого йому позивачем товару на підставі видаткових накладних № 121326 від 13.12.2016 року та № 12412 від 24.01.2017 року, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за вказаним правочином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.06.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/6731/18, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено відповідачу строк у п'ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу.

Станом на момент складення судом рішення будь-яких матеріалів від відповідача до суду не надходило.

За ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

13.12.2016 року та 24.01.2017 року позивач (надалі - продавець або постачальник) передав, а відповідач (надалі - покупець або отримувач) прийняв від постачальника товар на загальну суму 18 748,22 грн., що підтверджується видатковими накладними № 121326 від 13.12.2016 року на суму 8978,11 грн. та № 12412 від 24.01.2017 року на суму 9770,11 грн., за який, як зазначає позивач, покупець не розрахувався внаслідок чого у відповідача, за розрахунками позивача, утворилась заборгованість в розмірі 18 748,22 грн.

Відповідно до положень статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчиняться усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

За приписами ст. 1 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” первинний документ – документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

У відповідності до п. 1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-06/928/2012 від 17.07.2012 р., підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Факт отримання товару відповідачем і видаткові накладні, надані позивачем на підтвердження своїх вимог, є самостійними підставами для виникнення обов’язку у відповідача здійснити розрахунки за отриманий товар (п. 1 Оглядового листа Вищого господарського суду України №01-06/767/2013 від 29.04.2013 р.).

Оскільки спірні видаткові накладні мають найменування юридичних осіб, перелік товару, його вартість та інші реквізити, вони відповідають вимогам закону та є первинним документом, який фіксує факт здійснення господарської операції.

Частина 2 статті 530 Цивільного кодексу України визначає, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що позивач, внаслідок неоплати покупцем вартості отриманого по видатковим накладним товару, 16.11.2017 року звернувся до відповідача з вимогою № 15/11/2 від 15.11.2017 року з проханням сплатити суму заборгованості за отриманий спірний товар в сумі 18 748,22 грн. протягом 7 календарних днів з моменту отримання вимоги (копія вимоги міститься в матеріалах справи). Факт надсилання позивачем 16.11.2017 року вказаної вимоги підтверджується фіскальним чеком від 16.11.2017 року та описом вкладення в цінний лист (копія фіскального чеку та опису вкладення в цінний лист містяться в матеріалах справи). Вказана вимога була отримана уповноваженим представником покупця 28.11.2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (копія міститься в матеріалах справи).

Проте, відповідач залишив вимогу позивача про сплату заборгованості без відповіді та задоволення.

Позивач стверджує, а відповідачем не спростовано, що відповідач не здійснив оплату вартості отриманого по видатковим накладним № 121326 від 13.12.2016 року на суму 8978,11 грн. та № 12412 від 24.01.2017 року на суму 9770,11 грн. товару.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідач контррозрахунку заявленої до стягнення суми основного боргу до суду не надав та не надіслав.

Враховуючи викладене, зважаючи на відсутність в матеріалах справи контррозрахунку відповідача, а також те, що доказів оплати товару по видатковим накладним № 121326 від 13.12.2016 року на суму 8978,11 грн. та № 12412 від 24.01.2017 року на суму 9770,11 грн. матеріали справи не містять, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в сумі 18748,22 грн.

Як встановлено судом, відповідач не скористався наданими йому ст. 46 Господарського процесуального кодексу України правами, жодного доказу на спростування доводів позивача, або доказів, які б свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлені до стягнення кошти, суду не надав.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об’єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, –

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства “Агрохолдинг Авангард” (, адреса: 03115, м. Київ, м. Київ, пр. Перемоги, 12В) в особі філії “Кросс-П/Ф “Зоря” ПАТ “Агрохолдинг Авангард” (, адреса: Харківська обл., с. Хроли, вул. Червоноармійська/Миколаївська, 25/2), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Ніка Друк” (, адреса: 79020, м. Львів, проспект Чорновола, 67-Г), на будь-який рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, грошові кошти: основного боргу – 18 748,22 грн. (вісімнадцять тисяч сімсот сорок вісім гривень 22 копійки) та судовий збір – 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

3. Копію даного рішення направити сторонам у справі № 910/6731/18.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 31.07.2018р.

Суддя О.В. Котков