ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2018

м. Дніпро

Справа № 904/1866/18

за позовом Державного підприємства "Укрсветсанзавод", 01001, м. Київ, вул. Б. Грінченка, буд. 1; 02140, м. Київ, вул. Б. Гмирі, буд. 9-В

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центроторг", 49600, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 21

про стягнення заборгованості, інфляційних втрат, 3% річних та пені за неналежне виконання грошового зобов'язання

Суддя Панна С.П.

Секретар судового засідання Кравченко Р.В.

Представники:

Від позивача: не з’явився

Від відповідача: не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Укрсветсанзавод" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Центроторг" про стягнення заборгованості, інфляційних втрат, 3% річних та пені за неналежне виконання грошового зобов'язання.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору за №ТАЛ/12/Р/1/38621557/2016 від 17.05.2016 року та договору за №СКВ/11/Р/5/38621541/2016 від 01.08.2016 року в частині несвоєчасної оплати за поставлений товар.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, про день час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, відзив по суті спору не подав.

Судом також враховано, що за приписами ч.1 ст.9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що позивач та відповідач мали право та дійсну можливість ознайомитись, з ухвалою про відкриття провадження у справі №904/1866/18 від 04.05.2018, ухвалою про відкладення підготовчого засідання від 31.05.2018 та ухвалою про закриття провадження підготовчого засідання від 04.07.2018 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області від 04.05.2018 та від 31.05.2018 не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданим йому процесуальним правом, справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.05.2018 відкрито провадження у справі №904/1866/18, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 31.05.2018. З 31.05.2018 відкладено підготовче засідання на 03.04.2018. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.07.2018.

За приписами ч.4 ст.240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2016 року між Тальнівською філією Державного підприємства "Укрветсанзавод" (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Центроторг" (відповідач) укладено договір № ТАЛ/12/Р/1/38621557/2016, відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов’язується передати у власність покупця, а покупець у порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов’язується оплатити та прийняти готову продукцію (м’ясо-кісткове борошно), що надалі іменується товар.

Згідно з п. 3.1 договору покупець зобов’язаний здійснювати 100% передоплати кожної партії товару та вивіз товару зі складів постачальника власним транспортом.

Місцем поставки є місцезнаходження складу постачальника за адресою: Черкаська область, Тальнівський район, м. Тальне, вул. Катеринопільська, 2, 20400 (п. 4.1 договору).

01 серпня 2016 року між Сквирською філією Державного підприємства "Укрветсанзавод" та Товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ "Центроторг" укладено договір № СКВ/11/Р/5/38621541/2016, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов’язується передати у власність покупця, а покупець у порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов’язується оплатити та прийняти готову продукцію (комплексне органічне добриво), що надалі іменується товар.

Згідно з п. 3.1 договору покупець зобов’язаний здійснювати 100% передоплати кожної партії товару та вивіз товару зі складів постачальника власним транспортом.

Місцем поставки є місцезнаходження складу постачальника за адресою: с. Пищики, Сквирський район, Київська область (п. 4.1 договору).

Матеріалами справи підтверджується, що в 2016 році за договором № СКВ/11/Р/5/38621541/2016 від 01.08.2016 позивачем поставлено відповідачу комплексне органічне добриво в кількості 78,395 т. на загальну вартість 156 790,00 грн., що підтверджується видатковими накладними від 21.10.2016 № 65 на суму 40 000,00 грн., від 08.11.2016 № 70 на суму 40 000,00 грн., від 14.11.2016 № 73 на суму 40 000,00 грн. та від 29.12.2016 № 86 на суму 36 790,00 грн., підписаними сторонами.

В свою чергу, відповідач лише частково оплатив поставлений товар у розмірі 20 000,00 грн., у зв’язку з чим станом на квітень 2018 року заборгованість відповідача перед позивачем за договором від 01.08.2016 р. № СКВ/11 /Р/5/38621541 /2016 складає 136 790,00 грн.

Відповідно до умов договору від 17.05.2016 року № ТАЛ/12/Р/1/38621557/2016, в 2017 році позивачем поставлено товар на загальну суму 330 375,00 грн.

Як вбачається з актів звірки взаємних розрахунків з 01.01.2017 по 31.03.2017 та за період з квітня 2017 року по грудень 2017 року відповідачем здійснена часткова оплата за прийнятий товар в розмірі 70 345,00 грн. Також за відповідачем на початок року рахувалася заборгованість в розмірі 180 000 грн. Тобто, заборгованість відповідача перед позивачем за договором від 17.05.2016 року № ТАЛ/12/Р/1/38621557/2016 складала 510 375,00 грн.

Між тим, 04.09.2017 між Тальнівською філією ДП "Укрветсанзавод", ТОВ "Центроторг" та ТОВ "Торговий дім "Альфа корм" укладено трьохсторонній договір про переведення боргу №8650, відповідно до якого борг відповідача в розмірі 236 600,00 грн. за договором від 17.05.2016 № ТАЛ/12/Р/1/38621557/2016 переведено на нового боржника ТОВ "Торговий дім "Альфа корм".

У зв’язку із переведенням боргу у розмірі 236 600,00 грн. станом на квітень 2018 року заборгованість відповідача перед позивачем за договором від 17.05.2016 №ТАЛ/12/Р/1/38621557/2016 складає 203 430,00 грн. (510 375,00 грн. – 236 600,00 грн. – 70 345,00 грн.).

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем за договором №СКВ/11/Р/5/38621541/2016 від 01.08.2016 становить 136 790,00 грн., за договором № ТАЛ/12/Р/1/38621557/2016 від 17.05.2016 заборгованість складає 203 430,00 грн.

Вказане і стало причиною звернення з позовом до суду.

Згідно зі ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Суб’єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч.1 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов’язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст.530 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з умов договорів строк оплати поставленого товару є таким, що настав.

Доказів оплати заборгованості за договором №СКВ/11/Р/5/38621541/2016 від 01.08.2016 у розмірі 136 790,00 грн. та за договором № ТАЛ/12/Р/1/38621557/2016 від 17.05.2016 у розмірі 203 430,00 грн. відповідач не надав.

Наявність заборгованості відповідача перед позивачем додатково підтверджується атами звірки взаєморозрахунків.

За викладеного позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за заборгованості за договором №СКВ/11/Р/5/38621541/2016 від 01.08.2016 у розмірі 136 790,00 грн. та за договором № ТАЛ/12/Р/1/38621557/2016 від 17.05.2016 у розмірі 203 430,00 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім основного боргу, позивач нарахував та заявив до стягнення пеню, 3% річних та індекс інфляції.

Як зазначалося вище, відповідно до п. 1.1 договорів, постачальник зобов'язується передати у власність покупця, а покупець в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобов'язується оплатити та прийняти готову продукцію. Пунктом 3.1. договорів встановлено, що покупець зобов'язаний здійснювати 100% передплати кожної партії товару.

Як передбачено п. 4.10 договорів, право власності і ризик випадкового знищення або пошкодження товару переходить до покупця з моменту отримання товару, що підтверджується видатковою накладною, підписаною належним чином уповноваженими представниками сторін.

Оскільки заборгованість відповідача перед позивачем по договорах виникла в різні періоди, то розрахунок штрафних санкцій здійснено по кожному договору окремо.

Згідно з ч.1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов’язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов’язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов’язання, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов’язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Позивачем заявлено до стягнення пеню за договором №СКВ/11/Р/5/38621541/2016 від 01.08.2016 за період з 29.12.2016 по 29.06.2017 у розмірі 18 494,76 грн.; за договором № ТАЛ/12/Р/1/38621557/2016 від 17.05.2016 за період з 11.05.2017 по 11.11.2017 у розмірі 26 039,04 грн.

Пунктом 2.1 постанови пленуму Вищого Господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" визначено, що якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов'язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

З аналізу вищенаведених норм законодавства вбачається, що пеня це договірною санкція.

Разом з цим, умовами спірних договорів не передбачено такого виду відповідальності покупця, як сплату пеню за порушення строків оплати товару.

Таким чином, вимога про стягнення пені задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення:

- за договором №СКВ/11/Р/5/38621541/2016 від 01.08.2016 нараховано 3% річних за період з 29.12.2016 по 20.04.2018 у розмірі 5 374,07 грн. та індекс інфляції за період з січня 2017 року по лютий 2018 року у розмірі 22 447,24 грн.;

- за договором № ТАЛ/12/Р/1/38621557/2016 від 17.05.2016 нараховано 3% річних за період з 11.05.2017 по 20.04.2018 у розмірі 5 768,49 грн. та індекс інфляції за період з травня 2017 року по лютий 2018 року у розмірі 22 356,96 грн.

Розрахунки 3% річних та індексу інфляції проведені з урахуванням вимог чинного законодавства, помилок у розрахунках та визначенні періодів судом не виявлено, у зв’язку з чим вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню повністю.

За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 396 166,76 грн., з яких 340 220,00 грн. (136 790,00 грн. + 203 430,00 грн.) – основний борг, 11 142,56 грн. (5 374,07 грн. + 5 768,49 грн.) – 3% річних та 44 804,20 грн. (22 447,24 грн. + 22 356,96 грн.) – інфляційні втрати.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 5 942,50 грн.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Державного підприємства "Укрветсанзавод" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центроторг" про стягнення заборгованості, інфляційних втрат, 3% річних та пені за неналежне виконання грошового зобов'язання задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Центроторг" (49600, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 21, ) на користь Державного підприємства "Укрветсанзавод" (01001, м. Київ, вул. Б. Грінченка, буд. 1; фактична адреса: 02140, м. Київ, вул. Б. Гмирі, буд. 9-В, ) основний борг у розмірі 340 220 (триста сорок тисяч двісті двадцять) грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 11 142 (одинадцять тисяч сто сорок дві) грн. 56 коп., інфляційні втрати у розмірі 44 804 (сорок чотири тисячі вісімсот чотири) грн. 20 коп. та витрати, пов’язані зі сплатою судового збору у розмірі 5 942 (п’ять тисяч дев’ятсот сорок дві) грн. 50 коп., про що видати наказ.

В задоволенні решти позову – відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного тексту судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 06.08.2018

Суддя           С.П.Панна