КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2018 р. Справа№ 910/21475/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Пашкіної С.А.

при секретарі Рибчич А. В.

За участю представників:

від позивача Шерстюк Г.М. - адвокат

від відповідача Малярчук Т.В. - адвокат

від третьої особи не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Пром Інновація»

на рішення Господарського суду міста Києва, ухваленого 25.04.2018, повний текст якого складений 05.05.2018

у справі № 910/21475/17 (суддя Балац С.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Пром Інновація»

до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілорін ЛТД»

про розірвання договору

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про розірвання з 28.10.2016 укладеного між сторонами договору поруки № 4М14109Д/П від 20.10.2016 з підстав істотного порушення відповідачем умов вказаного договору, а саме, ненадання позивачу належним чином посвідчених копій документів, що підтверджують обов'язки боржника за кредитними договорами № 4М14109Д від 12.04.2014, № 4М14110Д від 17.02.2014, № 4М14107И від 19.02.2014, № 4М14092Д від 25.02.2014, виконання зобов'язань за яким забезпечено спірним договором поруки.

У обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на те, що після виконання ним 21.10.2016 у повному обсязі зобов'язань за договором поруки - виконання обов'язків третьої особи перед відповідачем за кредитними договорами № 4М14109Д від 12.02.2014, № 4М14110Д від 17.02.2014, № 4М14107И від 17.02.2014, № 4М14092Д від 25.02.2014 на загальну суму 1 339 320 543,86 грн. - відповідач у порушення пунктів 8, 10 договору поруки не виконав своє зобов'язання, яке є істотною умовою договору поруки і не передав позивачу з 21.10.2016 по 27.10.2016 (5 робочих днів з моменту виконання обов'язків) належним чином посвідчені копії документів, що підтверджують обов'язки боржника за кредитними договорами перед позивачем, чим порушив права, законні інтереси позивача та спричинив шкоду, оскільки метою укладення договору поруки була потреба в отриманні коштів або майна для отримання прибутку від результатів господарської діяльності, в той час як відповідно до інформації, що передувала укладенню договору поруки і мала істотне значення для укладення цього договору, третьою особою в якості забезпечення за кредитом було надано майнові права на отримання товару на суму 1 772 012 000 грн., що в значній мірі перевищувало суму поруки, а також існували договори застави корпоративних прав з боку третіх осіб, а тому позивач повинен був отримати право вимоги та можливість отримання прибутку.

Не отримавши необхідні документи для стягнення грошових боргів з боржника за договором поруки, не маючи можливості використовувати договори, які забезпечували виконання зобов'язань з боку боржника, позивач втратив зацікавленість в подальшому виконанні договору поруки з боку відповідача, а також зазнав значних збитків у зв'язку з тим, що для реалізації договору поруки був вимушений залучити кредитні кошти та сплачувати проценти за кредитом, а також залучити додаткове забезпечення кредиту.

25.01.2018 позивач звернувся до суду першої інстанції з клопотанням, у якому просив залучити в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача ТОВ «Мілорін ЛТД» та витребувати у відповідача довідку про стан виконання зобов'язань за кредитними договорами № 4М14109Д від 12.04.2014, № 4М14110Д від 17.02.2014, № 4М14107И від 19.02.2014, № 4М14092Д від 25.02.2014 із зазначенням детального розрахунку сплачених та нарахованих сум тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, пені, штрафів, винагород та інших платежів за вказаним договором (а.с. 42-43).

Ухвалою від 19.02.2018 суд першої інстанції на задоволення клопотання позивача залучив в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача ТОВ «Мілорін ЛТД» та витребував у відповідача довідку про стан виконання зобов'язань за кредитними договорами № 4М14109Д від 12.02.2014, № 4М14110Д від 17.02.2014, № 4М14107И від 17.02.2014, № 4М14092Д від 25.02.2014 із зазначенням детального розрахунку сплачених та нарахованих сум тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, пені, штрафів, винагород та інших платежів за вказаними договорами.

Будь-які докази виконання відповідачем ухвали суду в частині надання витребуваної довідки в матеріалах справи відсутні.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.04.2018, повний текст якого складений 05.05.2018, у справі № 910/21475/17 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ні умовами Договору поруки, ні положеннями закону не передбачено обов'язку кредитора передати поручителю саме оригінали документів, що підтверджують обов'язок боржника; що положеннями Договору поруки (п. 10) визначено, що у випадку виконання поручителем обов'язку боржника за кредитним договором кредитор зобов'язаний передати поручителю належним чином посвідчені копії таких документів; що відповідачем не здійснено порушення умов Договору, на яке вказує позивач, що виключає можливість застосування до укладеного між позивачем та відповідачем Договору приписів частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України.

Не погоджуючись з рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Пром Інновація» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2018 у справі № 910/21475/17 скасувати повністю і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки при розгляді спору суд допустив порушення у вигляді неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, а тому оспорене рішення є необґрунтованим та таким, що прийнято з порушенням норм процесуального та матеріального права.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач послався на ті самі обставини, що й при зверненні до суду з цим позовом.

При цьому, в апеляційній скарзі позивач зазначив про те, що суд першої інстанції: в порушення вимог ч. 3 ст. 238 ГПК України в описовій частині рішення не зазначив про подані та задоволені клопотання та результати їх розгляду; не надав оцінки діям відповідача, який не виконав вимоги ухвали суду і не надав відзив і витребувані судом докази; відмовляючи в позові, у рішенні виходить з відсутності порушення відповідачем умов договору поруки, на яке вказує позивач, з тих підстав, що ні умовами Договору поруки, ні положеннями закону не передбачено обов'язку кредитора передати поручителю саме оригінали документів, що підтверджують обов'язок боржника, проте вказаний висновок не відповідає дійсним обставинам та матеріалам справи, оскільки позивач у позові не зазначав про необхідність передачі відповідачем саме оригіналів документів, а посилався на те, що відповідач в порушення умов договору поруки не надає позивачу інформацію та належним чином засвідчені копії документів, які б підтвердили зобов'язання ТОВ «Мелорін ЛТД».

Ухвалою від 24.05.2018 колегією суддів Київського апеляційного господарського суду в складі: головуючий суддя - Калатай Н.Ф., судді Пашкіна С.А., Сітайло Л.Г. відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Пром Інновація» на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2018 у справі № 910/21475/17, встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу, клопотань, пояснень, заперечень - до 01.06.2018, розгляд справи призначено на 05.06.2018.

05.06.2018 від позивача через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшло клопотання, в якому він просить:

- вважати причини пропуску строку подання клопотання поважними;

- витребувати у відповідача кредитні договори № 4М14109Д від 12.04.2014, № 4М14110Д від 17.02.2014, № 4М14107И від 19.02.2014, № 4М14092Д від 25.02.2014.

Ухвалою від 07.06.2018 колегією суддів Київського апеляційного господарського суду в складі: головуючий суддя - Калатай Н.Ф., судді Пашкіна С.А., Сітайло Л.Г. відмовлено в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Пром Інновація» про витребування додаткових доказів у справі № 910/21475/17.

В судове засідання 05.06.2018 третя особа представників не направила, і при дослідженні матеріалів справи колегією суддів встановлено, що матеріли справи не містять належних доказів повідомлення третьої особи про час та місце судового засідання, з огляду на що, ухвалою від 05.06.2018 в судовому засіданні оголошено перерву до 30.07.2018 о 15:00 для надання третій особі можливості взяти участь у апеляційному перегляді справи.

Третя особа представників в судове засідання не направила, про причини неявки суду не повідомила.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, а також те, що явка представників учасників в судове засідання не визнана обов'язковою, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги у відсутність представників третьої особи за наявними матеріалами апеляційного провадження.

Під час розгляду справи представник позивача апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив залишити її без задоволення, а оспорюване рішення суду першої інстанції - без змін.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

20.10.2016 позивач як поручитель та відповідач як кредитор уклали договір поруки № 4М14109Д/П (а.с. 10) (далі Договір поруки), в п. 1 якого погодили, що предметом Договору поруки є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілорін ЛТД» своїх зобов'язань за кредитними договорами № 4М14109Д від 12.04.2014, № 4М14110Д від 17.02.2014, № 4М14107И від 19.02.2014, № 4М14092Д від 25.02.2014, а саме: з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до кредитного договору.

Відповідно до п. 3 Договору поруки, поручитель з умовами кредитного договору ознайомлений.

Згідно з п. 5 Договору поруки, у випадку невиконання боржником обов'язку п. 1 цього договору, відповідач направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням порушеного зобов'язання.

У пункті 6 Договору поруки сторони домовились, що поручитель зобов'язаний виконати обов'язок, зазначений в письмовій вимозі кредитора, впродовж 5 календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в п. 5 цього договору.

У матеріалах справи відсутні докази направлення відповідачем позивачу як поручителю вимоги з виконання зобов'язань за договором поруки щодо погашення заборгованості третьою особою за кредитними договорами, проте в матеріалах справи наявні копії платіжних доручення № 3686 від 21.10.2016, № 3687 від 21.10.2016, № 3688 від 21.10.2016, № 3689 від 21.10.2016, з яких слідує, що позивач перерахував відповідачу грошові кошти в сумі 1 339 320 543,86 грн. з призначенням платежу: виконання обов'язків по кредитним договорам № 4М14109Д від 12.04.2014, № 4М14110Д від 17.02.2014, № 4М14107И від 19.02.2014, № 4М14092Д від 25.02.2014 згідно Договору поруки № 4М14109Д/П від 20.10.2016.

Факт отримання вказаних коштів відповідачем не заперечується.

Пунктом 10 Договору поруки сторони узгодили, що кредитор зобов'язаний, у випадку виконання поручителем обов'язків Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілорін ЛТД» за кредитними договорами № 4М14109Д від 12.04.2014, № 4М14110Д від 17.02.2014, № 4М14107И від 19.02.2014, № 4М14092Д від 25.02.2014, передати поручителю впродовж п'яти робочих днів відповідача з моменту виконання обов'язків належним чином посвідчені копії документів, що підтверджують обов'язки боржника за кредитними договорами.

При зверненні до суду з цим позовом позивач посилається на істотне порушення відповідачем умов Договору поруки, а саме ненадання позивачу, після повного виконання ним зобов'язань за кредитними договорами № 4М14109Д від 12.02.2014, № 4М14110Д від 17.02.2014, № 4М14107И від 17.02.2014, № 4М14092Д від 25.02.2014 належним чином посвідчених копій документів, що підтверджують обов'язки боржника за вказаними кредитними договорами, виконання зобов'язань за якими забезпечено спірним Договором поруки, та вважає вказане підставою для розірвання Договору поруки.

Суд першої інстанції у задоволенні позовних вимог відмовив з тих підстав, що ні умовами Договору поруки, ні положеннями закону не передбачено обов'язку кредитора передати поручителю саме оригінали документів, що підтверджують обов'язок боржника.

Колегія суддів погоджується з позивачем у тому, що у позові він не зазначав про необхідність передачі відповідачем саме оригіналів документів, а посилався на те, що відповідач в порушення умов Договору поруки не надає позивачу інформацію та належним чином засвідчені копії документів, які б підтвердили зобов'язання третьої особи, і щодо суті спору зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частина 1 ст. 553 ЦК України встановлює, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно з ч. 2 ст. 553 ЦК України порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Частиною 1 ст. 556 ЦК України встановлено, що після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника.

Згідно з ч. 2 ст. 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

За правилами п. 3 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем).

У постановах від 23.09.2015 у справі № 6-466цс15 та від 07.10.2015 у справі № 6-932цс15 Верховний Суд України висловив правову позицію, відповідно до якої аналіз норм частин першої та другої статті 556 ЦК України дає підстави для висновку про те, що наслідки, передбачені в цій нормі, настають лише в разі повного виконання поручителем забезпеченого порукою кредитного зобов'язання. Цей висновок узгоджується з положенням пункту 3 частини першої статті 512 ЦК України, яке передбачає подібний спосіб заміни кредитора в зобов'язанні внаслідок виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем). Часткове виконання поручителем зобов'язань за кредитним договором не породжує перехід до нього прав кредитора за цим договором.

Згоду з вказаною правовою позицією висловив Верховний Суд у постанові від 05.07.2018 у справі № 910/20312/17.

У пункті 4 Договору поруки сторони узгодили, що у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники у сумі заборгованості за кредитом та у сумі відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до кредитного договору.

Згідно з п. 8 Договору поруки, до поручителя, що виконав обов'язки боржника за кредитним договором, переходять всі права кредитора за кредитним договором і договору(ам) застави (іпотеки), укладеним в цілях забезпечення виконання зобов'язань боржника перед кредитором за кредитним договором у частині виконаного зобов'язанні.

Колегія суддів вважає, що як вищезазначені правові норми, так і умови Договору поруки свідчать про те, що для виникнення у відповідача обов'язку передати копії відповідних документів, обов'язок ТОВ «Мілорін ЛТД» за спірними кредитними договорами має бути позивачем виконаний у повному обсязі.

Будь-яких обґрунтованих пояснень щодо підстав перерахування відповідачу в рахунок виконання ТОВ «Мілорін ЛТД» зобов'язань перед відповідачем за кредитними договорами № 4М14109Д від 12.04.2014, № 4М14110Д від 17.02.2014, № 4М14107И від 19.02.2014, № 4М14092Д від 25.02.2014 грошових коштів в сумі саме 1 339 320 543,86 грн. представник позивача в судовому засіданні колегії суддів не надав.

Твердження в позовній заяві про те, що вказана сума на дату її перерахування є загальною сумою заборгованості ТОВ «Мілорін ЛТД» по кредитним договорам, жодним документальним доказом не підтверджується.

Отже, позивачем не доведено виконання зобов'язання ТОВ «Мілорін ЛТД» перед відповідачем за кредитними договорами № 4М14109Д від 12.04.2014, № 4М14110Д від 17.02.2014, № 4М14107И від 19.02.2014, № 4М14092Д від 25.02.2014 у повному обсязі, тому в цьому випадку наслідки, передбачені в ст. 556 ЦК України, частиною 2 якої встановлено, що до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, не настали, тобто позивачем не доведено його право вимагати від відповідача передачі документів, які підтверджують зобов'язання ТОВ «Мілорін ЛТД» перед відповідачем за кредитними договорами № 4М14109Д від 12.04.2014, № 4М14110Д від 17.02.2014, № 4М14107И від 19.02.2014, № 4М14092Д від 25.02.2014.

Згідно з ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 14 договору передбачено, що дострокове розірвання договору здійснюється за письмовою згодою сторін.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Враховуючи, що позивачем не доведено, що зі сплатою ним 1 339 320 543,86 грн. у відповідача виник обов'язок щодо передачі позивачу копій документів, які підтверджують повне виконання зобов'язання ТОВ «Мілорін ЛТД» перед відповідачем за кредитними договорами № 4М14109Д від 12.04.2014, № 4М14110Д від 17.02.2014, № 4М14107И від 19.02.2014, № 4М14092Д від 25.02.2014, невчинення таких дій не може вважатися порушенням Договору поруки.

Також колегія суддів зазначає про таке.

Частиною 2 ст. 651 ЦК України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Отже, застосування названої норми, як підстави розірвання договору на вимогу однієї сторони передбачає не лише сам по собі факт порушення умов договору другою стороною, а й обов'язкову наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною.

Щодо правовідносин, унормованих ст. 651 ЦК України, у постанові від 18.09.2013 у справі № 6-75цс13 Верховний Суд України виклав правову позицію, відповідно до якої оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Отже, приписи ст. 651 Цивільного кодексу України пов'язують можливість розірвання договору у зв'язку з порушенням стороною його умов лише у разі, якщо внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотність порушення договору визначається за об'єктивними ознаками та обставинами, що вказують на значну міру позбавлення того на, що особа розраховувала при укладенні договору.

Позивачем належними та допустимими доказами не доведено того, що невиконання відповідачем зобов'язань з передання копій документів, що підтверджують обов'язки боржника за кредитними договорами, завдало йому шкоди і значною мірою позбавило того, на що він розраховував при укладенні Договору поруки, що є необхідною умовою для задоволення вимог про розірвання такого договору в зв'язку з істотним порушення умов договору.

Так, позивачем не надано жодного документального доказу на підтвердження того, що для реалізації договору поруки він був вимушений залучити кредитні кошти та сплачувати проценти за кредитом, а також залучити додаткове забезпечення кредиту, в зв'язку з чим зазнав значних збитків.

Позивачем також не надано пояснень, в який спосіб, поручившись за виконання обов'язків третьою особою перед відповідачем за чотирма кредитними договорами, він розраховував отримати прибуток у випадку їх невиконання, враховуючи передачу третьою особою в якості забезпечення за кредитом майнових прав на отримання товару на суму 1 772 012 000 грн. та наявність договорів застави корпоративних прав з боку третіх осіб.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що позивач звертався до відповідача з вимогою надати копії документів, що підтверджують обов'язки третьої особи за кредитними договорами, а відповідач відмовився виконати таку вимогу.

Отже, позивачем не доведено наявність підстав для розірвання з 28 жовтня 2016 року договору поруки № 4М14109Д/П від 20.10.2016, а також не доведено наявність порушеного суб'єктивного права, на захист якого подано позов, а тому заявлені позивачем вимоги про розірвання договору поруки № 4М14109Д/П від 20.10.2016, є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Рішення суду першої інстанції, незважаючи на підстави відмови у позовних вимогах, скасуванню не підлягає як таке, що є вірним по суті.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції в порушення вимог ч. 3 ст. 238 ГПК України в описовій частині рішення не зазначив про подані та задоволені клопотання та результати їх розгляду, а також не надав оцінки діям відповідача, який не виконав вимоги ухвали суду і не надав відзив і витребувані судом докази, не віднесено ГПК України до порушень норм процесуального права, які є обов'язковими підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення (ч. 3 ст. 277 ГПК України). Враховуючи, що вказані порушення норм процесуального права не призвели до неправильного вирішення справи (абз. 2 ч. 2 ст. 277 ГПК України), як підстава для скасування оспореного рішення вказані обставини колегією суддів не розглядаються.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Пром Інновація» задоволенню не підлягає, рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2018 у справі № 910/21475/17 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам, матеріалам справи і залишається без змін, оскільки підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по справі за звернення з апеляційною скаргою покладаються на позивача.

Керуючись ст. 267-270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Пром Інновація» на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2018 у справі № 910/21475/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2018 у справі № 910/21475/17 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/21475/17.

Повний текст постанови складено: 02.08.2018

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді С.А. Пашкіна

Л.Г. Сітайло