ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

27.07.2018р. Справа №905/3438/15

за поданням від 18.07.2018р. №14-13-9/45946 ОСОБА_1 міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області

про видачу дубліката наказу про примусове виконання рішення господарського суду Донецької області від 01.03.2016р. у справі №905/3438/15

за позовом Комунального виробничого підприємства ОСОБА_1 водоканал, м.Краматорськ

до відповідача ОСОБА_2 співвласників житла та допоміжних приміщень Клубна, 4 ,

м.Краматорськ

про стягнення 59124,68 грн.

Суддя Левшина Г.В.

Рішенням господарського суду Донецької області від 15.02.2016р. по справі №905/3438/15 позовні вимоги задоволені частково, стягнуто з ОСОБА_2 співвласників житла та допоміжних приміщень Клубна,4 на користь Комунального виробничого підприємства ОСОБА_1 водоканал суму заборгованості в розмірі 41946,60грн., 3% річних в сумі 611,27грн., інфляційні втрати в сумі 7470,30грн., пеню в сумі 7771,24грн. судовий збір в сумі 1218,00грн.

01.03.2016р. господарським судом Донецької області видано відповідний накази про примусове виконання вищезазначеного рішення.

25.07.2018р. на адресу господарського суду Донецької області надійшло подання від 18.07.2018р. №14-13-9/45946 ОСОБА_1 міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про видачу дубліката наказу про примусове виконання рішення господарського суду Донецької області від 01.03.2016р. у справі №905/3438/15.

В обґрунтування зазначеного подання заявник зазначає, що при проведені перевірки встановлено, що виконавчий документ втрачено. На підтвердження факту втрати виконавчого документу (наказу) №905/3438/15 від 01.03.2016р. ОСОБА_1 міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області надано довідку № 14.13-9/45947 від 18.07.2018р. про його втрату за підписом начальника відділу.

У зв'язку з виходом у відставку судді Гринько С.Ю., протоколом повторного автоматичного розподілу справи між суддями від 25.07.2018р. справу передано до провадження судді Левшиної Г.В.

Розглянувши вказане вище подання, суд виходить з наступного.

За змістом статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до ч.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 6 Конвенції з прав людини гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

В силу ст.46 Конвенції та ст.2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» рішення Європейського суду з прав людини є обов'язковим до виконання Україною. Так, у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 року у справі Шмалько проти України (заява № 60750/00), від 27.07.2004 року у справі Ромашов проти України (заява № 67534/01), від 19.03.1997 року Горнсбі проти Греції зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід'ємна частина судового розгляду.

Згідно ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

Відповідно до вимог частини першої статті 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Частина третя статі 327 Господарського процесуального кодексу України визначає, що наказ є виконавчим документом.

Відповідно до пункту 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

З огляду на викладене, за відсутності в матеріалах справи доказів, що свідчать про повне виконання рішення, суд приходить до висновку про необхідність видачі дублікату наказу.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.234, 326, 327, 329, п.19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити подання від 18.07.2018р. №14-13-9/45946 ОСОБА_1 міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про видачу дубліката наказу про примусове виконання рішення господарського суду Донецької області від 01.03.2016р. у справі №905/3438/15.

ОСОБА_1 міському відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області дублікат наказу від 01.03.2016р. по справі №905/3438/15.

Повний текст ухвали підписано 27.07.2018р.

Згідно із ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Додаток: дублікат наказу від 01.03.2016 р господарського суду Донецької області по справі №905/3438/15 на 1 аркуші.

Суддя Г.В. Левшина