КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2018 р. Справа№ 911/265/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Смірнової Л.Г.

Дідиченко М.А.

секретар судового засідання Кравченко Х.С.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гленц"

на рішення Господарського суду Київської області від 23.04.2018р. (повний текст складено 11.05.2018р.)

у справі №911/265/18 (суддя Конюх О.В.)

за первісним позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гленц"

про стягнення 143 840,74 грн.,

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гленц"

до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз"

про стягнення 171 805,14 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз" звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гленц" про стягнення 143 840,74 грн., з яких 86 457,74 грн. пені та 57 383,00 грн. штрафу (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував, що відповідач, як підрядник, в порушення умов договору № від 01.08.2016р. своєчасно не виконав в заплановані терміни роботи, замовлені позивачем, у зв'язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача штраф, нарахований за несвоєчасне виконання зобов'язання у розмірі 57 383,00 грн. та 86 457,74 грн. пені на підставі пункту 7.4 договору.

Заперечуючи первісні позовні вимоги, Товариство з обмеженою відповідальністю "Гленц" звернулося до суду із зустрічною позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз" про стягнення 171 805,14 грн. пені за прострочення замовником виконання грошового зобов'язання по оплаті виконаних підрядником робіт за договором № від 01.08.2016р.

Рішенням Господарського суду Київської області від 23.04.2018р. у справі №911/265/18 первісні позовні вимоги частково задоволені. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гленц" на користь Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз" 70 157,45 грн. пені, 57 383,00 грн. штрафу та 1 913,11 грн. судового збору. У зустрічному позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Гленц" подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просило скасувати прийняте судом рішення в частині задоволення первісного позову та прийняти нове рішення, яким зменшити розмір штрафу та пені на 20%.

В обґрунтування зменшення розміру штрафних санкцій апелянт вказував на відсутність його вини у порушенні строків виконання зобов'язань за договором № від 01.08.2016р., у зв'язку з затримкою в оплаті замовником грошових коштів за раніше виконані підрядні роботи. Крім цього, скаржник вважав, що судом першої інстанції було обмежено його право на заявлення клопотання про зменшення розміру стягнення штрафних санкцій та не було враховано, що розмір заявлених штрафних санкцій є явно завищеним.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2018р. апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий суддя), судді Дідиченко М.А., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.06.2018р. відкрито апеляційне провадження та розгляд справи призначено на 12.07.2018р.

23.06.2018р. до Київського апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства "Укртрансгаз" надійшов відзив із запереченнями на апеляційну скаргу, в якому представник, зокрема, вказував на зміну його найменування з Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" на Акціонерне товариство "Укртрансгаз". На підтвердження такого заявником надано рішення акціонера №186 від 21.05.2018р., витяг з ЄДРПОУ та Статут Товариства.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 01.08.2016р. між Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гленц" (підрядник) укладено договір № (далі - договір), відповідно до умов якого підрядник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених в договорі, відповідно до договірної ціни (додаток №1), на свій ризик виконати роботи за завданням замовника, а замовник зобов'язується їх прийняти і оплатити.

Зі змісту пунктів 1.2, 2.1, 3.4 договору випливає, що під роботами розуміється ремонт пункту вимірювання газу на ГРС Одеса-2 Одеського ЛВУМГ УМГ "Прикарпаттрансгаз" (встановлення газового обладнання). Загальна сума договору становить 13 562 577,24 грн. з ПДВ. Склад та обсяг робіт визначені кошторисною документацією, яка є невід'ємною частиною цього договору, та вимогами документації конкурсних торгів.

Оплата за договором здійснюється по факту виконаних робіт після підписання акту виконаних робіт, або за фактом поставки обладнання шляхом перерахування грошових коштів на рахунок підрядника на підставі довідки КБ-3 та видаткових накладних за умови фінансової спроможності замовника (пункт 4.1 договору).

Пунктами 5.1, 5.2 договору передбачено, що підрядник повинен приступити до виконання робіт з моменту підписання договору і виконати роботи протягом 1 року з дати підписання договору. Роботи виконуються відповідно до узгодженого підрядником і замовником календарного плану (додаток №2).

Згідно до пункту 6.1.1 договору підрядник зобов'язаний здійснити поставку обладнання згідно специфікації (додаток №3) своїм автотранспортом на центральний склад філії УМГ "Прикарпаттрансгаз" в м. Тисмениця, отримати від замовника згідно акту приймання-передачі дане обладнання і своїми силами і засобами виконати усі роботи, в обсязі і в строки, передбачені договором, і здати роботи замовнику в стані, що відповідає проектно-кошторисній документації.

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання зобов'язання, але в будь-якому випадку протягом одного року з дати підписання договору (пункт 10.1 договору).

Додатком №1 до договору сторони погодили договірну ціну на будівництво - ремонт пункту вимірювання витрати газу на ГРС Одеса 2 Одеського ЛВУМГ УМГ Прикарпаттрансгаз, що здійснюється в 2016 році.

Додатком №2 до договору погоджено календарний план виконання ремонту пункту вимірювання витрат газу на ГРС Одеса 2 Одеського ЛВУМГ УМГ "Прикарпаттрансгаз" (встановлення газового обладнання).

Згідно календарного плану виконання будівельно-монтажних робіт має завершитися в термін до 25.07.2017р., пусконалагоджувальні роботи - до 29.07.2017р.

Додатком №3 до договору визначено специфікацію обладнання від 01.08.2016р.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 статті 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Згідно ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Замовник вказував, що підрядник свої зобов'язання за договором виконав несвоєчасно, чим порушив календарний план виконання робіт, зокрема:

- по акту виконаних робіт №3, який підписаний 16.10.2017р., прострочено виконання будівельно-монтажних робіт, вартістю 502 688,38 грн. (603 226,06 грн. з ПДВ), строк виконання яких встановлено сторонами до 25.07.2017р.;

- по акту виконаних робіт №4, який підписаний 31.10.2017р., прострочено виконання будівельно-монтажних робіт, вартістю 167 375,91 грн. (200 851,09 грн. з ПДВ), строк виконання яких - до 25.07.2017р. та пусконалагоджувальних робіт, вартістю 13 066,66 грн. (15 679,99 грн. з ПДВ), строк виконання яких встановлено до 29.07.2017р.

У зв'язку з чим замовником нараховані до стягнення з підрядника договірні пені в сумі 86 457,74 грн. за період прострочення з 26.07.2017р. по 29.10.2017р. та штраф у розмірі визначеному договором, у сумі 57 383,00 грн.

Відповідачем за первісним позовом до відзиву на позовну заяву від 02.03.2018р. надано контррозрахунок заборгованості (додаток до відзиву), згідно якого розмір штрафу становить 72 540,18 грн., а розмір пені - 71 490,23 грн.

Судом встановлено, що згідно з додатком №2 "Календарний план" до договору виконання будівельно-монтажних робіт установлено до 25.07.2017р., а пусконалагоджувальних робіт до 29.07.2017р., натомість передані замовнику по акту 16.10.2017р. та 31.10.2017р.

Тож, доводи позивача за первісним позовом про те, що підрядник виконав роботи з прострочкою виконання, є обґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 193 ГК України, ст.ст. 525, 526 ЦК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Приписами статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1% вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Пунктом 7.4 договору сторони погодили, що за порушення строків виконання робіт або виконання робіт в менших обсягах, ніж передбачено цим договором, відмову від виконання робіт в обсягах та за ціною, що вказані в даному договорі, підрядник виплачує замовникові пеню у розмірі 0,1% від вартості робіт, з яких допущено прострочення надання за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Враховуючи встановлені обставини, колегія суддів дійшла до висновку, що замовник має право у судовому порядку заявити до стягнення 70 157,45 грн. пені за загальний період з 26.07.2017р. по 29.10.2017р. та 7% штрафу від суми невиконаних робіт у розмірі 57 383,00 грн., тож первісні позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Твердження апелянта (підрядника) щодо того, що невиконання підрядником підрядних робіт у строки, встановлені договором, відбулося з вини замовника, який несвоєчасно оплатив раніше виконані підрядні роботи і тому штрафні санкції і пені підлягають зменшенню, колегія суддів вважає неспроможними, адже у будівельному підряді підрядник вправі зупинити розпочату ним роботу, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці і цим створив неможливість виконання договору підрядником (851 ЦК України). У матерілах справи доказів невиконання замовником його зобов'язань не міститься.

До того ж у разі невиконання або неналежного виконання замовником обов'язків за договором будівельного підряду він сплачує підрядникові неустойку.

Посилання скаржника на обмеження судом першої інстанції його права на подання клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки представник відповідача за первісним позовом був присутній у підготовчих засіданнях (05.03.2018р., 19.03.2018р., 02.04.2018р.) і не скористався наданими йому процесуальними правами.

З огляду на наведене, доводи скаржника правомірності висновків суду першої інстанції не спростовують, рішення в частині відмови у задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Гленц" апелянтом не оскаржувалось, тож перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія не вбачає підстав для скасування прийнятого судом першої інстанції рішення у даній справі, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гленц" на рішення Господарського суду Київської області від 23.04.2018р. у справі №911/265/18 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 23.04.2018р. у справі №911/265/18 - залишити без змін.

3. Матеріали справи №911/265/18 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України. Повний текст складено 26.07.2018р.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Л.Г. Смірнова

М.А. Дідиченко