номер провадження справи 5/62/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2018 Справа № 908/850/18

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі судового засідання Осоцькому Д.І.., розглянувши матеріали справи

За позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 50, )

До відповідача: Фізичної особи-підприємця Козиряцького Юрія Миколайовича (АДРЕСА_1, код ІПН НОМЕР_1)

про стягнення 52 644,33 грн.

Представники сторін:

від позивача, Гончарова Я.М., довіреність № 22/317 від 18.06.2018, головний спеціаліст сектору правового забезпечення;

від відповідача, не з'явився;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

07.05.2018 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області за вих. №10-22-02288 від 04.05.2018 (вх. №897/08-07/18 від 07.05.2018) до Фізичної особи-підприємця Козиряцького Юрія Миколайовича про стягнення 52 644,33 грн.

07.05.2018 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 07.05.2018 №908/850/18 вказану позовну заяву залишено без руху. Ухвалою від 29.05.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/850/18, справі присвоєно номер провадження - 5/62/18, ухвалено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, розгляд справи по суті призначено на 26.06.2018.

Представник відповідача у судове засідання 26.06.2018 не з'явився. 25.06.2018 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання від 21.06.2018 про відкладення та продовження строку розгляду справи, у зв'язку із службовим відрядженням відповідача до м. Києва у період з 22.06.2018 по 03.07.2018 включно.

Ухвалою суду від 26.06.2018, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, оголошено перерву у судовому засіданні до 25.07.2018 з повідомленням (викликом) сторін, явка представників сторін у судове засідання визнана обов'язковою. Також, у вказаній ухвалі судом було зазначено, що при дослідженні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, судом встановлено, що до клопотання відповідачем не додано жодних належних та обґрунтованих доказів неможливості прибуття відповідача до судового засідання 26.06.2018. Також суд звертав увагу, що згідно з ч. 1 ст. 56 ГПК України, сторона може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Розглянувши у судовому засіданні 25.07.2018 клопотання представника відповідача про продовження строку розгляду справи суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, основними засадами (принципами) господарського судочинства є: розумність строків розгляду справи суд.

Статтею 248 ГПК України визначено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою від 29.05.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/850/18 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. На підставі викладеного, суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про продовження строку розгляду справи.

У судовому засіданні 25.07.2018 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання 25.07.2018 здійснювалось із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу за допомогою ПАК "Оберіг".

У судовому засіданні 25.07.2018 представник позивача підтримав доводи, викладені у позовній заяві зазначивши, що 13.04.2016 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізької області та фізичною особою-підприємцем Козиряцьким Юрієм Миколайовичем укладено договір оренди нерухомого майна №3506, що належить до державної власності, яке не увійшло у процесі приватизації до статутного капіталу ЗАТ "Запоріжбуд". За договором, орендар прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно, визначене п. 1.1. Договору. У період з липня по жовтень 2017 за відповідачем рахується заборгованість з орендної плати у сумі 21 278,01 грн. У зв'язку з порушенням відповідачем строків оплати за оренду, керуючись умовами п.п. 3.7. та 3.8. Договору, останньому нараховано пеню за період з 01.08.2017 по 23.10.2017 включно у розмірі 2 615,75 грн. та штраф за період липень - жовтень 2017 в сумі 2 127,80 грн. Рішенням господарського суду Запорізької області від 09.10.2017 № 908/1807/17, яке набрало законної сили 24.10.2017 вказаний договір оренди № 3506 розірвано, зобов'язано ФОП Козиряцького Ю.М. повернути майно РВ ФДМУ по Запорізькій області та присуджено до стягнення на користь державного бюджету заборгованість з орендної плати, пеню та штраф. Майно за вказаним договором фактично було повернуто відповідачем 03.01.2018 шляхом підписання акта приймання-передавання, у зв'язку з чим на підставі п. 10.11 Договору останньому нарахована неустойка у сумі 26 622,77 грн. На підставі викладеного позивач просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання 25.07.2018 повторно не з'явився. Про дату, час та місце призначеного судового засідання був повідомлений належним чином шляхом направлення на його адресу вказаної ухвали. Клопотань про розгляд справи без уповноваженого представника ФОП Козиряцького Ю.М. або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п.1), повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (п. 2).

Свої правом бути присутнім у судовому засіданні відповідач не скористався.

За таких обставин, суд вважає, що ним були вжиті достатні заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи № 908/850/18.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи у судовому засіданні, заслухавши представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

13.04.2016 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізької області (орендодавець, позивач) та фізичною особою-підприємцем Козиряцьким Юрієм Миколайовичем (орендар, відповідач) укладено договір №3506 оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, яке не увійшло у процесі приватизації до статутного капіталу ЗАТ "Запоріжбуд".

Відповідно до п. 1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Зої Космодем'янської, 4, а саме:

1) виробничу будівлю Літ. А., загальною площею 825,9 кв.м., реєстровий номер 1239559.94.ААББАА766;

2) мийку Літ. Б, загальною площею 39,0 кв.м., реєстровий номер 1239559.94.ААББАА767;

3) майстерню Літ. З, загальною площею 78,2 кв.м., реєстровий номер 1239559.94.ААББАА768;

4) склад Літ. П, загальною площею 12,0 кв.м., реєстровий номер 1239559.94.ААББАА769;

5) склад Літ. Р, загальною площею 15,4 кв.м., реєстровий номер 1239559.94.ААББАА770;

6) склад Літ. С, загальною площею 18,7 кв.м., реєстровий номер 1239559.94.ААББАА771;

7) майстерню Літ. М, загальною площею 12,5 кв.м., реєстровий номер 1239559.94.ААББАА772;

8) гараж Літ. О, загальною площею 95,3 кв.м., реєстровий номер 1239559.94.ААББАА773;

9) гараж Літ. У, загальною площею 45,2 кв.м., реєстровий номер 1239559.94.ААББАА774;

10) склади Літ. Н, Т, Ч, Ю, Я, загальною площею 60,7 кв.м., реєстровий номер 1239559.94.ААББАА775;

11) електрозварювальний цех Літ. Л, загальною площею 40,9 кв.м., реєстровий номер 1239559.94.ААББАА776;

12) навіс Ш, загальною площею 139,0 кв.м., реєстровий номер 1239559.94.ААББАА778;

13) ворота №№ 1, 3, 6, 7, 8, 9, загальною площею 57,1 кв.м., реєстровий номер 1239559.94.ААББАА779;

14) площадку під обладнання №2, загальною площею 5,9 кв.м., реєстровий номер 1239559.94.ААББАА780;

15) оглядову яму №4, загальною площею 2,9 кв.м., реєстровий номер 1239559.94.ААББАА781;

16) вапняну яму №5, загальною площею 9,6 кв.м., реєстровий номер 1239559.94.ААББАА782;

17) огорожу №11, загальною площею 12,4 кв.м., реєстровий номер 1239559.94.ААББАА7783;

18) замощення І, загальною площею 1059,0 кв.м., реєстровий номер 1239559.94.ААББАА784 (далі - майно).

Орендоване майно не увійшло у процесі приватизації до статутного капіталу ЗАТ "Запоріжбуд".

Вартість майна визначена згідно з висновком про вартість на 30.09.2015, що затверджений наказом регіонального відділення ФДМУ по Запорізькій області від 11.02.2016 №92 і становить за незалежною оцінкою, виконаною суб'єктом оціночної діяльності - ФОП Переваєм В.С., 382 463,00 грн. без ПДВ (додаток №2).

У п. 1.2 договору визначено, що майно передається в оренду з метою розміщення:

- офісного приміщення (приміщення 2 (у складі частин приміщень №6, 7, 8, 9, 10 площею 80,9 кв.м.) (орендна ставка в розмірі 18%);

- складів (орендна ставка в розмірі 15%).

Згідно з п. 2.1 договору орендар вступає у строкове платне користування майном одночасно з підписанням сторонами договору та акта приймання-передавання орендованого майна (додаток №2).

У пунктах 3.1, 3.2 договору встановлено, що орендна плата визначена за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - грудень 2015 року - 5200,00 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Сторони погодили в п. 3.3 договору, що орендна плата за кожний наступний місяць розраховується орендарем самостійно і визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України.

Також сторони узгодили в п. 3.4 договору, що в разі користування майном протягом неповного календарного місяця (першого та останнього місяців оренди) добова орендна плата за дні користування визначається згідно з чинною Методикою розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 р. №786 (із змінами та доповненнями) на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування.

Згідно з п. 3.6 договору орендна плата перераховується орендарем самостійно до Державного бюджету України через органи Державного казначейства щомісяця не пізніше 15 числа місяця.

Пунктом 5.4 договору передбачено, що орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету (у платіжних дорученнях, які оформлює орендар, вказується призначення платежу за зразком, який надає орендодавець листом при укладенні договору оренди).

Відповідно до п. 10.1 договору цей договір укладено строком на 2 роки 364 дні, що діє з 13.04.2016 по 11.04.2019.

Згідно з п. 7.1. договору, орендодавець зобов'язується передати орендарю в оренду майно згідно з цим Договором за актом приймання-передавання майна, який підписується одночасно із цим Договором, як орендодавцем та і орендарем.

13.04.2016 сторони підписали акт приймання-передачі майна, за яким орендар прийняв орендоване майно в своє фактичне користування.

Укладений сторонами договір за своїм змістом є договором оренди державного майна.

Спеціальним законом, що регулює правовідносини з оренди державного майна, є Закон України від 10.04.1992р. № 2269-XII "Про оренду державного та комунального майна".

Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України від 10.04.1992р. № 2269-XII "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до пункту 9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" зупинено на 2016 рік дію статті 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" в частині індексації орендної плати.

Згідно з розрахунком позовних вимог за період з липня по жовтень 2017 включно відповідачу нараховано орендну плату в загальному розмірі 21 278,01 грн., а саме: липень 2017 - 5 624,53 грн., серпень 2017 - 5 618,91 грн., вересень 2017 - 5 731,29 грн., жовтень 2017 - 4 303,28 грн.

Проте, в порушення умов договору, ФОП Козиряцький Ю. М. оплату за оренду нерухомого майна не здійснив, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами.

Відповідно до п. 3.7 договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до Державного бюджету з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені, від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Також, п. 3.8. договору встановлено, що в разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

Згідно з п. 9.1. договору, за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України, та цим Договором.

У зв'язку з невиконанням відповідачем умов Договору оренди нерухомого майна від 13.04.2016 № 3506, керуючись п. п. 3.7. та 3.8. Договору, позивач нарахував відповідачу пеню за період з 01.08.2017 по 23.10.2017 включно у розмірі 2 615,75 грн. та штраф за період липень - жовтень 2017 в сумі 2 127,80 грн.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначено позивачем у позовній заяві, рішенням господарського суду Запорізької області від 09.10.2017 по справі № 908/1807/17 позов керівника Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області до відповідача - фізичної особи-підприємця Козиряцького Юрія Миколайовича про стягнення заборгованості за договором №3506 від 13.04.2016р. оренди нерухомого майна, пені, штрафу, розірвання договору оренди та зобов'язання повернути майно у державну власність - задоволено. Договір оренди нерухомого майна №3506 від 13.04.2016, що належить до державної власності, яке не увійшло у процесі приватизації до статутного капіталу ЗАТ "Запоріжбуд" розірвано, зобов'язано ФОП Козиряцького Ю.М. за актом приймання-передачі повернути Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Запорізькій області державне нерухоме майно. Також вказаним рішенням з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість з орендної плати за період з грудня 2016 по червень 2017 в розмірі 37 764,52 грн., пеню за період з 16.12.2016 по 31.07.2017 в сумі 2 915,18 грн. та штраф у розмірі 10% на підставі п. 3.8. договору у розмірі 37 756,14 грн.

Вказане рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало чинності 24.10.2017.

Таким чином, на момент розгляду даної справи судом договір оренди є розірваний.

Відповідно до п. 10.9 договору, у разі припинення або розірвання договору майно протягом трьох робочих днів з дати розірвання (припинення), повертається орендарем орендодавцю або підприємству/товариству, вказаному орендодавцем.

Згідно з п. 10.11 договору, якщо орендар не виконує обов'язку щодо повернення майна в термін, визначений в п. 10.9 договору, орендар сплачує орендодавцю неустойку в розмірі подвійної орендної плати за останній повний місяць оренди за весь час, що відраховується від дати припинення або розірвання договору до підписання акта приймання-передавання, який підтверджує фактичне повернення орендованого майна.

З матеріалів справи вбачається, що 05.12.2017 РВ ФДМУ по Запорізькій області на адресу ФОП Козиряцького Ю.М. була направлена претензія з вимогою сплатити на користь державного бюджету заборгованість з орендної плати в сумі 21 178,01 грн., пеню в сумі 2 615,75 грн. та штраф у розмірі 2 127,80 грн. шляхом перерахування грошових коштів до державного бюджету. Проте, вказана претензія залишилась відповідачем без задоволення.

03.01.2018, відповідно до акту приймання - передавання державного нерухомого майна, підписаного РВ ФДМУ по Запорізькій області, ФОП Козиряцьким Ю.М. та Вознесенівським ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, на виконання наказу господарського суду Запорізької області від 24.10.2017 № 908/1807/17, ФОП Козиряцький Ю.М. повернув, а РВ ФДМУ по Запорізькій області прийняло державне нерухоме майно за договором № 3506 від 13.04.2016.

12.01.2018 РВ ФДМУ по Запорізькій області на адресу ФОП Козиряцького Ю.М. була направлена претензія № 13-22-00248 з вимогою сплатити на користь державного бюджету заборгованість з орендної плати у сумі 21 178,01 грн., пеню в сумі 2 615,75 грн., штраф у розмірі 2 127,80 грн. та неустойку на підставі п. 10.11 Договору в сумі 26 622,77 грн. шляхом перерахування грошових коштів до державного бюджету.

Вказані претензії залишились ФОП Козиряцьким Ю.М. без задоволення.

На підставі викладеного, предметом розгляду справи є стягнення з ФОП Козиряцького Ю.М. на користь РВ ФДМУ по Запорізькій області заборгованості за договором оренди № 3506 від 13.04.2016 у розмірі 52 644,33 грн., з яких: основна заборгованість з орендної плати за період з липня 2017 по жовтень 2017 у розмірі 21 278,01 грн., пеня за період з 01.08.2017 по 23.10.2017 включно у розмірі 2 615,75 грн., штраф за період з липня по жовтень 2017 на суму 2 127,80 грн. та 26 622,77 грн. неустойки за період з 24.10.2017 по 02.01.2018.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи № 908/850/18 та додаткові письмові пояснення, заслухавши представника позивача, суд при прийнятті рішення враховує наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області до суду з вказаним позовом на думку позивача став факт невиконання з боку Фізичної особи-підприємця Козиряцького Ю.М. умов договору оренди нерухомого майна №3506 від 13.04.2016.

Статтями 11, 509 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами статті 629 ЦК України - договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Аналогічні приписи містяться у статтях 525, 526 Цивільного кодексу України.

Строком договору, відповідно до ст. 631 ЦК України, є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" однією з істотних умов договору оренди є орендна плата з урахуванням її індексації. Орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі (ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобов'язання щодо його виконання, однак відповідач, покладений на нього обов'язок щодо плати за послуги оренди за договором оренди нерухомого майна №3506 від 13.04.2016 за період з липня 2017 по жовтень 2017 у розмірі 21 278,01 грн. у встановлений договором строк не виконав, доказів погашення вказаної суми боргу за послуги оренди відповідачем не надано, наявність заявленої до стягнення заборгованості ним не спростована, факт порушення відповідачем умов, визначених договором доведений та підтверджується матеріалами справи, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача основної заборгованості по орендній платі за Договором оренди нерухомого майна №3506 від 13.04.2016 за період з липня 2017 по жовтень 2017 в сумі 21 278,01 грн. є доведеними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

На особу, яка допустила неналежне виконання зобов'язань, покладаються додаткові юридичні обов'язки, в тому числі передбачені статтями 611, 625 ЦК України.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч. 2 ст. 217 ГК України).

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Разом з тим, статтею 3 названого Закону встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 3.7 договору передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до Державного бюджету з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені, від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Тобто строк нарахування пені сторонами збільшений порівняно із законом і пеня нараховується по день оплати заборгованості включно.

Згідно з п. 3.6 договору орендна плата перераховується орендарем самостійно до Державного бюджету України через органи Державного казначейства щомісяця не пізніше 15 числа місяця.

Позивачем заявлена пеня за договором оренди № 3506 від 13.04.2016 з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за період з 01.08.2017 по 23.10.2017 включно у розмірі 2 615,75 грн. Перевіривши розрахунок пені за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» судом встановлено, що розрахунок здійснено вірно та підлягає стягненню в заявленій сумі 2 615,75 грн.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пунктом 3.8. договору визначено, що в разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

Оскільки заборгованість становить більше трьох місяців, позивачем нараховано на суму простроченої орендної плати штраф в розмірі 10%, що складає: 21 278,01 грн. х 10% = 2 127,80 грн.

Суд, перевіривши розрахунок штрафу за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» за договором оренди № 3506 від 13.04.2016 за період з липня по жовтень 2017 включно у розмірі 2 127,80 грн., наданого позивачем, приходить до висновку, що він є вірним, відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 09.10.2017 по справі № 908/1807/17 договір №3506 від 13.04.2016 оренди нерухомого майна розірваний. Вказане рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало чинності 24.10.2017.

Пунктом 10.9 договору визначено, що у разі припинення або розірвання договору майно протягом трьох робочих днів з дати розірвання (припинення), повертається орендарем орендодавцю або підприємству/товариству, вказаному орендодавцем.

Відповідно до акту приймання - передавання державного нерухомого майна, ФОП Козиряцький Ю.М. повернув, а РВ ФДМУ по Запорізькій області прийняло державне нерухоме майно за договором № 3506 - 03.01.2018.

Згідно з п. 10.11 договору, якщо орендар не виконує обов'язку щодо повернення майна в термін, визначений в п. 10.9 договору, орендар сплачує орендодавцю неустойку в розмірі подвійної орендної плати за останній повний місяць оренди за весь час, що відраховується від дати припинення або розірвання договору до підписання акта приймання-передавання, який підтверджує фактичне повернення орендованого майна.

Суд, перевіривши розрахунок неустойки за період з 24.10.2017 по 02.01.2018 в сумі 26 622,77 грн., наданого позивачем, приходить до висновку, що він є вірним, відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Чинне законодавство України не визначає переліку об'єктивних обставин, що ускладнюють або роблять неможливим застосування загального порядку примусового виконання рішень.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно із п. 4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Наведеними вище належними, допустимими та достовірними доказами позивач довів існування заборгованості відповідача. В свою чергу, відповідач жодних доказів на їх спростування суду не надав.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, належними, допустимими, достовірними, достатніми та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім цього, суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 розділу 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року становить 1762 гривні.

Враховуючи розмір позовних вимог у даній справі, сума судового збору становить 1 762,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.05.2018 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області звернулось до суду з позовом про стягнення з ФОП Козиряцького Ю.М. заборгованості у розмірі 52 644,33 грн. При зверненні до суду РВ ФДМУ сплатило судовий збір у розмірі 3 200,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 143 від 13.11.2017.

Згідно з ч. 2 ст. 123 ГПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

На підставі викладеного, сплачений судовий збір у розмірі 1 438,00 грн. буде повернуто РВ ФДМУ за надходженням відповідного клопотання про що буде винесено ухвалу.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 762,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 76-79, 86, 129, 233, 236 - 238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Козиряцького Юрія Миколайовича (АДРЕСА_1, код ІПН НОМЕР_1) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 50, ) заборгованості за договором оренди № 3506 від 13.04.2016 у розмірі 52 644 (п'ятдесят дві тисячі шістсот сорок чотири) грн. 33 коп., з яких: основна заборгованість з орендної плати договором оренди № 3506 від 13.04.2016 за період з липня 2017 по жовтень 2017 у розмірі 21 278 (двадцять одна тисяча двісті сімдесят вісім) грн. 01 коп., пеня за період з 01.08.2017 по 23.10.2017 включно у розмірі 2 615 (дві тисячі шістсот п'ятнадцять) грн. 75 коп., штраф за період з липня по жовтень 2017 на суму 2 127 (дві тисячі сто двадцять сім) грн. 80 коп. та 26 622 (двадцять шість тисяч шістсот двадцять дві) грн. 77 коп. неустойки за період з 24.10.2017 по 02.01.2018 та судовий збір у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. за наступними реквізитами: одержувач: державний бюджет Запорізького району, 22080300, , Банк одержувача: ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО: 813015, р/р 0122. Видати наказ.

Повний текст рішення складено: 27.07.2018.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.