ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2018м. ДніпроСправа № 904/1869/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Єпік А.М.

за позовом Приватного наукового-виробничого підприємства "Практика", м. Суми

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкрейніан Терра Лекс", м. Дніпро

про визнання договору поставки від 01.11.2015 укладеним та виконаним

Представники:

від позивача: Коломоєць Д.М., довіреність № б/н від 31.07.2018 року, адвокат;

від відповідача: не з'явився;

вільний слухач: ОСОБА_3, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 виданий 27.03.2018 року.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне науково-виробниче підприємство "Практика" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкрейніан Терра Лекс" про визнання договору поставки від 01.11.2015 укладеним та виконаним. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує ухиленням зі сторони відповідача укласти договір поставки від 01.11.2015.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні на 05.06.2018 о 11:00

У підготовче засідання 05.06.2018 з'явився представник позивача, представник відповідача у судове засідання не з'явився, витребуваних судом документів не надав, що є підставою для відкладення розгляду справи.

Так, відповідачем вимоги ухвали суду від 04.05.2017 не виконані, крім того, для правильного вирішення господарського спору існує необхідність повторно викликати представників позивача та відповідача у судове засідання.

Ухвалою суду від 05.06.2018 відкладено розгляд справи до 26.06.2018 о 11:00 год.

У підготовче засідання 26.06.2018 представник відповідача не з'явився, витребуваних судом документів не надав, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

У судовому засіданні представник позивача зазначив, що ним були надані всі можливі та допустимі докази.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 26.06.2018 закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 24.07.2018 о 12:00год.

Представник відповідача в судове засідання 24.07.2018 не з'явився, вимоги суду, викладених в ухвалі Господарського суду Дніпропетровської області не виконав, письмовий відзив на позов не надав, про місце, дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Частиною 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Стаття 202 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але відповідач не скористався своїм правом на участь свого представника у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (ст. 194 Господарського процесуального кодексу України).

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку, вищевизначеному чинними правовими нормами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі видаткової накладної № РН-11О5-О5 від 05.11.2015 позивачем було отримано товар на суму 51 000,00грн (копія накладної міститься в матеріалах справи)

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з істотних умов договору; договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Частиною 1 ст. 181 Господарського кодексу України передбачено, що допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Товар був прийнятий відповідачем без будь-яких зауважень в повному обсязі, без претензій, що підтверджено підписом повноважного представника відповідача у накладних.

Підписання сторонами накладної без укладання договору купівлі-продажу є встановленням права продавця вимагати сплати за продані товари та відповідного обов'язку покупця оплатити їх, оскільки така накладна містить перелік проданих товарів із зазначенням їх вартості.

Тобто, між позивачем та відповідачем досягнуто домовленості щодо поставки обумовленого товару в кількості, асортименті і за ціною, зазначеною в накладній, що відповідає визначенню договора, укладеного у спрощений спосіб

В силу ст. 712 Цивільного кодексу України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують права та обов'язки.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як встановлено вимогами ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Отже, з моменту отримання товару за накладною у відповідача виникло зобов'язання перед позивачем з оплати отриманого товару.

Відтак, твердження позивача, що відповідач не надавав рахунку-фактуру на оплату товару, що призвело до порушення порядку оплати отриманого товару не грунтується на діючому законодавстві.

Матеріалами справи підтверджено оплату отриманого позивачем від відповідача товару, а саме позивач перерахував грошові кошти за отриманий товар, що підтверджується платіжними дорученнями № 204 від 23.11.2015 на суму 8 000,00 грн. та № 242 від 25.12.2015 на суму 43 000,00 грн. (а.с.14-15).

Таким чином, між позивачем та відповідачем відбувся договір поставки який виконаний сторонами в повному обсязі.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем не надано доказів порушення або оспорювання його цивільного права, невизнання відповідачем обставин, пов'язаних з поставкою та оплатою позивачем отриманого від відповідача товару.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Виходячи з викладеного, позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позові Приватного наукового-виробничого підприємства "Практика" ( 40020, м. Суми, проспект Курський, 26, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкрейніан Терра Лекс" (49000, м. Дніпро, вул. Свердлова, 77, ) про визнання договору поставки від 01.11.2015 року укладеним та виконаним - відмовити в повному обсязі.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 30.07.2018.

Суддя В.Г. Бєлік