ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" липня 2018 р.Справа № 33/205-07

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Савченко А.А.

при секретарі судового засідання Бєсєдіній М.М.

розглянувши матеріали справи

за позовом ДП "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз України", м. Київ
до КП БРР "Балаклійські теплові мережі", м. Балаклія
простягнення 757808,09 грн.
за участю:

представника позивача - ОСОБА_1, дов. № 77/17 від 27.12.2017р.;

представника відповідача - ОСОБА_2, дов. б/н від 01.03.2018р.;

представника Балаклійського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області - ОСОБА_3, посвідчення ХК № 0236 від 15.12.2017р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 02 серпня 2007 року по справі № 33/205-07 позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з Комунального підприємства Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" на користь Дочірнього підприємства "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз України" 589046,09 грн. боргу, витрати по сплаті державного мита у сумі 7579,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн.

На примусове виконання рішення суду було видано відповідний наказ.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.08.2010р. Задоволено заяву ДП "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз України" про заміну сторони у виконавчому провадженні. Здійснено заміну позивача по справі з ДП "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз України" () на його правонаступника - Дочірню Компанію "Газ України" НАК "Нафтогаз України" ().

18 червня 2018 року до суду надійшла скарга ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" на дії посадових осіб органу державної виконавчої служби (вх. № 17543), в якому скаржник просить суд:

1. Визнати причини пропуску процесуального строку поважними та поновити строк на оскарження дій посадових осіб органу державної виконавчої служби.

2. Прийняти скаргу до розгляду.

3. Визнати неправомірними дії посадових осіб органу ДВС щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 31.10.2014р. з виконання наказу господарського суду Харківської області від 17.08.2007р. № 33/205-07.

4. Визнати недійсною постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 31.10.2014р. з виконання наказу господарського суду Харківської області від 17.08.2007р. № 33/205-07.

5. Визнати неправомірними дії посадових осіб органу ДВС щодо ненадіслання ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 31.10.2014р. з виконання наказу господарського суду Харківської області від 17.08.2007р. № 33/205-07 разом з оригіналом виконавчого документу.

В обґрунтування скарги скаржник посилається на порушення з боку посадових осіб ДВС матеріального права, а саме ст.ст.6, 11, 31, 47 Закону України "Про виконавче провадження", а тому вважає дії посадових осіб Балаклійського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області неправомірними, а постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 31.10.2014 недійсною. Також, скаржник зазначає, що посадовими особами ДВС не було надіслано на адресу стягувача постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 31.10.2014р. разом з оригіналом виконавчого документа, що фактично призвело до втрати наказу господарського суду Харківської області від 17.08.2007 по справі № 33/205-07.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.06.2018р. прийнято скаргу та призначено її до розгляду на 02 липня 2018 року об 11:00 год. Зобовязано скаржника надати до суду правове обґрунтування скарги, з зазначенням конкретних посадових осіб, дії яких є предметом оскарження, письмові докази в обґрунтування поважності причини пропуску строку для оскарження відповідних дій посадових осіб. Викликано уповноваженого представника Балаклійського районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області в призначене судове засідання 02 липня 2018 року, визнано його явку обовязковою. Зобов'язано Балаклійський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області надати суду письмовий відзив на скаргу, його документальне та нормативне обґрунтування. Запропоновано відповідачу (боржнику) надати суду письмовий відзив на скаргу, його документальне та нормативне обґрунтування.

02 липня 2018 року до суду надійшов відзив Балаклійського підприємства теплових мереж на скаргу на дії державної виконавчої служби, в якому відповідач (боржник) заперечує проти скарги в повному обсязі та просить суд залишити скаргу без розгляду або відмовити в її задоволенні, з тих підстав, що скаржником оскаржуються рішення, дія або бездіяльність посадових осіб органу ДВС взагалі, а не конкретних державних виконавців органу ДВС. Крім того, вважає, що скаржником пропущено строк на оскарження.

В судовому засіданні 02.07.2018р. постановлено ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні з розгляду скарги ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" на дії посадових осіб органу державної виконавчої служби (вх. № 17543) до 12 липня 2018 року о 14:00 год. відповідно до п. 2,3 ст. 216 ГПК України, яку було занесено до протоколу судового засідання від 02.07.2018р.

03 липня 2018 року скаржником надано до суду додаткові письмові пояснення до скарги, в яких зазначено, що ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" зазначити прізвище, ім'я та по-батькові державного виконавця не має можливості, оскільки не отримувала постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 31.10.2014р. і ці дані не зазначені у листі органу ДВС від 02.05.2018р. № 9345. Також, скаржник заперечуючи проти відзиву Балаклійського підприємства теплових мереж зазначив, що скаргу від 17.05.2018 за № 31/13-1985 ДК "Газ України" подано у строки встановлені ст.341 ГПК України, тому відповідно до ч.2 ст.231 ГПК України строк при повторному зверненні до суду може бути поновлено.

12 липня 2018 року до суду надійшов відзив Балаклійського районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області на скаргу, в якому ДВС просить суд відмовити у задоволенні скарги ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", з тих підстав, що на теперішній час виконавче провадження знищено, тому доказів направлення оригіналу виконавчого документу стягувачу надати фактично неможливо. Крім того, стягувач не був позбавлений можливості протягом здійснення виконавчих дій звернутись до державного виконавця з клопотанням про одержання документів виконавчого провадження, проте таким правом не скористався.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.07.2018 в судовому засіданні з розгляду скарги ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" на дії посадових осіб органу державної виконавчої служби (вх. № 17543) оголошено перерву на 27 липня 2018 року о 10:00 год.

Представник скаржника скаргу підтримує, просить суд її задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у скарзі.

Представник боржника проти скарги заперечує, просить суд залишити скаргу без розгляду або відмовити в її задоволенні з підстав, викладених у відзиві.

Представник Балаклійського районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області просить суд відмовити в задоволенні скарги з підстав, викладених у відзиві.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, заслухавши пояснення представників скаржника, боржника та Балаклійського районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі у справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права заявника (ч. 3 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України).

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що суб'єктом оскарження за ГПК України (в редакції з 15.12.2017 року) є конкретно визначена особа - державний виконавець або інша посадова особа органу державної виконавчої служби, яка несе відповідальність за свої дії або бездіяльність під час виконання судового рішення.

В той же час, стягувач подав скаргу (вх.№ 17543) на дії посадових осіб органу державної виконавчої служби взагалі, тобто без визначення конкретної особи - державного виконавця, дії якого оскаржуються, що не відповідає приписам ст.ст. 339-342 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, суд зазначає, що стягувачем не подано до скарги ані оригіналу, ані копії постанови про повернення виконавчого документа від 31.10.2014 року, яку він просить визнати недійсною та відносно винесення якої просить визнати неправомірними дії посадових осіб органу ДВС.

У відповідності до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Враховуючи, що предметом оскарження є визнання недійсною постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 31.10.2014р., ані копії, ані оригіналу якої ні стягувачем, ні представником ВДВС до суду не подано, будь-яких клопотань про її витребування у порядку, визначеному чинним ГПК України, до суду не заявлено, суд зазначає про неможливість дослідження відповідного доказу і як наслідок неможливість повно, всебічно і об'єктивно розглянути скаргу в частині визнання недійсною постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 31.10.2014р. з виконання наказу господарського суду Харківської області від 17.08.2007р. № 33/205-07.

Суд вважає необхідним зазначити, що правова позиція стосовно неможливості прийняття судового рішення про визнання недійсним правочинів, які є предметом оскарження у судовому порядку, без дослідження в судовому засіданні їх оригіналів, висловлена в постанові Верховного суду від 04 квітня 2018 року по справі № 912/2185/16 та є обов'язковою для судів при прийнятті судових рішень.

Крім того, суд вважає необхідним звернути увагу на те, що відповідно до ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження", реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово.

Про наявність інформації в автоматизованій системі виконавчого провадження стосовно виконання рішення у даній справі свідчить лист Балаклійського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області № 9345 від 02.05.2018 року, в якому останній зазначає, що за результатами перевірки даних зі спеціального розділу автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що наказ господарського суду Харківської області по справі № 33/205-07 від 17.08.2007 року про стягнення заборгованості в сумі 596 743,09 грн., був повернутий стягувачу на підставі п. 2 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" (відсутність у боржника майна).

Таким чином, скаржник не був позбавлений можливості отримувати своєчасно відповідну інформацію з автоматизованої системи виконавчого провадження стосовно вчинення державним виконавцем виконавчих дій під час виконання рішення у даній справі, в тому числі отримати і копію відповідної постанови.

У відповідності до п. 9.9 Розділу 9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 N 2274/5 та розділу XI п.2 Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 року № 1829/5, встановлено, що строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік.

Матеріалами справи встановлено, що на теперішній час спірне виконавче провадження, журнали реєстрації вхідної та вихідної кореспонденції за спірний період знищені, тому дослідити усі обставини вчинення виконавчих дій за спірним виконавчим провадженням є неможливим.

Суд зазначає, що у відповідності до ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" (чинна редакція) та ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції від 21.04.1999р.), визначено права та обов'язки сторін та інших учасників виконавчого провадження, зокрема, сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти клопотання та користуватися іншими правами.

Але матеріалами справи встановлено та не спростовано представником стягувача в судовому засіданні, що фактично з моменту пред'явлення стягувачем виконавчого документа до органу ДВС, стягувач упродовж майже чотирьох років не звертався до відповідного органу з питань виконання наказу господарського суду у даній справі.

Вказані обставини свідчать про недобросовісне користування стягувачем своїми правами та обов'язками, що призвело до виникнення ситуації, коли навіть у разі задоволення поданої скарги, судове рішення, яке є обов'язковим до виконання, не може бути виконане, оскільки наказ втрачено, а спірне виконавче провадження знищено.

Крім того, обґрунтовуючи свої доводи, скаржник посилається на те, що спірне виконавче провадження входило до складу зведеного виконавчого провадження, але виконавчі документи у складі зведеного виконавчого провадження державним виконавцем були передані до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області для подальшого виконання, тоді як наказ господарського суду від 17.08.2007р. № 33/205-07 був повернутий стягувачу в зв'язку з відсутністю майна боржника, що на думку стягувача є неприпустимим.

В якості доказу вказаних обставин скаржником надано до матеріалів скарги постанову про арешт коштів боржника від 03.09.2014р., яку було винесено під час примусового виконання виконавчих документів у складі зведеного виконавчого провадження № 44326613.

Даючи оцінку постанові про арешт коштів боржника від 03.09.2014р., судом встановлено, що наказ господарського суду Харківської області від 17.08.2007 у справі № 33/205-07 у складі зведеного виконавчого провадження не перебував, тому доводи скаржника щодо перебування наказу господарського суду Харківської області від 17.08.2007 у справі № 33/205-07 у складі зведеного виконавчого провадження № 44326613 є не підтвердженими належними доказами по справі та безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд зазначає, що посилаючись на неотримання стягувачем від органу виконавчої служби постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 31.10.2014р. разом з оригіналом виконавчого документа, скаржником не надано суду належних доказів їх неотримання, як і не надано належних доказів на підтвердження обставин, викладених у скарзі, у зв'язку з чим доводи скаржника є безпідставними та необґрунтованими належними письмовими доказами.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні скарги Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на дії посадових осіб органу державної виконавчої служби (вх. № 17543) в повному обсязі.

Але суд вважає необхідним звернути увагу на те, що відповідно до п. 19.4 перехідних положень ГПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

У разі пропуску строку для пред'явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (ч. 1 ст. 329 ГПК України).

Отже, на підставі п. 19.4 перехідних положень ГПК України та ст. 329 ГПК України, з метою виконання рішення у даній справі, стягувач має право звернутись до суду із заявами про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката втраченого наказу.

Керуючись ст. ст. 231, 232-234, 339, 342 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" на дії посадових осіб органу державної виконавчої служби (вх.№ 17543) відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 01.08. 2018 року.

Судд ОСОБА_4