РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2018Справа №910/5796/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Блажівської О.Є, розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи №910/5796/18

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ»

(03056, м.Київ, вул.Борщагівська,154, )

до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» - Відповідач-1

(04053, м.Київ, вул.Січових Стрільців, 37-41, )

Комунального підприємства «Харківводоканал» -Відповідач-2

(61013, Харківська обл., м.Харків, вул.Шевченка, 2, )

про відшкодування 54 142,68 грн

Без виклику представників учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», 10 травня 2018 року звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача-1 - Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», та відповідача-2 - Комунального підприємства «Харківводоканал», про відшкодування збитків в розмірі 54 142,68 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані твердженнями позивача про те, що 04.07.2017 між позивачем та ОСОБА_1 був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту №511/17-Тз/Х/01, предметом якого є страхування транспортного засобу «Хюндай Акцент», державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Як зазначає позивач, 06.12.2017 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Хюндай Акцент», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу «ГАЗ» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, який відповідно до довідки №964027 про дорожньо-транспортну пригоду та постанови Дзержинського районного суду м.Харкова у справі №638/19270/17 від 20.02.2018 порушив Правила дорожнього руху України, у зв'язку з чим, позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», просить стягнути з відповідача-1 - Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», страхове відшкодування в порядку регресу у розмірі 53 142,68 грн, а з відповідача-2 - Комунального підприємства «Харківводоканал», частину відшкодування збитків в розмірі 1 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.05.2018 вищевказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення її недоліків протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

30.05.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» надійшли докази усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.06.2018 відкрито провадження у справі №910/5796/18, призначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив; витребувано у Моторного (транспортного) страхового бюро України наступну інформацію по полісу № АК/6860948: якою страховою компанією виданий даний поліс; строк його дії; тип полісу; розміри лімітів відповідальності, розмір франшизи; який автомобіль застраховано; по відношенню до якої особи його укладено.

З метою повідомлення сторін про розгляд справи, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, Ухвала Господарського суду міста Києва від 01.06.2018 у справі №910/5796/18 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження сторін, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

11.06.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником позивача на виконання вимог Ухвали Господарського суду міста Києва від 01.06.2018 надано документи, які були витребуванні Господарським судом міста Києва.

14.06.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Моторно (транспортного) страхового бюро України надійшла відповідь на виконання Ухвали суду про відкриття провадження у справі, а саме надана інформація щодо полісу № АК/6860948.

18.04.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» - відповідача -1, надійшла заява про зупинення провадження у справі №910/5796/18 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №910/7449/17.

22.06.2018 Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2018 заяву про зупинення провадження у справі №910/5796/18 і додані до неї документи повернуто заявнику без розгляду.

25.06.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника Комунального підприємства «Харківводоканал» - відповідача -2, надійшло пояснення на вимоги суду із підтвердженням сплати частини відшкодування збитків в розмірі 1 000,00 грн.

25.06.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» надійшло заперечення до заяви про зупинення провадження у справі.

02.07.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» - відповідача-1, надійшов відзив на позовну заяву.

02.07.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» - відповідача-1, надійшло клопотання про витребування доказів.

02.07.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» - відповідача-1, повторно надійшла заява про зупинення провадження у справі №910/5796/18 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №910/7449/17.

16.07.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» повторно надійшло заперечення до заяви про зупинення провадження у справі.

Відповідно до ст.252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 1 статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Так, Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.06.2018 відкрито провадження у даній справі та ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Також Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.06.2018 встановлено, у відповідності до ст.251 Господарського процесуального кодексу України, відповідачам строк - протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі - для подання суду: обґрунтованого письмового відзиву на позовну заяву, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення або визнання вимог позивача з посиланням на діюче законодавство та з дотриманням приписів статті 165 Господарського процесуального кодексу України; доказів направлення відзиву з доданими до нього документами на адресу позивача.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім» - відповідачем-1, Ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.06.2018 отримано 05.06.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №887, однак, відзив Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» - відповідача -1, на позовну заяву надійшов до Господарського суду міста Києва лише 02.07.2018, тобто із порушенням строку, встановленого судом.

При цьому, відповідачів було попереджено про те, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене, суд залишає відзив Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» - відповідача -1, на позовну заяву без розгляду.

Окрім цього, Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.06.2018 запропоновано всім учасникам справи надати суду у строк до 25.06.2018 всі заяви, клопотання, заперечення з дотриманням вимог до форми та змісту заяв з процесуальних питань, встановлених ст.170 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, клопотання Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» - відповідача -1, про витребування доказів, заява Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» - відповідача -1, про зупинення провадження у справі №910/5796/18 та заперечення Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» до заяви про зупинення провадження у справі залишено судом без розгляду.

Більше того, Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім» - відповідач-1, в клопотанні про витребування доказів просить суд зобов'язати позивача надіслати відповідачу окремі документи, в тому числі читаємі та належним чином завірені копії всіх документів, доданих до позовної заяви.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п.1 ч.1 ст.42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії тощо, враховуючи викладене, Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім» - відповідач -1, не скористався наданими йому процесуальними правами.

За приписами частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на які посилається позивач на підтвердження позовних вимог, а відповідачі на підтвердження заперечень на позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04.07.2017 між позивачем (Страховик) та ОСОБА_1 (Страхувальник) був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту №511/17-Тз/Х/01, предметом якого є страхування транспортного засобу «Хюндай Акцент», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

З матеріалів справи вбачається, що 06.12.2017 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Хюндай Акцент», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу «ГАЗ» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, який відповідно до довідки №964027 про дорожньо-транспортну пригоду та постанови Дзержинського районного суду м.Харкова у справі №638/19270/17 від 20.02.2018 порушив Правила дорожнього руху України.

Внаслідок зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди застрахований у Приватного акціонерного товариства «Cтрахова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» транспортний засіб - «Хюндай Акцент» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження.

Вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу - «Хюндай Акцент» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в результаті його пошкодження у вказаній вище дорожньо-транспортній пригоді визначена на підставі рахунку-фактури від 15.12.2017 №ХА-0005299 та становить 56 722,68 грн.

Окрім цього, відповідно до Звіту №1766 від 21.12.2017 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Хюндай Акцент» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 64 090,40 грн.

Позивач на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту №511/17-Тз/Х/01 від 04.07.2017, з урахуванням рахунку-фактури №ХА-0005299 від 15.12.2017, Звіту №1766 від 21.12.2017, а також Страхового акту №006.01356717-1 від 11.01.2018, здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 54 142,68 грн, що підтверджується платіжним дорученням №977519 від 12.01.2018.

Судом встановлено, що після відкриття провадження у справі відповідачем -2 - Комунальним підприємством «Харківводоканал», було сплачено частину відшкодування збитків в розмірі 1 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1453 від 15.06.2018.

Пунктом 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття рішення у зв'язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами.

За таких обставин, враховуючи те, що частина відшкодування збитків в сумі 1 000,00 грн була погашена відповідачем-2 - Комунальним підприємством «Харківводоканал», після звернення позивача до суду з даним позовом, суд дійшов висновку, що на момент розгляду даної справи предмет спору в частині стягнення 1 000,0 грн припинив своє існування в силу погашення вказаної суми відшкодування після подачі позову до суду.

Таким чином, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України в частині стягнення з відповідача-2 - Комунального підприємства «Харківводоканал», 1 000,00 грн.

Виходячи з приписів ст.20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 Цивільного кодексу України).

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло в межах суми 54 142,68 грн право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал страхування», після здійснення виплати страхового відшкодування в сумі 54 142,68 грн, що підтверджується платіжним дорученням №977519 від 12.01.2018, не звертався до відповідача-1 - Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», та відповідача-2 - Комунального підприємства «Харківводоканал», із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку зворотної вимоги, доказів протилежного позивачем не надано.

Згідно зі ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов'язків свого попередника.

Враховуючи викладене, у даних правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов'язанні.

Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов'язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов'язок із відшкодування шкоди не виконала.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі №3-303гс15.

Позивач виплативши згідно з Договором добровільного страхування наземного транспорту №511/17-Тз/Х/01 від 04.07.2017 страхове відшкодування, отримав права кредитора до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Як вбачається з матеріалів справи, транспортний засіб автомобіль марки «ГАЗ» державний реєстраційний номер НОМЕР_2, яким спричинено ДТП, застрахований у Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» - відповідача-1.

Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 37.1.4 статті 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Верховним Судом України у постанові від 15.04.2015 у справі №3-49гс15 висловлено правовий висновок, що норма п. 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає можливість відмови страховика у виплаті страхового відшкодування страхувальнику в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж встановлених строків, і не містить підстав для відмови у задоволенні вимоги страховика, який виплатив страхове відшкодування згідно з договором майнового страхування, до особи, відповідальної за завдані збитки, про відшкодування виплачених ним фактичних сум у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Крім того, переглядаючи постанову Вищого господарського суду України від 01.07.2014 у справі №910/17223/13, прийняту за результатом розгляду аналогічних правовідносин, Верховний Суд України у постанові від 04.11.2014 у справі №3-165гс14 дійшов правового висновку, що наведена норма матеріального права регулює порядок страхового відшкодування у правовідносинах між потерпілим (або особою, яка має право на отримання відшкодування) і страховиком, які відбуваються до заміни кредитора, з огляду на що до нового кредитора обов'язок подачі заяви не перейшов і не міг перейти, оскільки для останнього відповідач не є страховиком у розумінні наведеної норми, а є особою, відповідальною за завдані збитки в порядку ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування».

З огляду на викладене Верховний Суд України у справі №3-165гс14 від 04.11.2014 дійшов висновку, що позивач у справі (страховик за договором добровільного страхування) отримав право вимоги потерпілої особи після виплати останній страхового відшкодування та не зобов'язаний звертатися безпосередньо до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність, з вимогою виплати матеріального відшкодування, а може реалізувати своє право шляхом подачі позову до суду.

При цьому, згідно із частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов'язок.

Враховуючи викладене, оскільки позивачем сплачене страхове відшкодування, позивач отримав право вимагати від відповідачів виплати страхового відшкодування на умовах, в порядку та у спосіб, що передбачені положеннями Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Однак, відповідно до п.37.1.4 ст.37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, з моменту скоєння ДТП.

Відповідно до п.35.1 ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно із п.36.1 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Суд зазначає, що обов'язок з виплати страхового відшкодування у страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальної (полісом) виникає за наявності всіх елементів юридичного складу, зокрема: настання страхового випадку - ДТП; подання заяви на виплату страхового відшкодування та інших необхідних документів, передбачених п. 35.2 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Отже, заява про виплату страхового відшкодування не є досудовою претензією, а є обов'язковим елементом юридичного складу, за наявності якого у відповідача (страховика за полісом) настає обов'язок з виплати страхового відшкодування.

Отже, позивачем повинна була б бути подана заява на виплату страхового відшкодування у порядку, передбаченому п. 35.1. ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Отже, враховуючи викладене, у силу приписів статі 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора (потерпілого) у відповідному зобов'язанні саме на тих умовах, які існували в останнього, що в цьому випадку полягає в набутті права отримати відшкодування завданої шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов'язань виключно за умови подання йому у визначений законодавством строк заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування) та пов'язаного з цим ризику, який полягає у можливості реалізації страховиком наданого йому положеннями підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» права на відмову у виплаті страхового відшкодування в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених строків.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №910/7449/17.

Оскільки, як вбачається з матеріалів справи, доказів подання позивачем заяви на виплату страхового відшкодування не було, у зв'язку з чим суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» - Відповідача-1, відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі, однак, позивачем не було подано зазначеної вище заяви. Суд відзначає, що відповідно до ч.6 ст.130 Господарського процесуального кодексу України у випадках, встановлених частинами третьою - п'ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв'язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.

Так, оскільки провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з Комунального підприємства «Харківводоканал» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» відшкодування збитків в розмірі 1 000 (одна тисяча) грн 00 коп на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з відсутністю предмета спору підлягає закриттю, сума судового збору може бути повернута за клопотанням Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», в пропорційному розмірі задоволених вимог.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються у разі відмови в позові на позивача, а отже судові витрати за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» - Відповідача-1, покласти на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування».

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 231, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з Комунального підприємства «Харківводоканал» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» відшкодування збитків в розмірі 1 000 (одна тисяча) грн 00 коп у зв'язку з відсутністю предмета спору.

2. У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» відмовити.

3. Судові витрати за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» покласти на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування».

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.Є. Блажівська