ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2018 року Справа № 923/349/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В. при секретарі Горголь О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державного підприємства "Адміністрація річкових портів", м.Київ

до: Комунального підприємства "Херсонський комунальний транспортний сервіс", м.Херсон

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідач-1: Херсонська міська рада Херсонської області, м.Херсон

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-2: Управління Державної казначейської служби України у м. Херсоні Херсонської області

про стягнення заборгованості в сумі 54 507,64 грн. за договором бербоутного чартеру від 23.03.2016 року № 01/03-243

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув;

від третіх осіб: не прибув;

Державне підприємство "Адміністрація річкових портів" (позивач) звернулося до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Херсонський комунальний транспортний сервіс" (відповідач) та за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Херсонської міської ради Херсонської області (третя особа-1) про стягнення стягнення заборгованості в сумі 54 507,64 грн. за договором бербоутного чартеру від 23.03.2016 року № 01/03-243, на підставі ст. 16 ЦК України, статей 193, 198, 216-218 ГК України, ст. 4, ч.2 ст.171, ст. 247 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 11.05.2018 року відкрито провадження у справі № 923/349/18. Розгляд справи визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті призначено на 05.06.2018 року.

Позивач у позовній заяві та відповіді на відзив посилається на наступні обставини:

- починаючи з 01.01.2018 відповідач, в порушення умов Договору бербоутного чартеру від 23.03.2016 року № 01/03-243, допускає прострочення чартерної плати, в наслідок чого, на момент звернення до суду з позовом сума основного боргу складає 53 371,50 грн. з ПДВ;

- відповідно до ст. 34 Додаткових статей до бербоутного чартеру за прострочення сплати платежів визначених статтею 28 цього чартеру, Фрахтувальники сплачують на користь Судновласників пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня, від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення платежу;

- позивач не погоджується із запереченнями відповідача проти частини позовних вимог щодо стягнення сум пені та 3% річних, оскільки вважає, що повну відповідальність, за порушення обов'язку оплати та наслідків невиконання вказаного зобов'язання за договором бербоутного чартеру від 23.03.2016 року № 01/03-243 несе саме КП "Херсонський комунальний транспортний сервіс", як самостійний суб'єкт господарювання відповідальність за зобов'язаннями якого не несе навіть засновник;

24.05.2018 року від третьої особи-1 до Господарського суду Херсонської області надійшло клопотання № 749/01-24 від 23.05.2018 в якому повідомляє, що КП "Херсонський комунальний транспортний сервіс" Херсонської міської ради є самостійним прибутковим суб'єктом господарювання, створеним для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення господарської діяльності в порядку, визначеному чинним законодавством. Просить розглянути справи без його участі та повністю покладається на справедливе, вмотивоване. обґрунтоване рішення суду.

25.05.2018 року до Господарського суду Херсонської області надійшла заява Комунального підприємства "Херсонський комунальний транспортний сервіс" про залучення третьої особи до участі у справі, відповідно до якої просить залучити до участі у справі - Управління Державної казначейської служби України у м.Херсоні Херсонської області як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 31.05.2018 року подану відповідачем заяву задоволено, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-2 - Управління Державної казначейської служби України у місті Херсоні Херсонської області. Внесено виправлення до ухвали суду від 11.05.2018 року.

25.05.2018 року до Господарського суду Херсонської області надійшов відзив на позовну заяву від відповідача. Відповідач у відзиві на позовну заяву визнав позовні вимоги в частині щодо стягнення суми основної заборгованості та заперечує проти позовних вимог у частині щодо стягнення сум пені та 3% річних, посилаючись на наступні обставини:

- заборгованість по оплаті чартерної плати за перший квартал 2018 року, у сумі 197 938,50 грн., в тому числі заборгованість у сумі 53 371,50 грн., відповідно до укладеного Договору по теплоходу «Роман Кош» утворилася внаслідок того, що Управлінням Державної казначейської служби України у м. Херсоні (далі по тексту - Управління) не здійснюється оплата за надані КП «ХКТС» послуги, відповідно укладених договорів бербоутного чартеру, додаткових угоди до них та згідно плану використання бюджетних коштів на 2018 рік;

- як на підставу нездійснення вказаних платежів за рахунок бюджетних коштів, Управління, посилається на те, що з 01 серпня 2016 року (для всіх замовників) набрав чинності Закон України «Про публічні закупівлі» 25 грудня 2015 року № 922- VIII (далі по тексту - Закон № 922-VIII). На виконання покладених на Управління функцій по контролю у сфері закупівлі та недопущення здійснення платежів, які не відповідають вимогам законодавства, встановлено, що згідно річного плану закупівель КП «ХКТС», розмір бюджетного призначення або очікувана вартість предмету закупівель (ДК021-2015:63720000-2 Послуги з обслуговування водних видів транспорту), складає 917 333,40 грн., що перевищує встановлену Законом №922-VIII дозволену вартість предмета закупівлі у 200 000 грн.;

- Управлінням запропоновано КП «ХКТС», у відповідності до положень Закону №922-VIII, провести тендер на закупівлю послуг з обслуговування водних видів транспорту (фрахту річкового транспорту), про вказані обставини та неможливість здійснення чартерної плати до моменту проведення відкритих торгів, КП «ХКТС» повідомило позивача листом від 16 лютого 2018 року № 680;

- відповідач стверджує, що порушення зобов'язань по оплаті чартерної плати за перший квартал 2018 року виникло у зв'язку із тим, що саме Управлінням Державної казначейської служби України у м. Херсоні не здійснюються відповідні платежі, а відповідачем вжито всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язання, і зазначена обставина, на думку відповідача, свідчить про відсутність його вини у невиконанні грошового зобов'язання у спірних правовідносинах.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 05.06.2018 року розгляд справи відкладено. Продовжено строк розгляду справи на тридцять днів на підставі положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Позивач, повідомлений про час, дату і місце проведення засідання господарського суду належним чином, відповідно до ст. ст. 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, не скористався своїм правом на участь у вирішенні спору, про причини неявки господарський суд не повідомив (том I, а.с. 126,130).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-2 у відзиві на позовну заяву, не заперечує проти позовних вимог, просить суд прийняти рішення згідно чинного законодавства, посилаючись на наступні обставини. Планом використання бюджетних коштів по коду програмної класифікації видатків 1917450 "Інша діяльність у сфері транспорту" Комунальному підприємству "Херсонський комунальний транспортний сервіс" передбачено на 2018 рік 1 101 626,00 грн., в тому числі на оплату бербоутного чартету 207 645,00 грн., який затверджено на підставі рішення ради від 23.02.2018 року та надано на облік до управління Казначейства 15.03.2018 року. Паспорт бюджетної програми на 2018 рік Управління транспортної, дорожньої інфраструктури і зв'язку Херсонської міської ради по КПКВК МБ 1917450, затверджений 12.03.2018 року. Закон України "Про публічні закупівлі" від 25.12.2015 року № 922-VIII (далі - Закон) застосовується: до замовників, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 200 тисяч гривень, а робіт - 1,5 мільйона гривень; до замовників, які здійснюють діяльність в окремих сферах господарювання, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 1 мільйон гривень, а робіт - 5 мільйонів гривень. Згідно статті 4 Закону закупівля здійснюється відповідно до річного плану. Річний план, додаток до річного плану та зміни до них безоплатно оприлюднюються на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель протягом п'яти днів з дня їх затвердження. Річний план складається та затверджується тендерним комітетом або уповноваженою особою замовника відповідно до статті 11 Закону. Комунальним підприємством "Херсонський комунальний транспортний сервіс" оголошено відкриті торги на послуги з обслуговування водних видів транспорту за кодом класифікатора ДК021-2015: 63720000-2, відповідно до інформації, наведеної в річному плані закупівель, та розміщеного в електронній системі закупівель, опубліковано 02.02.2018 року, змінено 14.02.2018 року розмір бюджетного призначення або очікувана вартість предмета закупівлі складала 792 978,23 грн. Процедура відкритих торгів відмінена 02.03.2018 року.

Комунальним підприємством "Херсонський комунальний транспортний сервіс" оголошено відкриті торги на послуги з обслуговування водних видів транспорту за кодом класифікатора ДК021-2015: 63720000-2, відповідно до інформації, наведеної в річному плані закупівель, та розміщеного в електронній системі закупівель, опубліковано 02.03.2018 року, розмір бюджетного призначення або очікувана вартість предмета закупівлі складала 792 978,23 грн. Процедура відкритих торгів відмінена 19 березня 2018 року. Комунальним підприємством "Херсонський комунальний транспортний сервіс", оголошено переговорну процедуру на послуги з обслуговування водних видів транспорту за кодом класифікатора ДК021-2015: 63720000-2, відповідно до інформації, наведеної в річному плані закупівель, та розміщеного в електронній системі закупівель, опублікованого 11.04.2018 року, розмір бюджетного призначення або очікувана вартість предмета закупівлі складала 917 333,40 грн. Дану процедуру не закінчено. КП "Херсонський комунальний транспортний сервіс" звернулось до управління Казначейства листом від 15.05.2018 року за № 862 щодо оплати бербоут - чартера згідно копій додаткових угод, укладених з ДП "Адміністрація річкових портів" від 11.01.2018 року, посилаючись на рішення міської ради від 25.03.2016 року. Зазначеним рішенням міська рада: "з метою забезпечення своєчасному початку навігації річкового транспорту загального користування у 2016 році в акваторії м. Херсона" надала дозвіл КП "Херсонський комунальний транспортний сервіс" на підписання договорів бербоут-чартеру з ДП "Адміністрація річкових портів". В рішенні ради чітко зазначений період - 2016 рік та не йдеться мова про наступні роки. Підприємством спочатку укладено додаткові угоди (січень 2018 року), а потім, в лютому 2018 року, оголошено процедуру відкритих торгів. Крім того, початкова сума, зазначена в річному звіті, не враховувала січневе підвищення вартості бербоуту.

02.08.2018 року від відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державної казначейської служби України у м.Херсоні Херсонської області надійшли заяви про здійснення розгляду справи без їх участі.

З'ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, господарський суд,

в с т а н о в и в:

Між державним підприємством "Адміністрація річкових портів" (надалі за текстом рішення - Позивач) та комунальним підприємством "Херсонський комунальний транспортний сервіс" (надалі за текстом рішення - Відповідач) було укладено договір бербоутного чартеру теплоходу «Роман Кош» від 23.03.2016 року № 01/03-243 (надалі за текстом рішення - Договір, бербоутний чартер) (аркуші справи 36 - 53), строком на 60 місяців (бокс 20).

23.03.2016, відповідно до ст. 29 Договору, теплохід було передано у чартер та складено акт здачі-приймання судна (том I, а.с. 54).

Порядок, строки оплати та розмір чартерної плати встановлено у боксі 21 та ст. 28 Додаткових статей до бербоутного чартеру.

Відповідно до п. 1 додаткової угоди від 11.01.2018 року до Договору (том I, а.с.55) розмір плати встановлено в розмірі 213 486,00 грн. з ПДВ за кожні 12 місяців.

На виконання умов Договору, з урахуванням вищевказаної додаткової угоди, сторонами складено та підписано акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № ДП- 0000052 за перший квартал 2018 року в сумі 53 371,50 грн. з ПДВ (том I, а.с.57).

Відповідно до ст. 28 Додаткових статей до бербоутного чартеру, встановлено, що виплата чартерної плати здійснюється рівними частинами, щоквартально, до 5 числа місяця, який йде за звітнім кварталом.

Станом на 26.04.2018 року - плата за перший квартал 2018 року в сумі 53 371,50 грн. не сплачена, чим порушено ст. 28 Додаткових статей до бербоутного чартеру. Сума основного боргу відповідача перед позивачем складає 53 371,50 грн. з ПДВ, що не заперечується відповідачем.

Відповідно до ст. 34 Додаткових статей до бербоутного чартеру за прострочення сплати платежів визначених статтею 28 зазначеного чартеру, Фрахтувальники сплачують на користь Судновласників пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня, від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до статуту КП «ХКТС» Комунальне підприємство «Херсонський комунальний транспортний сервіс» (КП «ХКТС») (код 01235573) юридична адреса: 73000, Херсонська обл., місто Херсон, вулиця Залізнична, будинок 8, здійснює на території м. Херсона та Херсонської області наступні види діяльності: Коди КВЕД: 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 49.31 Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення (основний); 50.30 Пасажирський річковий транспорт.

Рішенням Херсонської міської ради від 23 лютого 2018 року №1275, КП «ХКТС» виділена фінансова підтримка на відкриття навігації у сумі 1 101 626,00 грн.

11 січня 2018 року КП «ХКТС» підписано додаткову угоду до укладеного договору бербоутного чартеру теплоходу та акт здачі-приймання (надання послуг) за перший квартал 2018 року.

Планом використання бюджетних коштів на 2018 рік на оплату бербоутного чартеру (оренда теплоходів) чартерна плата передбачена сума 917 333,40 грн., в тому числі 207 645,00 грн. коштів місцевого бюджету.

Заборгованість по оплаті чартерної плати за перший квартал 2018 року, у сумі 197 938,50 грн., в тому числі заборгованість у сумі 53 371,50 грн., відповідно до укладеного Договору по теплоходу «Роман Кош» утворилася внаслідок того, що Управлінням Державної казначейської служби України у м. Херсоні (надалі за текстом рішення - Управління, Третя особа) не здійснюється оплата за надані КП «ХКТС» послуги, відповідно укладених договорів бербоутного чартеру, додаткової угоди до нього, згідно плану використання бюджетних коштів на 2018 рік.

Як на підставу нездійснення вказаних платежів за рахунок бюджетних коштів Управління посилається на те, що з 01.08.2016 року (для всіх замовників) набрав чинності Закон України «Про публічні закупівлі» 25.12.2015 року № 922- VIII (надалі за текстом - Закон № 922-VIII). На виконання покладених на Управління функцій по контролю у сфері закупівлі та недопущення здійснення платежів, які не відповідають вимогам законодавства, встановлено, що відповідно до річного плану закупівель КП «ХКТС» розмір бюджетного призначення або очікувана вартість предмету закупівель (ДК021-2015:63720000-2 Послуги з обслуговування водних видів транспорту) складає 917 333,40 грн., що перевищує встановлену Законом № 922-VIII дозволену вартість предмета закупівлі у 200 000 грн.

Управлінням запропоновано КП «ХКТС», відповідно до положень Закону № 922-VIII, провести тендер на закупівлю послуг з обслуговування водних видів транспорту (фрахту річкового транспорту).

Про вказані обставини та неможливість здійснення чартерної плати до моменту проведення відкритих торгів відповідач повідомив позивача листом від 16.02.2018 року № 680 (том I, а.с.92).

Своїм листом від 02.03.2018 року № 01/01-158 (том I, а.с.93-94) позивач повідомив відповідача про те, що Договір бербоутного чартеру був укладений до моменту набрання законної сили Законом № 922-VIІI тому, враховуючи викладені у листі Мінекономрозвитку від 27.10.2016 року N3302-06/34307-06 роз'яснення, на думку позивача, його вимоги не поширюються на договори, укладені до набрання чинності Законом № 922-VIII. Посилаючись на обов'язковість договору, позивач зазначив, що не буде приймати участь у процедурах закупівлі на послуги фрахту в зв'язку із тим, що вже має укладений Договір з КП «ХКТС», та вимагав від останнього погасити заборгованість.

На виконання вимог Закону № 922-VІІI відповідач двічі оголошував відкриті торги на закупівлю послуг з бербоутного чартеру (Закупівля UA-2018-02-13-003559-d та UA - 2018-03-02-001278-а). Обидва рази торги не відбулись з причини недостатньої кількості учасників (роздруківки з системи «ПРОЗОРРО» в томі I, а.с. 89-91).

В подальшому, листами від 23 березня 2018 року № 744, від 29 березня 2018 року № 758, від 12 квітня 2018 року № 802 (том I, а.с. 95-96, 98-99, 101-102), позивач був запрошений відповідачем до передбаченої Законом № 922-VI11 процедури переговорів.

Своїми листами від 27 березня 2018 року № 01/05-204, від 03 квітня 2018 року № 01-05/211, від 13 квітня 2018 року № 01/05-247 (том I, а.с. 97, 101, 103) позивач повідомив, що не має змоги та підстав для подання цінових пропозицій для участі у переговорній процедурі, передбаченій Законом № 922-VIII, та у черговий раз вимагав відповідача погасити заборгованість за Договором.

На адресу Управління відповідачем було направлено лист від 14 травня 2018 року № 862 (том I, а.с. 110) в якому КП «ХКТС», посилаючись на те, що ним виконано вимоги Закону № 922-VIIl - оголошено торги, які двічі не відбулися з причин недостатності учасників, а також на те, що ДП «Адміністрація річкових портів» тричі запрошувалося до переговорів і тричі надало відмову від участі у процедурі, просило оплатити бербоут чартер (чартерну плату), згідно додаткових угод, укладених на підставі рішення Херсонської міської ради від 25 березня 2016 року № 144, за квартал у сумі - 197 938,50 грн., в тому числі 53 371,50грн. (теплоход «Роман Кош»).

У відповідь на вищевказаний лист Управлінням у листі від 18 травня 2018 року № 05-26-3381/295 (том I, а.с. 111) відповідачу запропоновано провести переговорну процедуру, відповідно до норм Закону № 922-УІІІ яка, як вбачається з доданих до відзиву доказів, вже була проведена відповідачем. Аналогічна відповідь щодо причин і підстав не проведення оплати, була надана Управлінням на адвокатський запит (том I, а.с. 112, 113).

Відповідно до ст. 912 ЦК України за договором чартеру (фрахтування) одна сторона (фрахтівник) зобов'язується надати другій стороні (фрахтувальникові) за плату всю або частину місткості в одному чи кількох транспортних засобах на один або кілька рейсів для перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти або з іншою метою, якщо це не суперечить закону та іншим нормативно-правовим актам.

Порядок укладення договору чартеру (фрахтування), а також форма цього договору встановлюються транспортними кодексами (статутами).

Поняття договору чартеру (фрахтування) суден визначено у ст. 203 Кодексу торговельного мореплавства України, відповідно до якої, за договором чартеру (фрахтування) судна на певний час судновласник зобов'язується за обумовлену плату (фрахт) надати судно фрахтувальнику для перевезення пасажирів, вантажів та для інших цілей торговельного мореплавства на певний час. Надане фрахтувальнику судно може бути укомплектоване екіпажем (тайм-чартер) або не споряджене і не укомплектоване екіпажем (бербоут-чартер).

Відповідно до ст. 204 КТМ України договір чартеру (фрахтування) судна на певний час повинен бути укладений у письмовій формі.

Відповідно до ст. 212 КТМ України фрахтувальник сплачує судновласнику фрахт в порядку і терміни, передбачені договором чартеру (фрахтування) судна на певний час. Він звільняється від сплати фрахту і витрат щодо судна за час, протягом якого судно було непридатне для експлуатації внаслідок неморехідного стану, за винятком випадків, коли непридатність судна настала з вини фрахтувальника.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов Договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 2 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Правочин, яким скасовується чи обмежується відповідальність за умисне порушення зобов'язання, є нікчемним.

Аргументи, наведені відповідачем, щодо відсутності підстав для задоволення позову в частині стягнення пені, приймаються судом, оскільки відповідачем доведено належними та допустимими доказами, що ним вжито всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання основного грошового зобов'язання (доведено свою невинуватість у невиконанні основного грошового зобов'язання).

Позивач у своїх запереченнях на вказані вище аргументи відповідача, викладених у відповіді на відзив, помилково посилається умови ст. 32 Додаткових статей до бербоутного чартеру (якими наведено випадки звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання (наявність форс-мажорних обставин) та документи, якими вказані обставини підтверджуються, а саме: документ, виданий Торгово-промисловою палатою України), а також на положення ст. 617 ЦК України (відповідно до якої особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів) оскільки статті 614 та 617 ЦК України містять різні підстави для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Аргументи, наведені відповідачем, щодо відсутності підстав для задоволення позову в частині стягнення суми з урахуванням 3% річних, не приймаються судом, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам законодавства, а проценти річних, за своєю правовою природою не відносяться до господарських санкцій (відповідальності за невиконання грошових зобов'язань).

Аргументи, наведені позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову в частині стягнення 53371 грн. 50 коп. заборгованості, 92 грн. 12 коп. з урахуванням 3% річних приймаються судом, оскільки відповідають фактичним обставинам справи, умовам укладеного сторонами Договору та вимогам законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень частин 1 та 3 ст. 74, 76 - 79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З'ясувавши викладені обставини, дослідивши в судовому засіданні подані докази, оцінивши аргументи учасників справи, суд дійшов висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до господарського суду були порушені відповідачем, тому заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в частині, щодо стягнення 53 371 грн. 50 коп. заборгованості, 92 грн. 12 коп. з урахуванням 3% річних. Не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині, щодо стягнення 1 044 грн. 02 коп. пені.

11 червня 2018 року позивач у відповіді на відзив (т.1 а.с.133-139) просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

30 липня 2018 року до матеріалів справи позивачем надано клопотання про долучення доказів розміру судових витрат, в якому він просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 17450,76 грн. (т.2 а.с.19-33).

Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обовязок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як роз'яснено у підпункті 6.5 пункту 6 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв'язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є оціночним поняттям, яке вирішується господарським судом на власний розсуд, а зменшення розміру таких витрат є правом господарського суду.

Разом з цим, суд враховує, що сторони договору про надання правової допомоги мають право визначити будь-який розмір витрат на правову допомогу в господарському процесі, однак, суд може обмежити розмір сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Відповідно до пункту 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Таким чином, одержання послуг адвоката є правом сторони.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.05.2018 між Державним підприємством "Адміністрація річкових портів" та адвокатом Сербуловим Олександром Володимировичем (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 4346/10, видане 28.10.2010) укладено договір про надання правничої допомоги, за умовами якого адвокат (виконавець) приймає на себе доручення Клієнта надати професійну правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором. 04.06.2018 року та 25.07.2018 року на виконання Договору від 21.05.2018 сторонами складено Акти приймання-передачі юридичних послуг про те, що виконавцем надані, а замовником прийняті юридичні послуги, а саме:

- 04.06.2018 р. підготовлено відповіді на відзив на позовну заяву у справі №923/348/18 на суму 3000,00 грн.;

- 04.06.2018 р. підготовлено заперечення на заяву про залучення третьої особи у справі №923/348/18 на суму 3000,00 грн.;

- 04.06.2018 р. підготовлено відповіді на відзив на позовну заяву у справі №923/349/18 на суму 3000,00 грн.;

- 04.06.2018 р. підготовлено заперечення на заяву про залучення третьої особи у справі №923/349/18 на суму 3000,00 грн.;

- 24.07.2018 р. вивчено відзив на позовну заяву у справі №923/348/18, підготовлено правову позицію на суму 3000,00 грн.;

- 25.07.2018 р. зібрано докази, підготовлено та подано відповідь на відзив на позовну заяву у справі №923/348/18 на суму 3000,00 грн.;

- 24.07.2018 р. вивчено відзив на позовну заяву у справі№923/349/18, підготовлено правову позицію на суму 3000,00 грн.;

- 25.07.2018 р. зібрано докази, підготовлено та подано відповідь на відзив на позовну заяву у справі №923/349/18 на суму 3000,00 грн.

Суд звертає увагу позивача, що не є належним доказом надання послуг по справі №923/348/18 в межах розгляду справи №923/349/18.

Доказів факту оплати Державним підприємством "Адміністрація річкових портів" послуг адвоката в сумі 24000,00 грн. до матеріалів справи не надано.

Суд звертає увагу позивача, що вказаний розмір вартості юридичних послуг, що повязані із захистом прав та законних інтересів Державного підприємства "Адміністрація річкових портів", надання йому адвокатом вищеперелічених послуг, ще не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на послуги адвоката в зазначеному розмірі, оскільки розмір таких витрат має бути доведений та документально обґрунтований, виходячи з розумної необхідності судових витрат для даної справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1700,00 грн., з огляду на наступне.

Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При вирішенні питання про розмір суми, яка підлягає відшкодуванню стороні за послуги адвоката, має бути врахована як ціна позову, яку вказав позивач у позовній заяві, так і критерії об'єктивного визначення розміру суми послуг адвоката.

У листі Вищого господарського суду України від 13.02.2002 № 01-8/155 «Про деякі питання практики застосування окремих норм чинного законодавства у вирішенні спорів та внесення змін і доповнень до деяких інформаційних листів» наведена така позиція: «вирішуючи питання про розподіл витрат, які підлягають сплаті за послуги адвоката, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування названих витрат не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним. За таких обставин суд, з урахуванням матеріалів конкретної справи, зокрема, ціни позову, може обмежити цей розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи».

Зменшуючи суму відшкодування витрат на оплату послуг адвоката, суд виходить з того, що адвокат Сербулов Олександр Володимирович не був присутнім в судових засіданнях, не надав доказів на підтвердження того, що Державним підприємством "Адміністрація річкових портів" йому сплачено вартість наданих послуг. Суду не надано доказів, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката у розмірі 24000,00 грн., їх розрахунок із посиланням на вартість оплати послуг адвокатів, яка склалася у регіоні, наявні відомості статистики про ціни на ринку адвокатських послуг, тощо. Крім того, жодним чином не доведено факту виготовлення адвокатом складних процесуальних документів в процесі розгляду справи, які потребують відповідних затрат часу.

Враховуючи принципи співрозмірності та розумності судових витрат, з огляду на клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката (т.2 а.с.7), відсутність доказів щодо оплати наданих послуг Державним підприємством "Адміністрація річкових портів", судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1700,00 грн. суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом не приймається до уваги посилання відповідача на наявність підстав, відповідно до ч. 1 ст. 130 ГПК України, для повернення позивачу з держбюджету 50 % сплаченого останнім судового збору у зв'язку з визнанням позову відповідачем, оскільки відповідачем позовні вимоги визнано частково.

З урахуванням викладених обставин та норм права, керуючись ст. ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з комунального підприємства "Херсонський комунальний транспортний сервіс" (73000, місто Херсон, вулиця Залізнична, будинок 8; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 01235573) на користь державного підприємства "Адміністрація річкових портів" (04119, місто Київ, вулиця Мельникова, будинок 40; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 33404067) 53 371 грн. 50 коп. заборгованості, 92 грн. 12 коп. з урахуванням 3% річних, 1 681 грн. 19 коп. витрат по сплаті судового збору, 1700,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3.В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення підписано 06.08.2018 року

Суддя В.В.Литвинова