КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2018 р. Справа№ 911/1431/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Сітайло Л.Г.

Зеленіна В.О.

За участю секретаря судового засідання Москаленко Г.С.

представники сторін:

від позивача - Руденко А.О. - ордер КВ № 362328 від 13.07.2018

представники інших сторін у судове засідання 01.08.2018 не прибули,

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті»

на ухвалу Господарського суду Київської області

від 05.07.2018

у справі № 910/7726/18 (суддя Христенко О.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті»

до 1. Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального

округу Чуловського Володимира Анатолійовича

2. Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального

округу Запорожець Ірини Григорівни

3. Комунального підприємства Київської обласної ради

«Готово»

4. Приватного нотаріуса Васильківського районного

нотаріального округу Тернюк Єлизавети Володимирівни

5. Комунального підприємства «Новозаводське» Мартинівської

сільської ради Пулинського району Житомирської області

6. Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального

округу Чорнєй Віти Володимирівни

7. Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального

округу Колесник Ольги Ігорівни

8. Міністерства юстиції України

9. Товариства з обмеженою відповідальністю «Віп Преміум

Груп»

10. Товариства з обмеженою відповідальністю «Престижіо

Груп»

про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх

обтяжень, визнання недійсним договору іпотеки

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.07.2018 у справі № 911/1431/18 відмовлено у відкритті провадження у справі, у зв'язку з порушенням правил підвідомчості та об'єднання позовних вимог.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Київської області від 05.07.2018 у справі № 911/1431/18 скасувати та передати справу на розгляд суду першої інстанції. Скарга мотивована тим, що даний спір стосується майнового права позивача пов'язаного зі скасуванням записів у державних реєстрах та визнання недійсним договору між юридичними особами.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.07.2018 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді: Ткаченка Б.О., суддів Зеленіна В.О., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.07.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» у справі № 911/1431/18 та призначено до розгляду в судовому засіданні на 01.08.2018.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для повного, всебічного та правильного вирішення справи, а також невірно застосовано норми процесуального права, що призвело до прийняття невірного судового рішення.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд ухвалу Господарського суду Київської області від 05.07.2018 у справі № 911/1431/18 скасувати та передати справу на розгляд суду першої інстанції.

Представник інших сторін у судове засідання не прибули, повідомлення про дату та час розгляду справи надсилалися за адресами вказаними в апеляційній скарзі.

Колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку оскаржуваної ухвали суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників відсутніх сторін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

З позовної заяви встановлено, що Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» (далі - позивач, ТОВ «Аверс-Сіті») звернулося до Господарського суду Київської області з даним позовом до відповідачів:

1. Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича;

2. Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Запорожець Ірини Григорівни;

3. Комунального підприємства Київської обласної ради «Готово»;

4. Приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Тернюк Єлизавети Володимирівни;

5. Комунального підприємства «Новозаводське» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області;

6. Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй Віти Володимирівни;

7. Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Колесник Ольги Ігорівни;

8. Міністерства юстиції України;

9. Товариства з обмеженою відповідальністю «Віп Преміум Груп»;

10. Товариства з обмеженою відповідальністю «Престижіо Груп»,

з вимогою про скасування рішень про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, визнання недійсним договору іпотеки.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду Київської області від 05.07.2018 у справі № 911/1431/18 відмовлено у відкритті провадження у справі, у зв'язку з непідвідомчістю спору господарському суду (в частині вимог п.п. 1-8 позовної заяви), оскільки кінцевими власниками спірної квартири зазначені фізичні особи та неможливістю надіслати за підсудністю справу (в частині вимог п. 9 позовної заяви) через порушення позивачем правил об'єднання вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства.

Стосовно підвідомчості даного спору, судова колегія відмічає наступне.

У позовній заяві позивач заявляє вимоги немайнового характеру: скасувати ряд рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про реєстрацію права власності не об'єкт нерухомості (квартиру) за фізичними та юридичною особою, а також про визнання недійсним договору іпотеки.

Положеннями п. 6 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України до юрисдикції господарських судів належать справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України до юрисдикції господарських судів належать справи у спорах щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Судова колегія відмічає, що з аналізу п. 6 ч. 1 ст. 20 та п. 13 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України можна зробити висновок, що господарським судам підвідомчі справи з позовними вимогами щодо реєстраційних дій, пов'язаних з спірним майном та майновими правами, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору (вимоги) щодо порушення або відновлення права власності чи іншого речового права на майно.

Положеннями ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Якщо фактичною стороною таких відносин є фізична особа, яка не є підприємцем, то спір буде підвідомчий судам цивільної юрисдикції.

Тобто, спори про оскарження похідних реєстраційних дій за наявності основної приватно-правової вимоги, в залежності від фактичного суб'єктного складу спору (осіб чиї права порушуються та осіб, яким відповідне право належить на час розгляду справи), відносяться до юрисдикції цивільних або господарських судів. У випадку оскарження реєстраційних дій суб'єкта, який виконує владно-управлінські функції, за відсутності у спорі приватно-правової вимоги, спір відноситься до адміністративної юрисдикції.

Позивач зазначає, що у даній справі оспорюючи офіційне визнання і підтвердження державою факту набуття третіми особами речових прав на нерухоме майно, він намагається відновити своє право власності. Тобто, існує спір про право, спір щодо законності виникнення у третіх осіб права власності на об'єкт нерухомості (квартиру), яка є власністю позивача.

У позовній заяві зазначено, що спірна квартира наразі зареєстрована за фізичними особами.

Враховуючи наведене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначені позивачем у позовній заяві вимоги про скасування рішень реєстраторів про державну реєстрацію права власності на квартиру, власниками якої наразі є фізичні особи, відноситься до юрисдикції цивільних судів.

Слід також відмітити, що у п. 9 прохальної частини позовної заяви позивач просить визнати недійсним з моменту укладення договір іпотеки № 1301 від 04.07.2016, укладений між ТОВ «Віп Преміум Груп» (відповідач-9) та ТОВ «Престижіо Груп» (відповідач-10), місцезнаходженням яких є м. Київ.

За своєю суттю вимога про визнання недійсним договору іпотеки є вимогою немайнового характеру, тому для визначення підсудності застосовуються норми ст. 27 ГПК України, за якою відповідні спори розглядаються за місцезнаходженням або місце проживанням відповідача.

Необхідно також зазначити, що одним з відповідачів зазначено Міністерство юстиції України.

Відповідно до ч. 5 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України (виключна підсудність) спори, у яких відповідачем є Кабінет Міністрів України, міністерство чи інший центральний орган виконавчої влади, Національний банк України, Рахункова палата, Верховна Рада Автономної Республіки Крим або Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, а також справи, матеріали яких містять державну таємницю, розглядаються місцевим господарським судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Проте, згідно ст. 21 Господарського процесуального кодексу України не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Аналізуючи зміст ст. 21 та ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про неможливість надіслати справу за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва, оскільки у позовній заяві об'єднано вимоги, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства.

З огляду на встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про повернення позовної заяви позивачеві.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Обставини, викладені Товариством з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвалу Господарського суду Київської області від 05.07.2018 у справі № 911/1431/18 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» (апелянта).

Керуючись ст.ст. 20-31, 76-79, 86, 129, 173-174, 269-270, 275-276, 282, 284 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Київської області від 05.07.2018 у справі № 911/1431/18 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 911/1431/18 повернути до Господарського суду Київської області.

3. Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді Л.Г. Сітайло

В.О. Зеленін

Повний текст судового рішення складено 03.08.2018