ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2018 р. Справа № 911/635/18

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Белишевій А. В.

за участю представників учасників справи:

від позивача : ОСОБА_1 (довіреність № 14-133 від 06.07.2018 р.);

від відповідача : ОСОБА_2 (довіреність № 1 від 17.01.2018 р.)

розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна", (01001, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, м. Київ)

до Ставищенського житлово-комунального підприємства, (09400, вул. Цимбала Сергія, буд. 48-А, смт Ставище, Ставищенський район, Київська область)

про стягнення 351 331, 08 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна" звернулось в господарський суд Київської області із позовом до Ставищенського житлово-комунального підприємства про стягнення 230 886, 71 грн пені, 19 877, 73 грн 3% річних та 100 566, 64 грн інфляційних збитків.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем неналежним виконанням відповідачем свого обов'язку щодо оплати природного газу за договором купівлі-продажу природного газу № 2153/15-БО-17 від 05.12.2014 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.04.2018 р. відкрито провадження у справі № 911/635/18 за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна" до Ставищенського житлово-комунального підприємства про стягнення 351 331, 08 грн, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження і призначено її розгляд у підготовчому засіданні із викликом та за участю представників учасників справи на 25.04.2018 р.

25.04.2018 р. за наслідками підготовчого засідання судом оголошено перерву до 16.05.2018 р.

16.05.2018 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив № 02-11/256 від 15.05.2018 р. на позовну заяву, у якому він просить суд у задоволенні позову відмовити повністю.

16.05.2018 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 30.05.2018 р.

25.05.2018 р. до канцелярії суду від позивача надійшла відповідь № 14/4-1637 від 23.05.2018 р. на відзив, що долучена судом до матеріалів справи.

30.05.2018 р. за наслідками підготовчого засідання судом оголошено перерву до 13.06.2018 р.

13.06.2018 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від відповідача надійшли заперечення № 02-11/324 від 12.06.2018 р. на відповідь, у яких він просить суд у задоволенні позову відмовити повністю.

13.06.2018 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.06.2018 р.

22.06.2018 р. до канцелярії суду від позивача надійшла відповідь на заперечення № 14/4-1847 від 20.06.2018 р., що долучена судом до матеріалів справи.

27.06.2018 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від відповідача надійшло заперечення на відповідь № 02-5/345 від 26.06.2018 р., у якому просить взяти до уваги розрахунки відповідача та вважає, що нарахування штрафів та пені повинно проводитись з урахуванням погашеної суми 272 442, 25 грн в січні 2015 року, а не з 25.06.2015 як вважає позивач.

27.06.2017 р. у судовому засіданні судом оголошено перерву до 11.07.2018 р.

11.07.2018 р. у судовому засіданні судом оголошено перерву до 18.07.2018 р.

16.07.2018 р. до канцелярії суду від відповідача надійшло клопотання № 02/11-368 від 12.07.2018 р. про приєднання листа № 02-2/812а від 12.06.2015 р. до матеріалів справи.

18.07.2018 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання № 14/4-238 від 17.07.2018 р. про приєднання до матеріалів справи доказів.

18.06.2017 р. у судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві, відповідях на відзив.

Представник відповідача у судовому засіданні надав усні пояснення щодо своїх заперечень проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позову повністю з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву, запереченнях на відповіді.

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

05.12.2014 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір № 2153/15-БО-17 купівлі-продажу природного газу, згідно умов п. 1.1. якого Продавець зобов'язується передати у власність Покупцю у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ (надалі - газ) на умовах цього договору.

Згідно з п. 1.2. договору газ, що продається за цим договором, використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями (далі - споживачам Покупця).

Відповідно до п. 2.1. договору Продавець передає покупцеві з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року газ обсягом до 360 тис. куб. м. (триста шістдесят тисяч куб. м), у тому числі по місяцях кварталів (тис. куб м):

МісяцьОбсягМісяцьОбсягМісяцьОбсягМісяць Обсяг
січень80квітень20липень-жовтень25
лютий60травень-серпень-листопад45
березень60червень-вересень-грудень70
I кв.120II кв.20III кв.-IV кв.140

Відповідно до п. 3.3. договору приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання газу Покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу Покупця.

Пунктом 3.4. договору передбачено, що не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, Покупець зобовязується надати Продавцеві підписані та скріплені печатками Покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобовязується повернути Покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між Сторонами.

Пунктом 5.2. договору визначено, що ціна за 1000 куб. м газу становить 5 900, 00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердження тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%;

- податок на додану вартість за ставкою - 20%.

Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 366, 70 грн., крім того ПДВ -20% - 73, 34 грн., всього з ПДВ - 440, 04 грн. (чотириста сорок гривень 04 коп.)

До сплати за 1000 куб. м. природного газу - 6 384, 70 грн., крім того ПДВ - 20% - 1 276, 94 грн., всього з ПДВ - 7 661, 64 (сім тисяч шістсот шістдесят одна гривні, 64 коп.) гривень.

Згідно з п. 6.1. договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа наступного за місяцем поставки газу.

Пунктом 11. договору визначено строк його дії, згідно якого цей договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін, і діє у частині поставки газу до 31.12.2015 р. включно, а у частині розрахунків - до їх повного здійснення.

Крім того між позивачем та відповідачем було підписано Додаткову угоду № 1 від 10.02.2015 р., Додаткову угоду № 2 від 10.03.2015 р., Додаткову угоду № 3 від 15.04.2015 р., Додаткову угоду № 4 від 15.05.2015 р., Додаткову угоду № 5 від 30.06.2015 р., Додаткову угоду № 6 від 20.07.2015 р., Додаткову угоду № 7 від 15.10.2015 р., Додаткову угоду № 8 від 22.10.2015 р., Додаткову угоду № 9 від 02.11.2015 р., Додаткову угоду № 10 від 25.11.2015 р. до договору купівлі-продажу природного газу № 2153/15-БО-17 від 05.12.2014 р.

На виконання умов договору позивачем у період з січня 2015 р. по грудень 2015 р. було передано у власність (продано) відповідачу природний газ на загальну суму 1 940 253, 28 грн, що підтверджується актом приймання-передачі газу від 31.01.2015 р. за січень 2015 р. на суму 427 435, 24 грн, актом приймання-передачі газу від 28.02.2015 р. за лютий 2015 р. на суму 389 858, 78 грн, актом приймання-передачі газу від 31.03.2015 р. за березень 2015 р. на суму 260 492, 38 грн, актом приймання-передачі газу від 30.04.2015 р. за квітень 2015 р. на суму 18 365, 25 грн, актом приймання-передачі газу від 31.10.2015 р. за жовтень 2015 р. на суму 85 339, 69 грн, актом приймання-передачі газу від 30.11.2015 р. за листопад 2015 р. на суму 346 209, 02 грн, актом приймання-передачі газу від 31.12.2015 р. за грудень 2015 р. на суму 412 552, 92 грн., наявними у матеріалах справи.

У червні 2015. відповідач звернувся до позивача з листом № 02-2/812а від 12.06.2015 р., у якому просив переплату за договором № 1306/14-БО-17 в сумі 272 442, 22 грн направити в погашення заборгованості по договору № 2153/15-БО-17 від 05.12.2014 р.

За період дії договору та на його виконання відповідачем лише станом на 22.09.2016 року було виконано свій обовязок по оплаті природного газу та перераховано позивачу грошові кошти у загальному розмірі 1 940 253, 28 грн, що підтверджується довідкою позивача по операціям Ставищенського житлово - комунального підприємства з 01.12.2014 р. по 30.09.2016 р., підписаної головним бухгалтером, розрахунком ціни позову позивача, наявними у матеріалах справи.

Як було зазначено вище, позивач у своїй позовній заяві, просить суд стягнути з відповідача пеню, передбачену договором № 13/2153/15-БО-17 купівлі-продажу природного газу від 05.12.2014 р., за періоди прострочення відповідачем виконання обовязку по оплаті природного газу за періоди з 17.02.2015 р. по 14.07.2016 р. всього на загальну суму 230 886, 71 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

З приводу вказаної позовної вимоги позивача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 цього ж кодексу передбачено, що покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 цього ж кодексу закріплено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У процесі розгляду справи судом встановлено, що за період дії договору та на його виконання відповідачем лише станом на 22.09.2016 р. було виконано свій обовязок по оплаті природного газу, що підтверджується виписками з банківського рахунку позивача, наявними у матеріалах справи.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж кодексу у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно ч. 6 ст. 232 цього ж кодексу нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Частиною 2 п. 7.2. договору передбачено, що у разі порушення покупцем умов п. 6.1. умов цього договору він у безспірному порядку зобовязується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Згідно п. 9.3. договору строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань встановлюється тривалістю у 5 (пять) років.

Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву № 02-11/256 від 15.05.2018 р. просить відмовити в позові, у зв'язку зі зверенням позивача поза межами річного строку позовної давності, встановленої для вимог про стягнення штрафу

З приводу вказаної заяви відповідача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 цього ж кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п. 1) ч. 2 ст. 258 цього ж кодексу позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Статтею 259 цього ж кодексу передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін.

Частиною 1 ст. 261 цього ж кодексу встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частиною 5 ст. 261 цього ж кодексу передбачено, що за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ч. 2-5 ст. 267 цього ж кодексу заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Пунктом 9.3. договору передбачено, що строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 (пять) років.

Оскільки, як було зазначено вище і встановлено судом у процесі розгляду справи, при укладенні договору № 13/2153/15-БО-17 купівлі-продажу природного газу від 05.12.2014 р. позивач та відповідач досягли згоди щодо збільшення позовної давності щодо вимог про стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань до 5 років, а тому суд дійшов висновку, що позовна давність по заявленій вимозі за договором не спливла, і відповідно позивач в межах строків позовної давності звернувся в господарський суд із позовом до відповідача за захистом своїх прав на стягнення пені від суми основної заборгованості за договором.

Розрахунок пені від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача пені від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди у розмірі 230 886, 71 грн.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача інфляційні збитки від суми основної заборгованості за період прострочення відповідачем виконання обовязку по оплаті природного газу з 01.03.2015 р. по 14.07.2016 р. на суму 351 331, 08 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок інфляційних збитків від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є невірним.

Правильний розрахунок інфляційних збитків від суми основної заборгованості наступний:

Січень

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
01.03.2015 - 31.03.201599832.001.10810781.86110613.86

Лютий

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
01.04.2015 - 30.04..501.14037878.19308436.69
Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
01.05.2015 - 31.05.201591008.851.0222002.1993011.04

Березень

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
01.05.2015 - 31.05..381.0225730.83266223.21

Листопад

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
01.01.2016 - 31.01..721.0092781.97311889.69
Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
01.02.2016 - 31.08..291.03610917.26314444.55

Грудень

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
15.01.2016 - 21.09..921.06426447.50439000.42

Отже, загальний розмір інфляційних збитків від суми основної заборгованості згідно договору у вищевказані періоди становить 88 777, 51 грн.

Отже, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача інфляційних збитків від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди у розмірі 88 777, 51 грн.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача 3 % річних від суми основної заборгованості за період прострочення відповідачем виконання обовязку по оплаті природного газу з 17.02.2015 р. по 21.09.2016 р. на суму 19 877, 73 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Розрахунок 3 % річних від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача 3 % річних від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди у розмірі 19 877, 73 грн.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, запереченнях на відповіді позивача та інших письмових поясненнях по справі щодо неврахування позивачем з 01.01.2015 р. у якості оплати природного газу за договором № 2153/15-БО-17 купівлі-продажу природного газу від 05.12.2014 р. коштів у сумі 272 442, 22 грн., які є переплатою за іншим договором, є необгрунтованими, оскільки позивачем здійснено розрахунок позовних вимог про стягнення 230 886, 71 грн пені, 19 877, 73 грн 3% річних та 100 566, 64 грн інфляційних збитків з врахуванняи листа відповідача № 02-2/812а від 12.06.2015 р.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судові витрати відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Ставищенського житлово-комунального підприємства (09400, Київська область, Ставищенський район, селище міського типу Ставище, вулиця Цимбала Сергія, будинок 48 А; ідентифікаційний код 03346704) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 6; ідентифікаційний код 20077720) 230 886 (двісті тридцять тисяч вісімсот вісімдесят шість) грн 71 (сімдесят одна) коп. пені, 88 777 (вісімдесят вісім тисяч сімсот сімдесят сім) грн 51 (п'ятдесят одна) коп. інфляційних збитків, 19 877 (дев'ятнадцять тисяч вісімсот сімдесят сім) грн 73 (сімдесят три) коп. 3% річних та судові витрати 5 093 (п'ять тисяч дев'яносто три) грн 13 (тринадцять) коп. судового збору.

3. Відмовити в задоволенні інших позовних вимог.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення складений і підписаний

03 серпня 2018 р.