ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2018 року Справа № 923/610/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Остапенко Т.А., при секретарі Фінаровій О.Л., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоснаб 2013», місцезнаходження: 04136, м. Київ, вул. Маршала Гречка, 13 офіс 712, ідентифікаційний код: 38671643

до Приватного підприємства «Інтерком», місцезнаходження: 73000, м. Херсон, вул. 9 Січня, 22, ідентифікаційний код: 24755982

про стягнення 30036,00 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергоснаб 2013» (далі Позивач) звернулося із позовом про стягнення, на підставі ст. ст. 525, 526, 530, 662, 663, 664, 712 ЦК України, з Приватного підприємства «Інтерком» (далі Відповідач) 30036,00 грн., перерахованих Позивачем в якості передоплати, за замовлений, але не поставлений персональний компютер із комплектуючими до нього.

Справа, 03.07.2018 року, на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілена судді Остапенко Т.А.

Ухвалою від 04.07.2018 року судом відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Протягом визначеного у вказаній ухвалі строку, сторонам наданий час для подання заяв по суті справи та заперечень проти розгляду справи без повідомлення (участі) сторін.

Ухвала про відкриття провадження у справі отримана ПП «Інтерком» - 10.07.2018 року, ТОВ «Енергоснаб 2013» - 18.07.2018 року.

20.07.2018 року Відповідачем реалізовано право на ознайомлення із матеріалами справи.

20.07.2018 року Відповідач звернувся до суду із клопотанням про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву. Водночас, всупереч положенням ч. 4 ст. 119 ГПК України, одночасно із заявою про поновлення пропущеного строку, не вчинена процесуальна дія, стосовно якої пропущено строк не подано відзив на позовну заяву.

30.07.2018 року до суду надійшов відзив Відповідача на позовну заяву, у якому останній просив поновити пропущений строк для подання відзиву на позовну заяву та відмовити у задоволенні позову.

Порушуючи питання про поновлення строку на подання відзиву, Відповідач посилається на неотримання позовної заяви, та пізнє ознайомлення із матеріалами справи, що унеможливило підготовку відзиву у визначені в ухвалі про відкриття провадження строки. Разом з тим, наведені Відповідачем обставини, спростовуються наявними у справі матеріалами. Зокрема, описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком підтверджується, що позовна заява, разом із доданими до неї матеріалами, була надіслана Позивачем на адресу Відповідача 03.07.2018 року. Ухвала про відкриття провадження від 04.07.2018 року, згідно поштового повідомлення отримана Відповідачем 10.07.2018 року.

Водночас, з метою реалізації Відповідачем його процесуальних прав відзив долучено судом до матеріалів справи.

Заперечуючи проти позову, Відповідач посилається на необґрунтованість позовних вимог та передчасність звернення до суду із цим позовом. Так, не заперечуючи проти факту порушення зобовязань із поставки, обумовленого із Позивачем товару, Відповідач зазначає, що вказане мало місце через не залежні від них обставини, а саме: у звязку із накладенням арешту на рахунки ПП «Інтерком», на підтвердження чого надав довідку ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» № Д2-663/62/333 від 12.06.2018 року, постанову державного виконавця від 04.05.2018 року та від 07.05.2018 року у ВП № 56318872 про відкриття виконавчого провадження та про арешт коштів ПП «Інтерком». Також у відзиві, зазначає, що рахунок, на який Позивач, з-поміж іншого, посилається, як на підставу для задоволення позовних вимог вказує на умови відвантаження товару, а не на строки виконання поставки.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п'яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв'язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення 03.08.2018.

Дослідивши надані докази, зясувавши обставини, наведені сторонами у заявах по суті справи, суд

в с т а н о в и в:

07.05.2018 року Позивач ТОВ «Енергоснаб 2013», що не заперечується і Відповідачем, замовив у ПП «Інтерком» персональний компютер системний блок Intercom серії Trademark Optimus 3003500, із комплектуючими згідно специфікації № 35 від 07.05.2018 року (а.с. 11).

За фактом здійснення Позивачем замовлення Відповідач виставив Позивачу рахунок № 134 від 07.05.2018 року на суму 30036,00 грн. (а.с. 10).

У рахунку зазначено, що оплата цього рахунку означає погодження з умовами поставки товарів. Повідомлення про оплату є обовязковим, в іншому випадку не гарантується наявність товарів на складі. Товар відпускається за фактом надходження коштів на розрахунковий рахунок постачальника, самовивозом, за наявності довіреності та паспорта.

Згідно вищевказаного рахунку продавцем персонального компютеру системного блоку Intercom серії Trademark Optimus 3003500, із комплектуючими є Відповідач - ПП «Інтерком», а покупцем Позивач ТОВ «Енергоснаб».

Обумовлена у специфікації № 35 від 07.05.2018 року та рахунку № 134 від 07.05.2018 року сума у розмірі 30036,00 грн., 08.05.2018 року, була перерахована Позивачем на рахунок Відповідача, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією платіжного доручення № 1417 від 08.05.2018 року (а.с. 12).

Однак, після здійснення оплати, визначений у специфікації та рахунку товар Позивач, так і не отримав.

З метою досудового врегулювання спору, Позивач листом за вих. № 99 від 15.06.2018 року, звернувся до Відповідача із вимогою поставити товар, або повернути сплачені ними 08.05.2018 року кошти у сумі 30036,00 грн. (а.с. 13-14, 15).

У відповідь на претензію Відповідач листом за вих. № 23 від 23.06.2018 року (а.с. 16) повідомив про неможливість виконання зобовязань чи повернення сплачених Позивачем коштів, у звязку із накладенням державним виконавцем арешту на кошти ПП «Інтерком» (а.с. 45-49).

Факт невиконання Відповідачем зобовязань із відпуску (поставки) обумовленого товару та неповернення коштів у розмірі 30036,00 грн. перерахованих ТОВ «Енергоснаб 2013» в якості 100% передплати за замовлений, але не поставлений товар, стало підставою для звернення останніх до суду із цим позовом.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язання визначається як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятись усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

За загальним правилом, що міститься у п. 1 ч. 1 ст. 208 ЦК України, правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

При цьому, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч. 1 ст. 181 ГК України, допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Так, із здійсненого Позивачем замовлення та виставленого Відповідачем рахунку, в якому міститься посилання на те, що оплата рахунку означає погодження з умовами поставки товарів, а також факту оплати Позивачем виставленого рахунку вбачається, що Позивачем та відповідачем було здійснено погоджувальні дії, які свідчать про укладання у спрощений спосіб правочину, який за своєю правовою природою є договором поставки.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 265 ГК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

На підставі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст.662 ЦК України визначено, що продавець зобовязаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Статтею 663 ЦК України закріплено обовязок продавця передати товар покупцеві товар у строк, встановлений договором купівлі-продажу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 664 ЦК України обовязок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходження товару.

Частиною 2 ст. 693 ЦК України встановлено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Статтею 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За умовами, що зазначені у рахунку № 134 від 07.05.2018 року, товар відпускається за фактом надходження коштів на рахунок постачальника, тобто Відповідача по справі.

Факт виконання Позивачем зобовязань із оплати товару, визначеного у специфікації за виставленим рахунком підтверджується, платіжним дорученням № 1417 від 08.05.2018 року.

Аргументи Відповідача про передчасність звернення позивача до суду, оскільки у виставленому рахунку відсутні умови щодо строку виконання зобовязання з поставки, спростовуються як положеннями статті 530 ЦК України, а саме: визначення строку виконання зобовязання продавця вказівкою на подію - відпуск товару за фактом надходження коштів на розрахунковий рахунок постачальника, так і отриманою ним вимогою покупця із зазначенням семиденного строку передачі товару чи повернення суми передоплати. Виставлений рахунок повністю оплачений покупцем. Обставини узгодження між сторонами відстрочення виконання зобовязань з поставки доказово не підтверджені. Отже, на дату звернення позивача до суду із цим позовом строк виконання зобовязань Відповідача з поставки товару настав.

Однак, всупереч наведеним правовим нормам після надходження коштів, Відповідач не виконав зобовязання із поставки (відпуску) обумовленого у специфікації та рахунку товару - системного блоку Intercom серії Trademark Optimus 3003500 із комплектуючими.

Доказів на спростування наведених обставин Відповідач суду не надав. Також, у відзиві на позовну заяву Відповідачем не заперечуються факти отримання замовлення Позивача, перерахування ним коштів та не поставку товару чи поверненню коштів.

Підтверджені Відповідачем обставини накладення державним виконавцем арешту на грошові кошти Відповідача, не є підставою для його відмови від виконання зобовязань із поставки (відпуску) товару чи їх припинення на підставі статей 598, 607 ЦК України.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги ТОВ «Енергоснаб 2013» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

У звязку із задоволенням позову, відповідно до ст. 129 ГПК України, Позивачу за рахунок Відповідача відшкодовується судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Керуючись 129, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоснаб 2013» - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Інтерком» (місцезнаходження: 73000, м. Херсон, вул. 9 Січня, 22, ідентифікаційний код: 24755982) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоснаб 2013» (місцезнаходження: 04136, м. Київ, вул. Маршала Гречка, 13 офіс 712, ідентифікаційний код: 38671643) 30036,00 грн. передоплати за непоставлений товар, та судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням по справі законної сили.

4. Копію рішення, відповідно до ч. 5 ст. 242 ГПК України, рекомендованим листом з повідомленням про вручення направити на адреси сторін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України).

Повне судове рішення складено 03.08.2018 року

Суддя Т.А. Остапенко