ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/26386/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. - головуючого, Білоуса В.В., Пєскова В.Г.

учасники справи:

боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельне підприємство № 7",

кредитор - Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Хрещатик",

арбітражний керуючий, ліквідатор - Реверук П.К.,

розглянув касаційну скаргу

Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ Хрещатик" Славкіної М.А.

на ухвалу господарського суду м. Києва

від 30.01.2018

у складі судді: Пасько М.В.

та постанову Київського апеляційного господарського суду

від 22.03.2018

у складі колегії суддів: Остапенка О.М. - головуючого, Верховця А.А., Сотнікова С.В.

за заявою

Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне підприємство № 7",

про банкрутство.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 12.01.2016 порушено провадження у справі № 910/26386/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне підприємство № 7" (далі - ТОВ „Будівельне підприємство № 7").

Ухвалою попереднього засідання господарського суду м. Києва від 03.03.2016 у справі № 910/26386/15 затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 87 186 769,95 грн.

Постановою господарського суду м. Києва від 17.05.2016 у справі № 910/26386/15 боржника визнано банкрутом, відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Танську Т.Ю.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 06.09.2016 у справі № 910/26386/15 визнано Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Хрещатик" (далі - ПАТ „КБ „Хрещатик") кредитором боржника на суму 15 822 712,28 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 24.10.2017 у справі № 910/26386/15 достроково припинено повноваження ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Танської Т.Ю. та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Реверука П.К.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 30.01.2018 у справі № 910/26386/15 (суддя - Пасько М.В.) затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ТОВ „Будівельне підприємство № 7" станом на 30.01.2018, ліквідовано ТОВ „Будівельне підприємство № 7" як юридичну особу у зв'язку з банкрутством, провадження у справі закрито.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.03.2018 у справі № 5023/321/11 (головуючий суддя - Остапенко О.М., суддя - Верховець А.А., суддя - Сотніков С.В.) апеляційну скаргу ПАТ „КБ „Хрещатик" на ухвалу господарського суду м. Києва від 30.01.2018 у справі № 910/26386/15 залишено без задоволення. Ухвалу господарського суду м. Києва від 30.01.2018 у справі № 910/26386/15 залишено без змін. Справу № 910/26386/15 повернуто до господарського суду м. Києва.

При цьому, суди попередніх інстанцій, виходили з того, що ліквідатором були виконані всі дії, передбачені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", здійснені всі можливі заходи щодо з'ясування обсягів активу та пасиву боржника шляхом як проведення інвентаризації активів та зобов'язань боржника, так і через здійснення запитів до відповідних органів, що були відображені в ліквідаційному звіті та балансі з додаванням копій документів; майна за банкрутом не зареєстровано.

Не погоджуючись із ухвалою господарського суду м. Києва від 30.01.2018 та постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.03.2018 у справі № 910/26386/15, ПАТ "КБ "Хрещатик" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ Хрещатик" Славкіної М.А. звернулося з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду м. Києва від 30.01.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.03.2018 у справі № 910/26386/15 скасувати, справу направити для подальшого розгляду до господарського суду м. Києва.

В обґрунтування заявлених вимог, скаржник посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, зокрема приписів ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017) (далі - ГПК України).

Автоматизованою системою суду для розгляду справи № 910/26386/15 було визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: Погребняка В.Я. - головуючого, судді - Пєскова В.Г., судді - Катеринчук Л.Й. (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2018 у матеріалах справи).

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Погребняка В.Я. - головуючого, судді - Катеринчук Л.Й., судді - Пєскова В.Г. від 31.05.2018 прийнято справу № 910/26386/15 господарського суду м. Києва до провадження. Відкрито касаційне провадження у справі № 910/26386/15 господарського суду м. Києва за касаційною скаргою ПАТ "КБ "Хрещатик" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ Хрещатик" Славкіної М.А. на ухвалу господарського суду м. Києва від 30.01.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.03.2018 у справі № 910/26386/15. Повідомлено учасників справи, що розгляд касаційної скарги ПАТ "КБ "Хрещатик" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ Хрещатик" Славкіної М.А. відбудеться 31.07.2018. Надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 27.06.2018.

В подальшому, у зв'язку з відпусткою судді Катеринчук Л.Й. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/26386/15 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Білоус В.В., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2018.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Погребняка В.Я. - головуючого, судді - Пєскова В.Г., судді - Білоуса В.В. від 30.07.2018 прийнято справу № 910/26386/15 до провадження. Ухвалено розглянути касаційну скаргу ПАТ "КБ "Хрещатик" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ Хрещатик" Славкіної М.А. на ухвалу господарського суду м. Києва від 30.01.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.03.2018 у справі № 910/26386/15 у судовому засіданні 31.07.2018.

Арбітражний керуючий Реверук П.К. подав відзив на касаційну скаргу ПАТ "КБ "Хрещатик" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ Хрещатик" Славкіної М.А., в якому вказує на її безпідставність і необґрунтованість та просить залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду м. Києва від 30.01.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.03.2018 у справі № 910/26386/15 - без змін.

В судове засідання 31.07.2018 учасники справи явку повноважних представників у судове засідання не забезпечили, про час та дату судового засідання були сповіщені належним чином. Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов'язковою, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників учасників справи.

Перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, заслухавши суддю-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VI, що набрав чинності з 19.01.2013) (далі - Закон про банкрутство) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Статтею 9 вказаного Закону визначено, що справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Перелік основних повноважень ліквідатора викладено у ст. 41 Закону про банкрутство.

Так, відповідно до ст. 41 Закону про банкрутство ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження:

приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження;

виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута;

проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута;

аналізує фінансове становище банкрута;

виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута;

очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу;

пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості;

має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Законом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута;

з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту;

заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими;

подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника;

вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб;

передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню, на строк не менше п'яти років з дати визнання особи банкрутом;

продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом;

повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному реєстратору в електронній формі через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості, необхідні для ведення Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства;

у разі провадження банкрутом діяльності, пов'язаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу. Для цього за погодженням із Службою безпеки України визначає склад ліквідаційної комісії режимно-секретного органу, яка формується в установленому законодавством порядку;

веде реєстр вимог кредиторів;

подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", інформацію центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення;

здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

При цьому, встановлено, що ліквідатор не рідше ніж один раз на місяць надає комітету кредиторів звіт про свою діяльність, інформацію про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника, а також іншу інформацію на вимогу комітету кредиторів.

Крім того, ліквідатор зобов'язаний на вимогу господарського суду та державного органу з питань банкрутства надавати необхідні відомості щодо проведення ліквідаційної процедури.

Відповідно до змісту даної норми, у ліквідаційній процедурі завданням ліквідатора є не проста констатація факту відсутності майна, а дієвий і належний пошук майна банкрута.

Законом про банкрутство передбачена певна сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатору в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків, які додаються до звіту ліквідатора та які є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, яке проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів).

Як вбачається з матеріалів справи, судами попередніх інстанцій встановлено, що з метою формування ліквідаційної маси банкрута ліквідатором направлено запити до реєструючих та контролюючих органів, зокрема:

- до ДПІ у Святошинському районі м. Києва для виявлення рахунків боржника у банках. У відповіді зазначається, що за підприємством-банкрутом зареєстровані рахунки у ПАТ „КБ „Хрещатик", ПАТ "Омега банк" та ПАТ "Перехідний РВС банк". Рахунки ліквідатором були закриті, про що до звіту ліквідатора додано відповідні довідки;

- до Державного реєстру прав на нерухоме майно у м. Чернігові. У відповіді зазначено, що на все нерухоме майно банкрута накладено арешт;

- до Київського міського БТІ. У відповіді зазначено, що без точної адреси нерухомого майна отримати будь-які відомості неможливо;

- до Департаменту земельних ресурсів щодо наявності зареєстрованих за банкрутом земельних ділянок та прав на них, а також за інформацією про обмеження при їх використанні. У відповіді зазначено, що земельні ділянки за ТОВ „Будівельне підприємство № 7" на території м. Києва не обліковуються;

- до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. У витягу з реєстру зазначається, що на все рухоме майно банкрута та накладено арешт;

- до Регіонального сервісного центру МВСУ в Чернігівській області щодо наявності зареєстрованих транспортних засобів у банкрута. У відповіді зазначено, що транспортних засобів не зареєстровано;

- до Державної інспекції сільського господарства щодо реєстрації та перереєстрації банкрутом тракторної, сільськогосподарської. дорожньо-будівельної та меліоративної техніки. У відповіді зазначено, що зареєстрованих тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів у банкрута немає;

- до департаменту морського та річкового транспорту України щодо наявності у власності банкрута плавзасобів. У відповіді зазначається, що записи щодо суден, власником або судновласником яких є ТОВ „Будівельне підприємство № 7" відсутні;

- до головного управління держпраці у Київській області щодо наявності у власності банкрута великовантажних та інших технологічних транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, підіймальних споруд, парових і водогрійних котлів, посудин, що працюють під тиском, трубопроводів, пари та гарячої води. У відповіді повідомляється, що великотоннажні та інші технологічні транспортні засоби, що не підлягають експлуатації у вулично-дорожній мережі загального користування за боржником не зареєстровані. Підіймальні споруди, парові та водогрійні котли, посудин, що працюють під тиском, трубопроводів пари та гарячої води на обліку не перебувають;

- до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку щодо наявності у власності банкрута цінних паперів. У відповіді зазначено, що станом на 30.06.2016 року ТОВ „Будівельне підприємство № 7" серед власників, які володіють значними пакетами акцій емітентів (10 % статутного фонду і більше), відсутнє.

- до Головного управління статистики у м. Києві щодо наявності у банкрута структурних підрозділів або підприємств засновником яких є банкрут. У відповіді зазначено, що дане підприємство не є засновником для інших підприємств, та немає філій(відокремлених підрозділів);

- до Державної фіскальної служби України для отримання інформації щодо перебування підприємства-банкрута ТОВ „Будівельне підприємство № 7" на обліку у базі ЄАІС Держмитслужби як суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності, акредитованого в митних органах України. У відповіді зазначено, що за результатами розгляду згідно даних, наявних в ЄАІС, зазначене підприємство не перебуває на обліку в митницях ДФС. Облікову картку ТОВ „Будівельне підприємство № 7", як особи, яка здійснює операції з товарами, анульовано у 2012 році;

- до Державної архітектурно-будівельної інспекції України з метою надання інформації про наявність або відсутність в Єдиному реєстрі повідомлень про початок виконання підготовчих робіт та видачу будівельних дозволів підприємству-банкруту ТОВ „Будівельне підприємство № 7". У відповіді повідомляється, що відсутня інформація щодо видачі ТОВ „Будівельне підприємство № 7" дозвільних документів на виконання будівельних робіт;

- до Філії Управління центру інноватики та патентно-інформаційних послуг ДП "Український інститут промислової власності" щодо наявності або відсутності об'єктів промислової власності, що належать підприємству-банкруту. У відповіді зазначено, що згідно баз даних "Винаходи і корисні моделі в Україні", "Промислові зразки, зареєстровані в Україні", "Зареєстровані в Україні знаки для товарів та послуг", об'єктів промислової власності за ТОВ „Будівельне підприємство № 7" не зареєстровано.

Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що ліквідатором проведено аналіз відомостей з державного реєстру цивільних повітряних суден (веб-портал Державіаслужби) щодо наявності у власності підприємства-банкрута цивільних повітряних суден. Такі відомості щодо наявності у власності ТОВ „Будівельне підприємство № 7" цивільних повітряних суден відсутні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 46 Закону про банкрутство, після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії договорів купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів. Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу. Якщо за результатами ліквідаційного балансу після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута.

Ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу є за своєю правовою природою судовим рішенням, яке підсумовує хід ліквідаційної процедури, в якому необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи (вчинення належних дій по виявленню активів та пасивів боржника, зокрема, виявлення ліквідатором кредиторів та дотримання їх процесуальних прав під час розгляду їх грошових вимог, доведення неможливості відновлення платоспроможності боржника внаслідок вжитих ліквідатором заходів, доведення неможливості задоволення визнаних ліквідатором вимог кредиторів за наслідками ліквідації боржника), висновки суду про встановлені обставини і їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Разом з тим, ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу є судовим актом, який не тільки встановлює обставини відсутності майна боржника для задоволення вимог кредиторів, дає оцінку повноті дій ліквідатора в ході ліквідаційної процедури, але також підсумовує хід процедури банкрутства та припиняє провадження у справі про банкрутство. В зв'язку з цим, у підсумковому засіданні суду необхідно дати оцінку в цілому здійсненій процедурі банкрутства.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону про банкрутство провадження у справі про банкрутство підлягає припиненню, якщо судом затверджено звіт ліквідатора у порядку, передбаченому ст. 46 цього Закону.

Затверджуючи звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс і припиняючи провадження по справі про банкрутство, господарський суд повинен дати належну оцінку здійснення ліквідатором ліквідаційної процедури у відповідності до вимог Закону, дотримання ним черговості задоволення вимог кредиторів, відповідності законодавству про банкрутство всіх обов'язкових додатків до звіту ліквідатора, оцінити повноту реалізації ліквідатором активів боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу ТОВ „Будівельне підприємство № 7" та припинення провадження у справі № 910/26386/15 унеможливлювала наявність у державних реєстрах інформації про арешти та заборони щодо майна ТОВ „Будівельне підприємство № 7".

Ухвалою господарського суду м. Києва від 16.11.2017 за клопотанням ліквідатора ТОВ „Будівельне підприємство № 7" арбітражного керуючого Реверука П.К., скасовано будь-які арешти, накладені на майно та грошові кошти ТОВ „Будівельне підприємство № 7", інші обмеження, обтяження щодо розпорядження його майном, заборонено накладення будь-яких нових арештів або інших обмежень, обтяжень щодо розпорядження майном ТОВ „Будівельне підприємство № 7"; припинено обтяження рухомого та нерухомого майна ТОВ „Будівельне підприємство № 7", скасовано всі обтяження та арешти, накладені на нерухоме та рухоме майно ТОВ „Будівельне підприємство № 7", що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державному реєстрі обтяжень рухомого майна щодо ТОВ „Будівельне підприємство № 7".

Святошинським районним ВДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, на виконання ухвали суду від 16.11.2017 винесено постанову від 22.12.2017 ВП №48534495 про закінчення виконавчого провадження. Зазначеною постановою, у тому числі, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення щодо ТОВ „Будівельне підприємство № 7".

Таким чином, за наслідками проведених ліквідатором заходів до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено записи про припинення дії арештів щодо майна ТОВ „Будівельне підприємство № 7", що підтверджується відповідною довідкою з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Додатково новим ліквідатором у звіті зазначено, що згідно відомостей з Єдиного реєстру боржників та Автоматизованої системи виконавчих проваджень не виявлено виконавчих проваджень, де стороною є ТОВ „Будівельне підприємство № 7".

Згідно відомостей, розміщених у інформаційно-довідкових системах, інформація про реєстрацію за ТОВ „Будівельне підприємство № 7" прав власності на об'єкти промислової та інтелектуальної власності відсутні.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за результатами проведеної ліквідаційної процедури ТОВ „Будівельне підприємство № 7" будь-яких майнових, грошових та інших активів, за рахунок яких можливо задовольнити вимоги кредитора по справі, за банкрутом не зареєстровано, рахунки ТОВ „Будівельне підприємство № 7" у банківських установах закрито, що підтверджується відповідними довідками.

Бухгалтерські, установчі та інші документи підприємства-банкрута ТОВ „Будівельне підприємство № 7" ліквідатору не передавались та в ході ліквідаційної процедури не виявлені, отже, до архівної установи не передавались.

Вимоги кредитора, за відсутності грошових коштів та майна, не погашались. Грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого по справі не нараховувалось та не сплачувалось.

Таким чином, судами попередніх інстанцій встановлено, що ліквідатором здійснено всі необхідні заходи щодо з'ясування обсягів активу та пасиву боржника шляхом як проведення інвентаризації активів та зобов'язань боржника, так і через здійснення запитів до відповідних органів, що були відображені в ліквідаційному звіті та балансі з додаванням копій документів. Показники ліквідаційної маси банкрута є нульовими.

За вказаних обставин, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для затвердження звіту ліквідатора ліквідаційного балансу банкрута та закриття провадження у справі.

Доводи скаржника відносно порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права щодо повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді касаційної інстанції.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (ст. 309 ГПК України).

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 (заява №3236/03), "Рябих проти Росії" від 03.12.2003 (заява №52854/99), "Нєлюбін проти Росії" від 02.11.2006 (заява №14502/04)), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ Хрещатик" Славкіної М.А. та залишення ухвали господарського суду м. Києва від 30.01.2018 та постанови Київського апеляційного господарського суду від 22.03.2018 у справі № 910/26386/15 без змін.

У зв'язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенні без змін ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 315 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ Хрещатик" Славкіної М.А. залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду м. Києва від 30.01.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.03.2018 у справі № 910/26386/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді В.В. Білоус

В.Г.Пєсков