ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.08.2018 р.                                                              Справа № 914/1448/18

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Матвіїва Р.І.

розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Антарктида-17», м. Кропивницький,

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ-Захід Логістик», с. Сокільники, Пустомитівський район, Львівська область, заборгованості в розмірі 10 200,00 грн. по договору з організації перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародному, міжміському та міському сполученні №137 від 06.05.2015 року.

02.08.2018 року на адресу господарського суду Львівської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Антарктида-17» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ-Захід Логістик», с. Сокільники, Пустомитівський район, Львівська область, заборгованості в розмірі 10 200,00 грн. по договору з організації перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародному, міжміському та міському сполученні №137 від 06.05.2015 року. На підтвердження заявлених вимог долучено копії договору з організації перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародному, міжміському та міському сполученні №137 від 06.05.2015 року, заявки на перевезення вантажу №376-11/17Л від 22.11.2017 року, акта надання послуг № 1103 від 08.12.2017 року, акта звіряння взаємних розрахунків за період 01.12.2017-29.05.2018р. та опису вкладення в цінний лист, що свідчить про надіслання боржнику рахунків на оплату та актів надання послуг.

Розглянувши подану заяву, суд доходить висновку про відсутність підстав для її задоволення у зв’язку з наступним.

Згідно з ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 155 Господарського процесуального кодексу України під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Однак, разом з цим, Господарським процесуальним кодексом України встановлено певні вимоги до заяви про видачу судового наказу. Так, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Із положень ст. ст. 152 (п. 8 ч. 1) та 155 (п. 7. ч. 1) Господарського процесуального кодексу України вбачається, що з матеріалів поданої заяви суд повинен встановити наявність чи відсутність виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, не розглядаючи обґрунтованості заявлених стягувачем вимог по суті.

Відповідно до п.8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Як вбачається з договору від 06.05.2015 року, розрахунки за цим договором здійснюються в безготівковій формі шляхом переказу коштів на поточний рахунок перевізника впродовж 15-ти календарних днів з дати отримання належним чином оформлених оригіналів документів (рахунку перевізника, товарно-транспортних накладених з відміткою вантажоотримувача про отримання вантажу, акту виконаних робіт та податкової накладної). Якщо в заявці на перевезення експедитором зазначено інший перелік товарно-супровідних документів, оплата здійснюється за наявності зазначеного переліку документів (п.4.2). У заявці на перевезення вантажу від 22.11.2017 року умови оплати визначені наступним чином: 21 день з дати отримання пакету оригіналів документів: ТТН та комплект видаткових накладних до неї з відміткою одержувача про отримання вантажу, довіреність на отримання вантажу, рахунок на оплату, АВР, акт про невідповідність доставленого вантажу (якщо такий був складений).

Тобто, заявник має право на отримання плати, яке кореспондується з обов’язком боржника здійснити таку оплату, за здійснене перевізником перевезення на підставі відповідних заявок і договору від 06.05.2018 року у випадку дотримання умов щодо складення та надання пакету документів боржнику. Суд звертає увагу, що на підтвердження вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ-Захід Логістик» заборгованості в розмірі 10 200,00 грн. заявником подано договір, заявку на перевезення та акт надання послуг. Проте, згідно з Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 р. N 363, основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна. Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи. Суд зазначає, що заявником у даній справі не подано документів, які б підтверджували здійснення ним перевезення (товарно-транспортних накладних), надіслання боржнику пакету оригіналів документів для оплати послуг.

Щодо доказів надіслання боржнику документів для здійснення оплати, суд також зазначає, що копія опису вкладення, долучена до заяви, не містить в переліку документів акта надання послуг №1103 від 08.12.2017 року, яким заявник підтверджує свою грошову вимогу, тому не доводить твердження заявника про вчасне направлення оригіналів документів на адресу боржника.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що із поданої заяви та долучених до неї документів – заявки на перевезення та акту наданих послуг не вбачається виникнення та порушення боржником права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу. Відповідно, за таких обставин, за відсутності товарно-транспортних накладних та інших документів, визначених умовами заявки та умовами договору, відсутні підстави для видачі судового наказу. Разом з тим, суд зазначає, що згідно з ч.1 ст.153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 147, 150, 152 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

у задоволенні Товариства з обмеженою відповідальністю «Антарктида-17» б/н від 25.07.2018 року (вх.№1530 від 02.08.2018 року) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ-Захід Логістик», с. Сокільники, Пустомитівський район, Львівська область, заборгованості в розмірі 10 200,00 грн. по договору з організації перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародному, міжміському та міському сполученні №137 від 06.05.2015 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в апеляційному порядку, визначеному ст.ст. 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                            Матвіїв Р.І.