номер провадження справи 5/67/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2018 Справа № 908/1074/18

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі Соколові А.А., розглянувши матеріали справи № 908/1074/18

За позовом: Фізичної особи-підприємця Лазуренко Людмили Олексіївни (72382, АДРЕСА_1; юридична адреса: 72311, АДРЕСА_2; адреса для листування: 72313, АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

До відповідача: Фізичної особи-підприємця Гайдаєнко (Костюк) Ганни Олексіївни (72319, АДРЕСА_4; 72382, АДРЕСА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2)

про стягнення 48 000,00 грн.

Без виклику представників сторін

СУТНІСТЬ СПОРУ:

06.06.2018 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява від 01.06.2018 Фізичної особи-підприємця Лазуренко Людмили Олексіївни до Фізичної особи-підприємця Костюк Ганни Олексіївни про стягнення 48 000,00 грн.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.06.2018, справу №908/1074/18 розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 07.06.2018 позовну заяву від 01.06.2018 Фізичної особи-підприємця Лазуренко Людмили Олексіївни до Фізичної особи-підприємця Костюк Ганни Олексіївни про стягнення 48 000,00грн. залишено без руху.

Ухвалою суду від 23.06.2018 уточнену позовну заяву Фізичної особи-підприємця Лазуренко Людмили Олексіївни до Фізичної особи-підприємця Костюк Ганни Олексіївни про стягнення 48 000,00 грн. прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 908/1074/18, справі присвоєно номер провадження - 5/67/18, на підставі ст. 252 ГПК України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення учасників справи. У судовому засіданні 23.07.2018 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Хід судового процесу фіксувався шляхом складання протоколу судового засідання, який долучений до матеріалів справи.

В обґрунтування своєї позиції позивач у позовній заяві посилається на наступне: 01.08.2017 між ФОП Лазуренко Л.О. та ФОП Костюк Г.О. було укладено договір оренди нежитлового приміщення, відповідно до п. 1.1. якого у тимчасове платне користування ФОП Костюк Г.О. було надано нежитлове приміщення загальною площею 40,9 кв.м., яке розташоване по вул. Шмідта, буд.6, м. Мелітополь, Запорізька область. При підписанні вказаного договору відповідачем на користь позивача була передана сума в розмірі 6 000,00 грн. за оренду приміщення за серпень 2017. Однак, відповідач за період з 01.09.2017 по 30.04.2018 не здійснював орендні платежі у зв'язку із чим у нього утворилась заборгованість в розмірі 48 000,00 грн.

Також, 15.09.2017 ФОП Костюк Г.О. змінила прізвище на Гайдаєнко Г.О., тобто вказані зміни відбулись після укладення договору оренди нежитлового приміщення від 01.08.2017. В підтвердження викладеного в матеріалах справи міститься витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 12.06.2018 за №, з якого вбачається, що за ідентифікаційним номером НОМЕР_2 зареєстровано Гайдаєнко Ганна Олексіївна, яка проживає за наступною адресою: 72319, АДРЕСА_4, а також мітиться запис про те, що 15.09.2017 за №1019594 Виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради Запорізької області проведено державну реєстрацію змін до відомостей про фізичну особу-підприємця щодо зміни ПІБ та видів діяльності.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на Договір оренди нежитлового приміщення № б/н від 01.08.2017, ст. ст. 179-188, 216-218, 220, 222, 258, 259, 283-286 ГК України, ст. ст. 202-205, 207, 208, 759-763, 773, 785 ЦК України, ст. ст. 194-196 ГПК України та просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором оренди нежитлового приміщення у розмірі 48 000,00 грн., а також просить суд покласти на відповідача судові витрати у розмірі 7 718,80 грн., які складаються з оплати судового збору у розмірі 1 762,00 грн. та послуг адвоката у розмірі 5 956,80 грн.

13.07.2018 через відділ документального забезпечення господарського суду Запорізької області та 16.07.2018 відповідно на електрону адресу суду від відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву № б/н від 12.07.2018 (вх. № 08-08/12647/18 від 13.07.2018 та № 08-08/12753/18 від 16.07.2018) за відсутністю підпису Гайдаєнко Г.О., без засвідчення копії доданих до відзиву, та без єдиного цифрового підпису, в якому відповідачу заперечує проти доводів, викладених у позовній заяві та зазначає, що 01.08.2017 між відповідачем та позивачем укладено договір оренди нежитлового приміщення загальною площею 40,9 кв.м., яке розташоване по вул. Шмідта, буд.6, м. Мелітополь, Запорізька область. При підписанні вказаного договору відповідач сплатив на користь позивача 12 000,00 грн. за оренду приміщення за два місяці. Надалі, кожного 1-го числа місяця, починаючи з 01.09.2017 відповідач передавав відповідачу через його представника суму орендної плати згідно з умовами п. 3.5. договору в розмірі 6 000,00 грн. разом з сумою комунальних платежів. Підставою для розірвання договору оренди нежитлового приміщення № б/н від 01.08.2017 стало одностороннє підвищення орендної плати з боку позивача, внаслідок чого відповідач завчасно повідомив ФОП Лазуренко Л.О. 30.04.2018 в присутності позивача та двох невідомих осіб відповідач звільнив орендоване приміщення. На підставі викладеного відповідач просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити. Також, у відзиві на позовну заяву відповідач заперечив щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення сторін, у зв'язку з чим просив суд справу розглядати з проведенням судового засідання з викликом представників сторін та свідків - ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

23.07.2018 від позивача на адресу суду надійшла письмова відповідь на відзив № б/н від 17.07.2018 (вх. № 08-08/13130/18 від 23.07.2018) відповідно до якої позивач заперечує проти доводів, викладених у відзиві на позовну заяву, на підставі чого просить суд позовні вимоги задовольнити.

Згідно з ч. 8 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Як вбачається з поданого відповідачем 13.07.2018 через відділ документального забезпечення господарського суду Запорізької області та 16.07.2018 відповідно на електрону адресу суду письмового відзиву на позовну заяву № б/н від 12.07.2018 (вх. № 08-08/12647/18 від 13.07.2018 та № 08-08/12753/18 від 16.07.2018) останній не містить підпису Гайдаєнко Г.О., без засвідчення копії доданих до відзиву, та без єдиного цифрового підпису, у зв'язку з чим вказаний письмовий відзив до додані до нього документи судом до уваги не приймаються як такі, що подані в порушення вимог ст. 42 ГПК України.

Відповідно до п. 1.5.5 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 № 28, надсилання офіційного листа електронною поштою здійснюється за умови реєстрації документа та запису вихідного реєстраційного номера і дати документа у файл, що відповідає конкретному документу. Електронний лист є офіційним, якщо містить вкладення з текстом офіційного документа у вигляді файлу, скріпленого електронним цифровим підписом.

Згідно з ч.ч. 1 та 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (ч. 1). Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч. 5).

Частиною 6 ст. 252 ГПК України передбачено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Суд зазначає, що предметом розгляду справи є стягнення 48 000,00 грн., що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (176 200,00 грн.).

Суд констатує, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Згідно з ч. 7 ст. 252 ГПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п'яти днів з дня отримання відзиву.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 69 8, ухвала суду від 23.06.2018 про відкриття провадження у справі отримана 27.06.2018 особисто Гайдаєнко (Костюк) Г.О..

Пунктом 4 резолютивної частини ухвали суду від 23.06.2018 про відкриття провадження у справі № 908/1074/18 запропоновано відповідачу не пізніше п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали суду про відкриття провадження у справі відповідно до ст. 251 ГПК України надіслати на адреси позивача та суду копію відзиву на позовну заяву та додані до нього документи.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 69 6 від 25.06.2018, ухвала суду від 23.06.2018 про відкриття провадження у справі особисто отримана ФОП Лазуренко Л.О. - 27.06.2018.

На підставі викладеного, останнім днем для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін є 12.07.2018.

Відповідно до штампу відділу документального забезпечення господарського суду Запорізької області, відповідач надав відзив на позовну заяву 13.07.2018, тобто з пропуском встановленого ГПК України строку для звернення з відповідним клопотанням, а також не є офіційним документом, а тому до розгляду судом не приймається.

Також, частинами 8 та 9 ст. 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться (ч. 8). При розгляді справи у порядку спрощеного провадження свідки не викликаються. У випадку, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх достовірності, суд не бере до уваги показання свідка (ч. 9).

З урахуванням вищевикладеного, суд відмовив в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та викликом свідків.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи у судовому засіданні без виклику представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 01.08.2017 між суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою Лазуренко Людмилою Олексіївною (Орендодавець) та суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою Костюк Ганною Олексіївною (Орендар) укладений договір оренди нежитлового приміщення (Договір), відповідно до п. 1.1. якого Орендодавець зобов'язується надати, а Орендар прийняти у строкове платне користування (оренду) нежитлове приміщення загальною площею 40,9 кв.м., яке розташоване за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Шмідта, буд. 6 (Об'єкт Оренди), яке знаходиться у власності Орендодавця на підставі Свідоцтва про право власності.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 12.06.2018 за № що міститься в матеріалах справи, за ідентифікаційним номером НОМЕР_2 зареєстрована Гайдаєнко Ганна Олексіївна, яка проживає за наступною адресою: 72319, АДРЕСА_4. Також, з вказаного витягу вбачається, що 15.09.2017 за №1019594 Виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради Запорізької області проведено державну реєстрацію змін до відомостей про фізичну особу-підприємця щодо зміни ПІБ та видів діяльності. 15.09.2017 ФОП Костюк Г.О. змінила прізвище на Гайдаєнко Г.О., тобто вказані зміни відбулись після укладення договору оренди нежитлового приміщення від 01.08.2017, у зв'язку з чим орендарем за договором оренди нежитлового приміщення від 01.08.2017 та відповідачем у цій справі є фізична особа - підприємець Гайдаєнко Ганна Олексіївна.

Згідно з п. 1.2. Договору, об'єкт оренди надається для облаштування в ньому магазину по продажу промислових товарів та здійснення в ньому комерційної діяльності по наданню послуг для населення у відповідності до власної статутної діяльності орендаря.

Розділом 2 Договору встановлено порядок передачі та повернення «Об'єкту оренди».

Так, п. 2.1. Договору визначено, що передача «об'єкта оренди» здійснюється шляхом підписання Сторонами Акта приймання -, який свідчить про фактичну передачу його Орендарю у користування.

Відповідно до п. 2.2. Договору, Акт приймання-передачі підписується у строк першого серпня 2017. В момент підписання Акта приймання-передачі Орендодавець передає Орендарю ключі від об'єкту оренди. В акті приймання-передачі «об'єкта оренди» зазначається характеристики та технічний стан «об'єкта оренди».

За закінченням дії цього договору, Орендар повертає «об'єкт оренди» на протязі п'яти днів (п. 2.3. Договору).

За користування «об'єктом оренди» орендар сплачує орендодавцю орендну плату у розмірі та строки визначені даним договором (п. 3.1.).

Орендна плата включає в себе плату за користуванням «об'єкта оренди», плату за користування земельною ділянкою, на якій розташований «об'єкт оренди» (п. 3.2.).

Пунктом 3.3. визначено, що зобов'язання орендаря по сплаті орендної плати починається з моменту підписання акту приймання-передачі.

Згідно з п. 3.4. Договору, сума орендної плати по Договору складає 6 000,00 грн. Всі розрахунки по цьому договору здійснюються виключно у грошовій одиниці України - гривні. В день підписання цього Договору орендар здійснює авансом оплату орендної плати за користування «об'єктом оренди» за два місяці оренди. Всі наступні платежі здійснюються першого числа кожного місяця.

Відповідно до п. 3.5. Договору, оплата Орендарем здійснюється готівковим розрахунком.

Пунктом 4.1.1. ч. 4.1. Договору визначено, що Орендодавець зобов'язаний передати Орендарю «об'єкт оренди», які відповідає вимогам даного Договору та його призначенню згідно п. 1.2., у строки, встановлені в п. 2.2. цього Договору.

Згідно з п. 5.4. Договору, спори, які виникають в процесі виконання цього Договору, вирішуються шляхом переговорів між сторонами. Якщо угоди не буде досягнуто, спір вирішується у судовому порядку.

Пунктом 6.1. Договору передбачено, що договір набуває чинності з 01.08.2017 до 01.09.2018.

Відповідно до п. 8.1. Договору, Орендар не відповідає за зобов'язання Орендодавця та Орендодавець не відповідає за зобов'язання Орендаря.

Цей Договір є остаточною угодою між сторонами (п. 8.5. Договору).

У зв'язку із неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором оренди нежитлового приміщення від 01.08.2017, а саме відсутність орендних платежів за період з 01.09.2017 по 30.04.2018, позивачем заявлено до стягнення заборгованість з орендної плати за Договором оренди нежитлового приміщення від 01.08.2017 період з 01.09.2017 по 30.04.2018 в розмірі 48 000,00 грн.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи № 908/1074/18, відзив на позовну заяву та додаткові письмові пояснення, суд при прийнятті рішення враховує наступне.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань. Аналогічні норми містяться в ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Договір, укладений сторонами з дотримання вимог, необхідних для чинності правочину, у тому числі відповідно до чинних нормативно-правових актів, має обов'язкову силу для сторін. Будучи пов'язаними взаємними правами та обов'язками (зобов'язаннями), сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов'язання.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Частиною 6 ст. 283 ГК України визначено, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ст. 765 ЦК України, наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Судом встановлено, що правовідносини сторін виникли на підставі договору оренди нежитлового приміщення від 01.08.2017.

Відповідно до умов розділу 2 Договору, передача «об'єкта оренди» здійснюється шляхом підписання Сторонами Акта приймання -, який свідчить про фактичну передачу його Орендарю у користування.

Відповідно до п. 2.2. Договору, Акт приймання-передачі підписується у строк першого серпня 2017. В момент підписання Акта приймання-передачі Орендодавець передає Орендарю ключі від об'єкту оренди. В акті приймання-передачі «об'єкта оренди» зазначається характеристики та технічний стан «об'єкта оренди».

За користування «об'єктом оренди» орендар сплачує орендодавцю орендну плату у розмірі та строки визначені даним договором (п. 3.1.).

Орендна плата включає в себе плату за користуванням «об'єкта оренди», плату за користування земельною ділянкою, на якій розташований «об'єкт оренди» (п. 3.2.).

Пунктом 3.3. визначено, що зобов'язання орендаря по сплаті орендної плати починається з моменту підписання акту приймання-передачі.

Відповідно до вищевказаних умов Договору, належним та допустимим доказом факту передачі Орендодавцем (ФОП Лазуренко Л.О.) Орендарю (ФОП Гайдаєнко (Костюк) Г.О.) об'єкту оренди та в подальшому підставою для здійснення орендної плати за користування вказаним об'єктом є належним чином підписаний Акт приймання-передачі.

Судом встановлено, що ні позивачем, ні відповідачем не надано та в матеріалах справи відсутній Акт приймання-передачі по Договору оренди нежитлового приміщення від 01.08.2017, який є належним та допустимим доказом факту передачі Орендодавцем (ФОП Лазуренко Л.О.) Орендарю (ФОП Гайдаєнко (Костюк) Г.О.) об'єкт оренди.

Також, ні в позовній заяві ні у відзиві сторонами не зазначено ні про складання ні про підписання вказаного Акту приймання-передачі.

Отже, позивач не надав належних суду доказів існування акту приймання-передачі об'єкту оренди відповідно до умов Договору оренди нежитлового приміщення від 01.08.2017. Наявність лише підписаного сторонами договору оренди нежитлового приміщення від 01.08.2017 за відсутності Акту приймання-передачі, який би свідчив про фактичну передачу об'єкта оренди, не може розглядатись судом як підстава для виникнення у відповідача господарського зобов'язання з оплати орендної плати за об'єкт оренди та її нарахування позивачем.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч. 1). Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Таким чином, позивач не надав суду належних та допустимих доказів в обґрунтування фактичної передачі ФОП Гайдаєнко (Костюк) Г.О. об'єкта оренди за договором оренди нежитлового приміщення від 01.08.2017 та виникнення у відповідача обов'язку з оплати орендної плати на підставі Договору оренди нежитлового приміщення від 01.08.2017.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Лазуренко Людмили Олексіївни до Фізичної особи-підприємця Гайдаєнко (Костюк) Ганни Олексіївни про стягнення заборгованості з орендної плати за Договором оренди нежитлового приміщення від 01.08.2017 період з 01.09.2017 по 30.04.2018 в розмірі 48 000,00 грн., є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 76-79, 86, 129, 233, 236 - 238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Повний текст рішення складено: 26.07.2018.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.