ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2018 року Справа № 923/489/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Задорожної Н.О. за участі секретаря Кудак М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державного підприємства "Адміністрація річкових портів", м. Київ

до Комунального підприємства "Херсонський комунальний транспортний сервіс", м. Херсон

про стягнення 57883 грн. 02 коп.

За участю представників сторін:

позивач: - не прибув

відповідач: - не прибув

Сутність справи: Позивач (Державне підприємство "Адміністрація річкових портів", м. Київ, ) звернувся з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача (Комунальне підприємство "Херсонський комунальний транспортний сервіс", м. Херсон, ) 57883 грн. 02 коп., у тому числі: 55090 грн. 75 коп. основного боргу по чартерній платі за передане у чартер судно на підставі укладеного між сторонами договору від 23.03.2016 № 01/03-247; 2565 грн. 87 коп. пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання по оплаті послуг чартера та 226 грн. 40 коп. річних за прострочення боржником грошового зобов'язання.

Позов обґрунтовано порушенням відповідачем договірних зобов'язань щодо повної та своєчасної оплати вартості чартеру судна.

Відповідач в наданому відзиві позовні вимоги визнав в частині стягнення основного боргу; решту позовних вимог, які стосуються стягнення пені та річних не визнає з огляду на відсутність його вини у своєчасній оплаті, оскільки Управлінням Державної казначейської служби України у м. Херсоні (далі - Управління) не здійснюється оплата за надані відповідачем послуги відповідно до укладених ним договорів бербоутного чартеру, додаткових угод до них та згідно плану використання бюджетних коштів на 2018 рік.

Так, з 01.08.2016 (для усіх замовників) набрав чинності Закон України "Про публічні закупівлі" від 25.12.2015 № 922 - VIII (далі - Закон № 922-VIII). На виконання покладених на Управління функцій по контролю у сфері закупівлі та недопущення здійснення платежів, які не відповідають вимогам законодавства, встановлено, що згідно річного плану закупівель КП "ХКТС" (відповідач), розмір бюджетного призначення або очікувана вартість предмета закупівель (ДК021-2015:63720000-2 "Послуги з обслуговування водних видів транспорту"), складає 917333 грн. 40 коп., що перевищує встановлену Законом № 922-VIII дозволену вартість предмета закупівлі у 200000 грн.

Управлінням запропоновано відповідачу у відповідності до Закону № 922-VIII провести тендер на закупівлю послуг з обслуговування водних видів транспорту (фрахту річкового транспорту); про вказані обставини та неможливість здійснення чартерної плати до моменту проведення відкритих торгів, відповідач повідомив позивача листом за вих. № 680 від 16.02.2018р.

Відповідач зазначає, що порушення зобов'язань по оплаті чартеру судна за перший квартал 2018 року мало місце внаслідок того, що Управління не здійснювало платежів, тоді як відповідач вжив усіх залежних від нього заходів щодо належного виконання грошових зобов'язань за договором, що свідчить про відсутність його вини у несвоєчасному виконанні грошового зобов'язання по оплаті послуг чартеру та просить, зважаючи на цю обставину відмовити в позові в частині, що стосується стягнення річних та пені.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, призначеного на 02.03.2018, що підтверджується повідомленням Укрпошти форми 119 про одержання ним 16.07.2018 ухвали про відкладення розгляду справи від 03.07.2018 для участі в розгляді справи не прибув, причини неявки не повідомив, із заявою про відкладення розгляду справи не звернувся.

Відповідач, через канцелярію господарського суду звернувся з клопотанням про розгляд справи без участі його представника.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 202 ГПК України, суд здійснює розгляд справи без участі представників сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

На підставі та у відповідності з рішенням Херсонської міської ради від 25 березня 2016 року між державним підприємством "Адміністрація річкових портів" (надалі за текстом рішення – Позивач, Судновласник) та комунальним підприємством "Херсонський комунальний транспортний сервіс" (надалі за текстом рішення – Відповідач, Фрахтувальник) було укладено договір бербоутного чартеру теплоходу «Арарат» від 23.03.2016 р. № 01/03-247 (далі договір, бербоутний чартер) (аркуші справи 35 – 53), строком на 60 місяців (бокс 20).

23.03.2016р., відповідно до ст. 29 Договору, теплохід було передано у чартер та складено акт здачі-приймання судна (а.с. 56).

Порядок, строки оплати та розмір чартерної плати встановлено у боксі 21 та ст. 28 Додаткових статей до бербоутного чартеру.

Відповідно до п. 1 додаткової угоди від 11.01.2018 р. до Договору розмір чартерної плати встановлено в розмірі 220363,00 грн. з ПДВ за кожні 12 місяців.

На виконання умов Договору, з урахуванням вищевказаної додаткової угоди, сторонами складено та підписано акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № ДП- 0000055 за перший квартал 2018 року в сумі 55090,75 грн. з ПДВ (а.с. 57).

Відповідно до ст. 28 Додаткових статей до бербоутного чартеру, встановлено, що виплата чартерної плати здійснюється рівними частинами, щоквартально, до 5 числа місяця, який йде за звітнім кварталом.

Станом на 25.05.2018р. - плата за перший квартал 2018 року в сумі 55090 грн. 75 коп. грн. не сплачена, чим порушено ст. 28 Додаткових статей до бербоутного чартеру. Сума основного боргу відповідача перед позивачем складає 55090 грн. 75 коп. з ПДВ, що відповідачем не спростовано і не заперечується.

Відповідно до ст. 34 Додаткових статей до бербоутного чартеру за прострочення сплати платежів визначених статтею 28 зазначеного чартеру, Фрахтувальники сплачують на користь Судновласників пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня, від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до статуту КП «ХКТС» Комунальне підприємство «Херсонський комунальний транспортний сервіс» (КП «ХКТС») (код 01235573) юридична адреса: 73000, Херсонська обл., місто Херсон, вулиця Залізнична, будинок 8, здійснює на території м. Херсона та Херсонської області наступні види діяльності: Коди КВЕД: 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 49.31 Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення (основний); 50.30 Пасажирський річковий транспорт.

Рішенням Херсонської міської ради від 23 лютого 2018 року №1275, КП «ХКТС» виділена фінансова підтримка на відкриття навігації у сумі 1 101 626,00 грн.

11 січня 2018 року КП «ХКТС» підписано додаткову угоду до укладеного договору бербоутного чартеру теплоходу та акт здачі-приймання (надання послуг) за перший квартал 2018 року.

Планом використання бюджетних коштів на 2018 рік на оплату бербоутного чартеру (оренда теплоходів) чартерна плата передбачена сума 917 333,40 грн., в тому числі 207 645,00 грн. коштів місцевого бюджету.

Заборгованість по оплаті чартерної плати за перший квартал 2018 року, у сумі 197 938,50 грн., в тому числі заборгованість у сумі 55090,75 грн., відповідно до укладеного Договору по теплоходу «Арарат» утворилася внаслідок того, що Управлінням Державної казначейської служби України у м. Херсоні не здійснюється оплата за надані КП «ХКТС» послуги, відповідно до укладених договорів бербоутного чартеру, додаткової угоди до нього, згідно плану використання бюджетних коштів на 2018 рік.

Як на підставу нездійснення вказаних платежів за рахунок бюджетних коштів Управління посилається на те, що з 1 серпня 2016 року (для всіх замовників) набрав чинності Закон України «Про публічні закупівлі» 25 грудня 2015 року №922- VIII (надалі за текстом - Закон № 922-VIII). На виконання покладених на Управління функцій по контролю у сфері закупівлі та недопущення здійснення платежів, які не відповідають вимогам законодавства, встановлено, що відповідно до річного плану закупівель КП «ХКТС» розмір бюджетного призначення або очікувана вартість предмету закупівель (ДК021-2015:63720000-2 Послуги з обслуговування водних видів транспорту) складає 917 333,40 грн., що перевищує встановлену Законом № 922-VIII дозволену вартість предмета закупівлі у 200 000 грн.

Управлінням запропоновано КП «ХКТС», відповідно до положень Закону № 922-VIII, провести тендер на закупівлю послуг з обслуговування водних видів транспорту (фрахту річкового транспорту).

Про вказані обставини та неможливість здійснення чартерної плати до моменту проведення відкритих торгів відповідач повідомив позивача листом від 16 лютого 2018 року № 680 (а.с. 76).

Своїм листом від 2 березня 2018 року № 01/01-158 (а.с. 77-78) позивач повідомив відповідача про те, що Договір бербоутного чартеру був укладений до моменту набрання законної сили Законом № 922-VIІI тому, враховуючи викладені у листі Мінекономрозвитку від 27 жовтня 2016 N3302-06/34307-06 роз’яснення, на думку позивача, його вимоги не поширюються на договори, укладені до набрання чинності Законом № 922-VIII. Посилаючись на обов’язковість договору, позивач зазначив, що не буде приймати участь у процедурах закупівлі на послуги фрахту в зв’язку із тим, що вже має укладений Договір з КП «ХКТС», та вимагав від останнього погасити заборгованість.

На виконання вимог Закону № 922-VІІI відповідач двічі оголошував відкриті торги на закупівлю послуг з бербоутного чартеру (Закупівля UA-2018-02-13-003559-d та UA - 2018-03-02-001278-а). Обидва рази торги не відбулись з причини недостатньої кількості учасників (роздруківки з системи «ПРОЗОРРО», а.с. 73-75).

В подальшому, листами від 22 березня 2018 року № 744, від 29 березня 2018 року № 758 від 12 квітня 2018 року № 802 (а.с. 79-80; 82-83; 85-86), позивач був запрошений відповідачем до передбаченої Законом № 922-VI11 процедури переговорів.

Своїми листами від 27 березня 2018 року № 01/05-204, від 3 квітня 2018 року № 01-05/211, від 13 квітня 2018 року № 01/05-247 (а.с. 81; 84; 87) позивач повідомив, що не має змоги та підстав для подання цінових пропозицій для участі у переговорній процедурі, передбаченій Законом № 922-VIII, та у черговий раз вимагав відповідача погасити заборгованість за Договором.

На адресу Управління відповідачем було направлено лист від 14 травня 2018 року № 862 (а.с. 94) в якому КП «ХКТС», посилаючись на те, що ним виконано вимоги Закону № 922-VIIl - оголошено торги, які двічі не відбулися з причин недостатності учасників, а також на те, що ДП «Адміністрація річкових портів» тричі запрошувалося до переговорів і тричі надало відмову від участі у процедурі, просило оплатити бербоут чартер (чартерну плату), згідно додаткових угод, укладених на підставі рішення Херсонської міської ради від 25 березня 2016 року № 144, за квартал у сумі - 197 938,50 грн., в тому числі 55090,75 грн. (теплохід «Арарат»).

У відповідь на вищевказаний лист Управлінням у листі від 18 травня 2018 року №05-26-3381/295 (а.с. 95) відповідачу запропоновано провести переговорну процедуру, відповідно до норм Закону № 922-УІІІ яка, як вбачається з доданих до відзиву доказів, вже була проведена відповідачем. Аналогічна відповідь щодо причин і підстав не проведення оплати, була надана Управлінням на адвокатський запит (аркуші справи 106, 107).

Відповідно до ст. 912 ЦК України за договором чартеру (фрахтування) одна сторона (фрахтівник) зобов'язується надати другій стороні (фрахтувальникові) за плату всю або частину місткості в одному чи кількох транспортних засобах на один або кілька рейсів для перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти або з іншою метою, якщо це не суперечить закону та іншим нормативно-правовим актам.

Порядок укладення договору чартеру (фрахтування), а також форма цього договору встановлюються транспортними кодексами (статутами).

Поняття договору чартеру (фрахтування) суден визначено у ст. 203 Кодексу торговельного мореплавства України, відповідно до якої, за договором чартеру (фрахтування) судна на певний час судновласник зобов'язується за обумовлену плату (фрахт) надати судно фрахтувальнику для перевезення пасажирів, вантажів та для інших цілей торговельного мореплавства на певний час. Надане фрахтувальнику судно може бути укомплектоване екіпажем (тайм-чартер) або не споряджене і не укомплектоване екіпажем (бербоут-чартер).

Відповідно до ст. 204 КТМ України договір чартеру (фрахтування) судна на певний час повинен бути укладений у письмовій формі.

Відповідно до ст. 212 КТМ України фрахтувальник сплачує судновласнику фрахт в порядку і терміни, передбачені договором чартеру (фрахтування) судна на певний час. Він звільняється від сплати фрахту і витрат щодо судна за час, протягом якого судно було непридатне для експлуатації внаслідок неморехідного стану, за винятком випадків, коли непридатність судна настала з вини фрахтувальника.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов Договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 2 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Правочин, яким скасовується чи обмежується відповідальність за умисне порушення зобов'язання, є нікчемним.

Аргументи, наведені відповідачем, щодо відсутності підстав для задоволення позову в частині стягнення пені, приймаються судом, оскільки відповідачем доведено належними та допустимими доказами, що ним вжито всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання основного грошового зобов'язання (доведено свою невинуватість у невиконанні основного грошового зобов’язання).

Аргументи, наведені відповідачем, щодо відсутності підстав для задоволення позову в частині стягнення суми з урахуванням 3% річних, не приймаються судом, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам законодавства, а проценти річних, за своєю правовою природою не відносяться до господарських санкцій (відповідальності за невиконання грошових зобов’язань).

Аргументи, наведені позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову в частині стягнення 55090 грн. 75 коп. основного боргу та 226 грн. 40 коп. річних приймаються судом, оскільки відповідають фактичним обставинам справи, умовам укладеного сторонами Договору та вимогам законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень частин 1 та 3 ст. 74, 76 - 79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З’ясувавши викладені обставини, дослідивши в судовому засіданні подані докази, оцінивши аргументи учасників справи, суд дійшов висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до господарського суду були порушені відповідачем, тому заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в частині, щодо стягнення 55090 грн. 75 коп. основного боргу та 226 грн. 40 коп. річних. Позовні вимоги в частині стягнення 2565 грн. 87 коп. пені задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача підлягає відшкодуванню на користь позивача 1683 грн. 89 коп. витрат по оплаті судового збору.

Судом не приймається до уваги посилання відповідача на наявність підстав, відповідно до ч. 1 ст. 130 ГПК України, для повернення позивачу з держбюджету 50 % сплаченого останнім судового збору у зв’язку з визнанням позову відповідачем, оскільки відповідачем позовні вимоги визнано частково.

З урахуванням викладених обставин та норм права, керуючись ст. ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України,

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2.           Стягнути з комунального підприємства "Херсонський комунальний транспортний сервіс" (адреса місцезнаходження: 73000, місто Херсон, вулиця Залізнична, будинок 8; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 01235573) на користь державного підпиємства "Адміністрація річкових портів" (адреса місцезнаходження: 04119, місто Київ, вулиця Мельникова, будинок 40; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 33404067) 55090 (п'ятдесят п'ять тисяч дев'яносто) грн. 75 коп. основного боргу, 226 (двісті двадцять шість) грн. 40 коп. річних та 1683 (одна тисяча шістсот вісімдесят три) грн. 89 коп. витрат по сплаті судового збору. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3.          В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Дата складання повного рішення 08.08.2018.

Суддя                                                             Н.О. Задорожна