РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2018 року Справа № 918/33/18

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Розізнана І.В. , суддя Маціщук А.В.

секретар судового засідання Максютинська Д.В.

за участю представників сторін:

позивача: Мазурок А.А.

відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" на рішення господарського суду Рівненської області, ухваленого 26 березня 2018 року суддею Політикою Н.А. у м.Рівному, повний текст складено 02 квітня 2018 року у справі №918/33/18

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК"

до фізичної особи-підприємця Грицюка Олега Миколайовича

про стягнення заборгованості в сумі 87 982 грн. 13 коп.

ПОСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до фізичної особи-підприємця Грицюка Олега Миколайовича про стягнення заборгованості в сумі 82 236 грн. 38 коп., з яких: 43 777 грн. 07 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 35 507 грн. 31 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 2 952 грн. 00 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору в частині сплати процентів за користування кредитними коштами, внаслідок чого позивачем заявлено вимоги про стягнення 43 777 грн. 07 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 35 507 грн. 31 коп. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 2 952 грн. 00 коп. - заборгованості по комісії за користування кредитом.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 26 березня 2018 року у справі №918/33/18 було відмовлено у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" до фізичної особи-підприємця Грицюка Олега Миколайовича про стягнення заборгованості в сумі 82 236 грн. 38 коп., з яких: 43 777 грн. 07 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 35 507 грн. 31 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 2 952 грн. 00 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом

Вказане рішення обґрунтовано тим, що після направлення відповідачу письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості договір припинив свою дію та позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків, пені та комісії за договором, оскільки, нарахування процентів за користування кредитними коштами, комісійних, неустойки поза строком дії кредитного договору не передбачено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Рівненської області, скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 26 березня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" задовольнити в повному обсязі. З оскаржуваним рішенням ПАТ КБ "Приватбанк" не згідний, оскільки воно є незаконним, винесеним з порушенням норм процесуального та матеріального права, за недоведеністю обставин, що мають значення та невідповідності висновків суду обставинам справи.

Зокрема, апелянт зазначає, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05 липня 2012 року кредитний договір від 12 травня 2011 року не розірвано, а тому відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання не припинено, бо належним чином не виконане. Крім того, рішення від 05 липня 2012 року відповідачем виконано не було, а тому проценти за користування кредитом продовжували нараховуватись на підставі статей 598, 599, 610, 625, 626, 627, 629, 1048 Цивільного кодексу України. Вищезазначений факт підтверджується наданим банком розрахунком заборгованості, який відповідачем не спростований.

Скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що виходячи із положень норми 625 Цивільного кодексу України, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процентів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. При цьому, зазначена норма не обмежує право кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов'язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу. Оскільки чинне законодавством не пов'язує припинення зобов'язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов'язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків, тому висновок суду апеляційної інстанції про відсутність правових підстав для нарахування процентів за користування кредитом, пені, комісії після ухвалення судового наказу є необґрунтованим.

Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 Цивільного кодексу України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та Цивільного кодексу України.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 08 травня 2018 року у справі №918/33/18 було поновлено строк на подання апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" на рішення господарського суду Рівненської області від 26 березня 2018 року у справі №918/33/18; відкрито апеляційне провадження у справі №918/33/18; розгляд скарги (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 11 травня 2018 року) призначено на "06" червня 2018 р. о 11:00 год. у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду за адресою: 33001 м. Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань №2.

29 травня 2018 року від представника позивача надійшла заява до якої додано копію витягу з "Умов та правил надання банківських послуг" ПАТ КБ "Приватбанк" станом на 01 червня 2011 року.

У зв'язку із відпусткою судді - члена колегії Грязнова В.В. судове засідання у справі №918/33/18 "06" червня 2018 року о 11:00 год. не відбулося.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 18 червня 2018 року справу №918/33/18 призначено до розгляду на "04" липня 2018 р. об 12:00 год. у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м. Рівне, вул. Яворницького, 59 в залі судових засідань № 2.

Розпорядженням керівника апарату суду від 04 липня 2018 року у зв'язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії по справі №918/33/18 - Грязнова В.В. відповідно до пункту 8.2. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, зі змінами, затвердженими рішеннями зборів суддів Рівненського апеляційного господарського суду від 26 березня 2018 року, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 918/33/18.

Відповідно до протоколу автоматизованої зміни складу колегії суддів від 04 липня 2018 року визначено склад колегії суддів: головуюча суддя - Бучинська Г.Б., суддя - Філіпова Т.Л. суддя - Петухов М.Г.

Ухвалами Рівненського апеляційного господарського суду від 04 липня 2018 року у справі №918/33/18 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" на рішення господарського суду Рівненської області, ухваленого 26 березня 2018 року у справі №918/33/18 прийнято до провадження в складі колегії суддів: головуюча суддя - Бучинська Г.Б., суддя - Філіпова Т.Л., суддя - Петухов М.Г. Розгляд апеляційної скарги відкладено на "25" липня 2018 року об 10:00 год. у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м. Рівне, вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань №2.

Розпорядженням керівника апарату суду від 25 липня 2018 року у зв'язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії по справі №918/33/18 - Філіпової Т.Л. у період з 05 липня 2018 року по 03 серпня 2018 року включно, перебування у відпустці судді-члена колегії - Петухова М.Г. 25 липня 2018 року відповідно до пункту 8.2. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, зі змінами, затвердженими рішеннями зборів суддів Рівненського апеляційного господарського суду від 26 березня 2018 року, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 918/33/18.

Відповідно до протоколу автоматизованої зміни складу колегії суддів від 25 липня 2018 року визначено склад колегії суддів: головуюча суддя - Бучинська Г.Б., суддя - Розізнана І.В., суддя - Маціщук А.В.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 25 липня 2018 року у справі №918/33/18 апеляційну скаргу ПАТ КБ "Приватбанк" на рішення господарського суду Рівненської області, ухваленого 26 березня 2018 року у справі №918/33/18 прийнято до свого провадження вищезазначеною колегією суддів.

25 липня 2018 року на електронну адресу суду від позивача надійшла заява з альтернативним розрахунком трьох відсотків річних та інфляційних втрат за період з 14 квітня 2012 року по 06 жовтня 2017 року, які відповідно становлять 2734,70 грн. та 1682,00 грн.

Безпосередньо в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав вимоги і доводи викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали та обставини справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення слід залишити без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 12 травня 2011 року Фізичною особою - підприємцем Грицюком Олегом Миколайовичем було підписано заяву про відкриття поточного рахунку.

Згідно Заяви відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (далі - Умови), Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із Заявою складають Договір банківського обслуговування №Б/Н від 12 травня 2011 року (далі - Договір) та взяв на себе зобов'язання виконувати умови Договору.

Пунктом 3.18.1.16. умов передбачено, що при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно - цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до пункту 3.18.1.1. умов кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка та клієнта.

Пунктом 3.18.1.3. умов визначено, що кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплати процентів та винагороди.

Відповідно до пункту 3.18.1.8 умов проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - «Угода»).

Згідно пункту 3.18.1.6. умов ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших).

Відповідно до пункту 3.18.4 умов, яким затверджений порядок розрахунків за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня, клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (надалі- "період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню"), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі, 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

При не обнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, клієнт виплачує банку за користування кредитом проценти в розмірі 24% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню.

У випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 48 (сорок вісім) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права Банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,1315% від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Під "непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

Відповідно до пункту 3.18.1.17 умов при перерахуванні клієнтом з поточного рахунку коштів за рахунок кредитного ліміту на будь - які рахунки або пластикові картки, власниками якого є сам власник поточного рахунку або пов'язані з ним фізичні особи (за виключенням зарахувань заробітної плати), із суми кожного проведеного за рахунок кредитного ліміту перерахувань, стягується комісійна винагорода у розмірі 3% від суми перерахувань.

При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими.

Відповідно до пункту 3.18.2.3.4. умов банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі.

В пункті 3.18.6.1. умов зазначено, що обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку клієнта здійснюється з моменту подачі клієнтом до банку заяви на приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг" (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі) та / або з моменту надання клієнтом розрахункових документів на використання коштів у рамках кредитної ліміту в межах зазначених у них сум, і діє в обсязі перерахованих засобів до повного виконання зобов'язань сторонами.

Свої зобов'язання за договором ПАТ КБ "Приватбанк" виконав в повному обсязі, надавши фізичній особі-підприємцю Грицюку Олегу Миколайовичу кредитний ліміт в розмірі 16400 грн. 00 коп.

Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Однак Відповідачем умови договору виконані не були.

Відповідно до пункту 3.18.2.3.4. умов банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі.

Як вбачається судами з рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05 липня 2012 року № 36/5005/4129/2012, в зв'язку з тим, що відповідач неналежно виконував умови договору, позивачем на адресу відповідача була направлена претензія вих. №П-12-05-1 від 13 квітня 2012 року з вимогою сплатити борг, на яку відповідач відповіді не надав.

В подальшому, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" та Фізичної особи-підприємця Грицюка Олега Миколайовича про стягнення 24 067 грн. 59 коп., з яких: 16 400 грн. 00 коп. заборгованості з прострочення кредиту за договором банківського обслуговування від 12 травня 2011 року; 5 236 грн. 81 коп. простроченої заборгованості зі сплати відсотків; 738 грн. 00 коп. простроченої заборгованості зі сплати комісії; 1 692 грн. 78 коп. пені.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05 липня 2012 року №36/5005/4129/2012 стягнуто солідарно з Фізичної особи-підприємця Грицюка Олега Миколайовича та Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" 24 067, 59 грн., з яких: 16 400, 00 грн. (шістнадцять тисяч чотириста грн. 00 коп.) заборгованості з прострочення кредиту за договором банківського обслуговування від 12.05.2011; 5 236,81 грн. (п'ять тисяч двісті тридцять шість грн. 81 коп.) простроченої заборгованості зі сплати відсотків; 738, 00 грн. (сімсот тридцять вісім грн. 00 коп.) простроченої заборгованості зі сплати комісії; 1 692, 78 грн. (одна тисяча шістсот дев'яносто дві грн. 78 коп.) пені; 1 609, 50 грн. (одна тисяча шістсот дев'ять грн. 50 коп.) судового збору. Видано наказ.

Дане рішення набрало законної сили.

Відповідно до частини 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, у разі прострочення виконання грошового зобов'язання за договором позики, позикодавець вправі вимагати від позичальника сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 3 % річних від простроченої суми за весь час прострочення згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України.

Позивач в зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору, визначив строк виконання зобов'язання за договором в квітні 2012 року та мав право звернутися до суду із позовом про дострокове стягнення заборгованості. Таким правом ПАТ КБ "Приватбанк" скористався і його позовні вимоги були задоволені повністю рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 05 липня 2012 року по справі №36/5005/4129/2012.

Після зміни строку виконання зобов'язання усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мали правового значення, оскільки за вимогою від 13 квітня 2012 року позичальник був зобов'язаний повернути кредит в повному обсязі до вказаної у вимозі дати й усі наступні щомісячні платежі за графіком після письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості не підлягали виконанню.

Таким чином, після ухвалення рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05 липня 2012 року №36/5005/4129/2012 про стягнення суми боргу за кредитним договором з відповідача, позивач має право на отримання інфляційних втрат від суми боргу, вираженої в національній валюті, та на три проценти річних від простроченої суми боргу відповідно до положень статті 625 Цивільного кодексу України (висновок про застосування норм права, який викладений у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі №564/2199/15-ц, від 09 липня 2018 року у справі №170/484/17, від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог АТ КБ "Приватбанк" про стягнення з фізичної особи-підприємця Грицюка Олега Миколайовича заборгованості в сумі 82 236 грн. 38 коп., з яких: 43 777 грн. 07 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 35 507 грн. 31 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 2 952 грн. 00 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, суд першої інстанції правильно виходив із того, що після направлення відповідачу письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості кредитний договір припинив свою дію, а позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача штрафних санкцій по договору.

В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Колегією суддів не приймається до уваги наданий АТ КБ "Приватбанк" до суду апеляційної інстанції альтернативний розрахунком трьох відсотків річних та інфляційних втрат за період з 14 квітня 2012 року по 06 жовтня 2017 року, які відповідно становлять 2734,70 грн. та 1682,00 грн. та які на думку апелянта повинні бути стягнуті з відповідача, з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 цього Кодексу встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Формами неустойки є штраф і пеня.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина 2 статті 549 Цивільного кодексу України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 Цивільного кодексу України).

Неустойка має подвійну правову природу. До настання строку виконання зобов'язання неустойка є способом його забезпечення, а в разі невиконання зобов'язання перетворюється на відповідальність, яка спрямована на компенсацію негативних для кредитора наслідків порушення зобов'язання боржником. Разом з тим пеня за своєю правовою природою продовжує стимулювати боржника до повного виконання взятих на себе зобов'язань і після сплати штрафу, тобто порівняно зі штрафом є додатковим стимулюючим фактором.

Водночас формулювання статті 625 Цивільного кодексу України, коли нарахування процентів тісно пов'язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів.

За змістом частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові

Слід враховувати, що, попри подібність правової природи частини 3 статті 549 Цивільного кодексу України (щодо сплати пені) та статті 625 цього Кодексу (щодо сплати трьох процентів річних та інфляційних), які в обох випадках застосовуються як відповідальність за порушення грошового зобов'язання, ці правові норми є різними за своєю правовою природою.

Як вбачається із позовної заяви ПАТ КБ "Приватбанк", предметом спору у справі є стягнення заборгованості за договором №Б/Н від 12 травня 2011 року, в розмірі 82236,38 грн. (43777,07 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 35507,31 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 2952,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом).

Вказана заборгованість обґрунтована неналежним виконанням відповідачем умов Договору банківського обслуговування №Б/Н від 12 травня 2011 року та розрахована на підставі умов договору і статті 549 Цивільного кодексу України.

Водночас, заявлені ПАТ КБ "Приватбанк" до стягнення за період з 14 квітня 2012 року по 06 жовтня 2017 року 3% річних в сумі 2734,70 грн. та інфляційні втрати в сумі 1682 грн. розраховані на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України та мають іншу правову природу.

Крім того, відповідно до частини 5 статті 269 ГПК України у суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Таким чином, у колегії суддів відсутні підстави розглядати позовні вимоги про стягнення 2734,70 грн. 3% річних та 1682,00 грн. інфляційних втрат за період з 14 квітня 2012 року по 06 жовтня 2017 року (викладені в альтернативному розрахунку ПАТ КБ "Приватбанк" поданому до суду апеляційної інстанції), оскільки вказані вимоги не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості в розмірі 82 236 грн. 38 коп., з яких 43 777 грн. 07 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 35 507 грн. 31 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором та 2 952 грн. 00 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Таким чином, доводи позивача, викладені у апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Місцевим господарським судом повністю з'ясовані обставини, що мають значення для справи. Висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи. Судом не порушені та правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин підстав для зміни, скасування рішення місцевого господарського суду, визначених статтею 104 ГПК України, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" від 23 квітня 2018 року залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Рівненської області від 26 березня 2018 року у справі №918/33/18 залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду в порядку, визначеному статтями 287-291 ГПК України.

Справу №918/33/18 повернути господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "30" липня 2018 р.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Маціщук А.В.