ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.07.2018 Справа № 905/1014/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження матеріали

за позовом: Державного підприємства Прозорро (Ідентифікаційний код 02426097, адреса: 01601, м.Київ, вул. Бульварно- Кудрявська, буд. 22) ,

до відповідача: Державного підприємства Маріупольський морський торговельний порт (Ідентифікаційний код 01125755, адреса: 87510, Донецька обл., м. Маріуполь, проспект Адмірала Луніна, буд. 99),

про: стягнення 16418,75 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_1 за довіреністю

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство Прозорро звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Державного підприємства Маріупольський морський торговельний порт заборгованості у розмірі 16418,75 грн. (шістнадцять тисяч чотириста вісімнадцять гривень 75 коп.) за договором від 01.02.2011 № 27-7/11/100.

Правовими підставами позову визначено: ст.ст.509, 526, 610, 642 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України.

На підтвердження позовних вимог надано суду: наказ Міністерства економічного розвитку та торгівлі України від 26.07.2016 за № 1220 «Про перейменування Державного підприємства «Зовнішторгвидав України» та затвердження Статуту Державного підприємства «Прозорро», Скріншот наказу Міністерства економіки України від 28.07.2010 № 932, статут Державного госпрозрахункового видавничо-поліграфічного підприємства «Зовнішторгвидав України», статут Державного підприємства «Зовнішторгвидав України», статут Державного підприємства «Прозорро», виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, наказ «Вартість послуг» від 04.01.2011 №1, наказ від 04.01.2011 № 3 (про затвердження змін до Інструкції подання прийому та розміщення інформації про державні закупівлі в ІБ ВДЗ) та Інструкції, наказ від 08.02.2011 №9а (про затвердження змін Порядку подання прийому та розміщення інформації про державні закупівлі в МБ АРР) та порядку, наказ від 03.10.2011 № 52 а (про затвердження Інструкції подання, прийому та розміщення інформації про державні закупівлі в ІБ ВДЗ та АРР) та Інструкцій, договір від 01.02.2011 № 27-7/11/100 з додатковою угодою №1, претензія від 25.09.2013 № 206/4612/09, лист віл 16.10.2013 № 27-14/1250, претензія від 26.09.2013 № 206/4677/09, лист від 25.10.2013 № 27-14/1304, лист від 02.04.2014 № 206/2553/09, претензія від 22.10.2015 № 206/3134/09, лист від 10.12.2015 №28-15/83, претензія від 21.11.2017 № 206/355/03 з підтвердженням надсилання, лист від 16.01.2018 № 28-15/5 з додатками, дублікат актів наданих послуг та рахунків, акт звірки взаємних розрахунків станом на 22.02.2018, інформаційний бюлетень «Вісник державних закупівель», роздруківка оголошень з веб-порталу «Державні закупівлі», лист від 06.12.2011 № 27-14/2466 та міжнародного інформаційного бюлетеня Bulletin «Announcer of the public purchasing», копії яких долучено до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 04.06.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1014/18; визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження; судове засідання призначено на 27.06.2018; визначено відповідачу строк для подання суду відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), що підтверджують доводи відповідача, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 21.06.2018; копію відзиву на позовну заяву і всі додані до нього докази направити позивачу, докази направлення надати суду у вказаний строк; у разі наявності заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надати суду відповідну письмову заяву у встановлений строк; встановлено сторонам строк для подання відповіді на відзив (позивачем) та заперечень (відповідачем) (якщо такі будуть подані) не пізніше 06.03.2018; явка представників сторін у судове засідання визнана не обовязковою.

25.06.2018 від відповідача через канцелярію суду отримано відзив №18/259 від 20.06.2018 на позовну заяву, відповідно до якого останній вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

На твердження позивача про те, що ним на виконання договору №27 7/11/100 від 01.02.2011 протягом 2011 року надані відповідачу обумовлені позовом послуги на загальну суму 16418,75 грн., зазначає, що акти надання послуг в матеріалах справи відсутні. Вказує на відсутність підписів сторін на дублікатах рахунків на оплату та дублікатах актів надання послуг.

Акцентує увагу суду на тому, що дублікати актів надання послуг, а також дублікати рахунків на оплату не стосуються взаємовідносин між позивачем та відповідачем за договором №27 7/11/100 від 01.02.2011, оскільки в переліку наданих послуг (господарських операціях) зазначених дублікатів первинних документів значиться «Розміщення термінових оголошень у ВДЗ (інформаційний бюлетень Вісник державних закупівель)». Однак, договором №27 7/11/100 від 01.02.2011 передбачено надання послуг з розміщення оголошень та термінових оголошень у друкованому саме міжнародному виданні (із зарубіжною сферою розповсюдження). Додатковою угодою №1 «Про зміну договору №27 7/11/100» не були внесені зміни до предмету договору або порядку оплати послуг. Таким чином, договором №27 7/11/100 від 01.02.2011 та додатковою угодою №1 не передбачено надання послуг з розміщення інших термінових оголошень, крім міжнародних видань (із зарубіжною сферою розповсюдження), та не встановлювався розмір оплати за такі оголошення.

Також відповідач зауважує, що в наданих позивачем дублікатах актів надання послуг та відповідних дублікатах рахунків на оплату за листопад 2011 року вказаний виконавець Державне підприємство «Прозорро», однак зміна назви позивача на Державне підприємство «Прозорро» відбулось лише 26.07.2016.

Додатково зазначає, що своєчасно надані належним чином оформлені первинні бухгалтерські документи за надані у 2011 році послуги за договором від 01.02.2011 року №27 7/11/100 були сплачені відповідачем в повному обсязі, тому в його бухгалтерському обліку заборгованість перед позивачем за надані в цей період послуги відсутня, що підтверджено актом взаємних розрахунків від 16.11.2017.

Вважає, що з вимог претензій №206/4612/09 від 25.09.2013, №206/4677/09 від 26.09.2013, №206/3134/09 від 22.10.2015 незрозуміла сама природа виникнення заборгованості, оскільки відсутні посилання на відповідні укладені сторонами договори, не додані первинні документи (рахунки, акти виконаних робіт/наданих послуг), які б обґрунтовували вимоги претензій, та які, в свою чергу, були виставлені в певному періоді та надані відповідачу для проведення оплати.

До означеного відзиву додано документи, наведені у переліку, які долучено до матеріалів справи.

25.06.2018 від відповідача отримано заяву №18/260 від 20.06.2018 про застосування строку позовної давності до спірних вимог. Відповідач стверджує, що прострочення виконання зобовязання за договором, а отже і строк позовної давності починає відлік: за рахунком від 23.11.2011 №35608 04.12.2011; за рахунком від 23.11.2011 №35609 04.12.2011; за рахунком від 23.11.2011 №35610 04.12.2011; за рахунком від 06.12.2011 №37821 17.12.2011. Отже, загальний строк позовної давності у 3 роки щодо вимоги про оплату за договором від 01.02.2011 №27 7/11/100 сплив: за рахунком від 23.11.2011 №35608 04.12.2014; за рахунком від 23.11.2011 №35609 04.12.2014; за рахунком від 23.11.2011 №35610 04.12.2014; за рахунком від 06.12.2011 №37821 17.12.2014. В той же час, як вбачається з інформації зі штрих кодового ідентифікатора на конверті, яким було надіслано позовну заяву, вона була відправлена 22.05.2018. На переконання відповідача, позивач, звернувшись із позовною заявою 22.05.2018, пропустив трирічний строк позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 27.06.2018 відкладено розгляд справи на 30.07.2018; визначено позивачу строк до 23.07.2018 для надання суду відповіді на відзив та витребувано оригінали документів, доданих до позовної заяви (для огляду); документальне підтвердження наявності заборгованості у предявленому до стягнення розмірі за спірним договором (платіжні доручення та/або виписки банківських чи інших фінансових установ про рух коштів); явка представників сторін у судове засідання визнана не обовязковою.

02.07.2018 від позивача отримано відповідь на відзив №206/1827/10 від 17.06.2018, в якій просить не приймати до уваги відзив Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт»; задовольнити позовні вимоги Державного підприємства «Прозорро» в повному обсязі та розглядати справу без участі представника позивача.

В судове засідання, що відбулось 30.07.2018, позивач свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, вимог ухвали суду від 27.06.2018 не виконав, про причини невиконання ухвали суду не повідомив.

Відповідач підтримав заперечення проти задоволення позову з підстав, викладених у письмовому відзиві.

Враховуючи, що явка представників сторін обовязковою визнана не була, наявність клопотання позивача про розгляд справи без участі його представника, тому справа розглядається за наявними матеріалами без участі представника позивача.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Між Державним госпрозрахунковим видавничополіграфічним підприємством «Зовнішторгвидав України» (далі виконавець, позивач) та Державним підприємством «Маріупольський морський торговельний порт» (далі замовник, відповідач) укладено договір 27-7/11/100 від 01.02.2011.

За умовами п.1.1. цього договору, замовник доручає, а виконавець бере на себе зобовязання надавати послуги з розміщення оголошення в міжнародному виданні «Announcer of the public purchasing», відповідно до чинного законодавства України (далі послуги).

Оплата вартості послуг здійснюється замовником згідно виставлених рахунків та акту-приймання виконаних робіт (наданих послуг) протягом 10 банківських днів з моменту підписання акту здачі приймання виконаних робіт. Оплата послуг здійснюються замовником у безготівковий спосіб. Вартість розміщення одного оголошення про торги у друкованому міжнародному виданні (із зарубіжною сферою розповсюдження) «Announcer of the public purchasing» складає 869,87 (вісімсот шістдесят девять грн. 87 копійок) в т.ч. ПДВ 144,98 грн. Вартість розміщення одного термінового оголошення про торги у друкованому міжнародному виданні (із зарубіжною сферою розповсюдження) «Announcer of the public purchasing» складає 1739,74 грн. (одна тисяча сімсот тридцять девять гривень 74 копійки в т.ч. ПДВ). Загальна вартість послуг за даним договором складає 42000,00 грн. (сорок дві тисячі грн. 00 коп.) ( в т.ч. ПДВ 7000,00 грн.). В день надання послуг виконавець надає замовнику акт здачі приймання виконаних робіт (наданих послуг) та рахунок на оплату. Замовник протягом трьох днів з дня одержання акту здачі приймання виконаних робіт (наданих послуг) зобовязаний направити виконавцю підписаний акт або обґрунтовану відмову від приймання послуг (п.п. 2.1., 2.2., 2.3., 2.4., 2.5. договору).

Цей договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами, скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2011 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх обовязків (п. 9.1. договору).

Додатковою угодою № 1 від 03.10.2011 сторонами змінено умови п.2.4 договору № 27-7/11/100 від 01.02.2011 та визначено, що загальна вартість цього договору складає 64800 грн., у тому числі ПДВ 20%. Інші умови вказаного договору, не змінені цією Угодою, залишаються чинними у тій редакції, в якій вони викладені сторонами раніше, і сторони підтвердили їх обовязковість для себе (п.2 додаткової угоди № 1 від 03.10.2011)

Договір № 27-7/11/100 від 01.02.2011 та додаткова угода № 1 від 03.10.2011 до нього підписано обома сторонами без зауважень.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджується та сторонами не заперечується, що Державне госпрозрахункове видавничополіграфічне підприємство «Зовнішторгвидав України» за наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 10.01.2012 № 12 було перейменовано у Державне підприємство «Зовнішторгвидав України», а за наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 26.07.2016 № 1220 - у Державне підприємство «Прозорро» (позивач).

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням іншої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Так, позивач стверджував, що за протягом 2011 року він надав відповідачу послуги з розміщення його оголошень стосовно державних закупівель в інформаційному бюлетні «Вісник державних закупівель», у тому числі щодо термінового розміщення оголошень та оприлюднення оголошень поза графіком, розміщення оголошень у міжнародному інформаційному виданні «Annoucer of the public purchasing», а також надав послуги доступу та використання сервісу «Кабінет замовника» на веб-порталі Уповноваженого органу з питань державних закупівель. Вартість таких послуг визначалась наказом позивача від 04.01.2011 № 1 (з наступними змінами та доповненнями), який розміщувався на офіційному загальнодержавному веб-порталі «Державні закупівлі» за адресою в мережі інтернет www.tender.me.gov.ua. 23.11.2011 за надані послуги відповідачу виставлено рахунок на оплату № 35608 та акт надання послуг № 34227 на суму 5030,52 грн., рахунок на оплату № 35609 та акт надання послуг на суму 5030,52 грн., рахунок на оплату № 35610 та акт надання послуг № 34229 на суму 5487,84 грн. Також, позивач зазначав, 06.12.2011 відповідач звернувся до нього з листом № 27-14/2466 (заявка № 20005) про розміщення міжнародного оголошення про проведення відкритих торгів, яке було розміщено відповідачем у міжнародному інформаційному виданні «Annoucer of the public purchasing» № 51 і, відповідно, 20.12.2011 виставив рахунок позивачу № 37821 та акт надання послуг № 40458 на суму 869,87 грн. Всього надано послуг з розміщення оголошень - на загальну суму 16418,75 грн. Проте, відповідач вартість наданих послуг з розміщення відповідних оголошень не сплатив, предявлені претензії відхилив, що зумовило звернення до суду з цим позовом.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що 06.12.2011 за № 27-14/2466 відповідачем подано позивачу заявку на розміщення міжнародних оголошень про проведення торгів з предметом закупівлі «Пристрої для підіймального та такелажного устаткування (грейфери) з розбиттям на 4 лота», вхідний номер оголошення у ВДЗ 11212WD88646, номер бюлетеня 148(594) від 12.12.2011, орієнтовна вартість закупівлі 869,87 грн. з ПДВ, код закупівлі 92.40.1, відповідач оплату гарантував згідно з договором № 27-7/11/100 від 01.02.2011.

Відповідачем вказану заявку прийнято, відповідне оголошення відповідача розміщено у міжнародному друкованому виданні «Annoucer of the public purchasing» № 51(73) від 20.12.2011.

Матеріали справи не містять документального підтвердження направлення/вручення Державним госпрозрахунковим видавничо-поліграфічним підприємством «Зовнішторгвидав України» відповідачу рахунку та відповідного акту наданих послуг за розміщення оголошення у міжнародному друкованому виданні «Annoucer of the public purchasing» № 51(73) від 20.12.2011 у порядку і строки, встановлені п.2.5 договору № 27-7/11/100 від 01.02.2011, тобто в день надання послуг виконавець мав надати замовнику акт здачі приймання виконаних робіт (наданих послуг) та рахунок на оплату, а замовник протягом трьох днів з дня одержання акту здачі приймання виконаних робіт (наданих послуг) був зобовязаний направити виконавцю підписаний акт або обґрунтовану відмову від приймання послуг.

Суд не приймає до уваги додані до позову дублікати рахунку на оплату № 37821 від 06.12.2011 на суму 869,87 грн. та акту надання послуг № 40458 від 20.12.2011 на суму 869,87 грн., оскільки: по-перше, як вже зазначалось, в матеріалах справи відсутні докази надання їх відповідачу; по-друге, зі змісту таких документів вбачається, що вони складені постачальником Державним підприємством «Прозорро», у той час як з матеріалів справи вбачається, що на час надання відповідних послуг і складання таких документів позивач мав назву Державне госпрозрахункове видавничо-поліграфічне підприємство "Зовнішторгвидав України".

На переконання суду, дублікати рахунку на оплату № 37821 від 06.12.2011 на суму 869,87 грн. та акту надання послуг № 40458 від 20.12.2011 на суму 869,87 грн. не містять обовязкових реквізитів, притаманних первинним документам, встановлених Положенням про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України 24.05.1995 № 88, та статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Дані акти не містять особистих підписів або інших даних виконавця та замовника, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, вказані документи не є належними та допустимими доказами обставин, на які посилається позивач.

Разом з тим, факт надання позивачем послуг з розміщення оголошення відповідача за заявкою останнього від 06.12.2011 за № 27-14/2466 підтверджується витягом з міжнародного друкованого видання «Annoucer of the public purchasing» № 51(73) від 20.12.2011, наявним в матеріалах справи. Отже, такі обставини давали підстави позивачу розраховувати на оплату наданих послуг з боку відповідача. Більш того, відповідач у своїй заявці гарантував оплату розміщення відповідного оголошення відповідачу.

Доказів проведення розрахунків за надану послугу позивачем на розміщення міжнародного оголошення про проведення торгів з предметом закупівлі «Пристрої для підіймального та такелажного устаткування (грейфери) з розбиттям на 4 лота, матеріали справи не містять.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (п. 570 рішення від 20.09.2011 за заявою №14902/04 у справі ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії"; п. 51 рішення від 22.10.1996 за заявами №22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства").

За приписами статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч. 4 та 5 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. У разі визнання судом причин пропущення позовної давності поважними, порушене право підлягає захисту.

Згідно з ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг строку позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Порівняльний аналіз термінів "довідався" та "міг довідатися", що містяться в ст. 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов'язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права, що також випливає із загального правила про обов'язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше (постанова Верховного Суду України від 16.11.2016 у справі №6-2469цс16).

Виходячи з умов договору № 27-7/11/100 від 01.02.2011 та обставин справи у їх сукупності, суд зазначає, що у випадку виконання позивачем свого обовязку в день надання послуг надати замовнику акт здачі приймання виконаних робіт (наданих послуг) та рахунок на оплату, відповідач як замовник мав розрахуватись з позивачем протягом 10 банківських днів з моменту підписання акту здачі приймання виконаних робіт, у безготівковий спосіб; строк дії договору сторонами було встановлено до 31.12.2011. Додане до позову листування між сторонами (претензії та відповіді на претензії) свідчить про те, що позивач був обізнаний про наявність боргу з боку відповідача за названим договором і, отримавши відмову від відповідача у задоволенні своїх претензій ще у жовтні 2013 року, мав можливість звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів. З цим позовом Державне підприємство «Прозорро» звернулось до суду лише 22.05.2018, тобто більше ніж через три роки з дня надання відповідних послуг та отримання відмови відповідача у задоволенні грошових претензій, тому в частині вимог про стягнення боргу за розміщення оголошень про державні закупівлі у міжнародному бюлетені «Annoucer of the public purchasing» на суму 869,87 грн. позивач пропустив строк позовної давності і не довів той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права і звернутись до суду з відповідним позовом раніше. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові в цій частині.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача вартості послуг з розміщення оголошень стосовно державних закупівель в інформаційному бюлетені «Вісник державних закупівель», у тому числі щодо термінового розміщення оголошень та оприлюднення оголошень поза графіком, суд зазначає наступне.

У заявлений позивачем період діяв ОСОБА_2 України «Про здійснення державних закупівель» від 01.06.2010 № 2289-VI, який втратив чинність 20.04.2014.

ОСОБА_2 містив норму про безоплатність оприлюднення інформації про державні закупівлі, декларування безоплатності доступу до веб-порталу та офіційного друкованого видання, зобов'язання Уповноваженого органу (Міністерства економічного розвитку і торгівлі України) забезпечити безоплатність функціонування системи оприлюднення інформації про конкурсні торги.

Так, відповідно до статті 8 Закону України «Про здійснення державних закупівель» від 01.06.2010 до основних функцій Уповноваженого органу належать серед інших такі: виступати засновником та забезпечувати видання безоплатного державного офіційного друкованого видання з питань державних закупівель; виступати засновником та забезпечувати видання безоплатного міжнародного інформаційного видання з питань державних закупівель; забезпечувати функціонування безоплатного веб-порталу Уповноваженого органу з питань закупівель.

Статтею 10 Закону України «Про здійснення державних закупівель» від 01.06.2010 встановлено, що замовник для оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу (що здійснюється безоплатно) у порядку, встановленому цим Законом, надає інформацію про закупівлю (оголошення про проведення закупівель, обґрунтування застосування процедури закупівлі в одного учасника, документацію конкурсних торгів або кваліфікаційну документацію, протокол розкриття пропозицій конкурсних торгів, оголошення про результати процедури закупівлі, тощо).

Веб-портал Уповноваженого органу повинен відповідати встановленим законодавством вимогам щодо захисту державних інформаційних ресурсів, забезпечувати вільний та безоплатний доступ до нього (абзац сімнадцятий частини першої статті 10).

Відповідно до частини другої статті 10 вказаного Закону оголошення про проведення процедури закупівлі (оголошення про проведення відкритих торгів, оголошення про проведення процедури двоступеневих торгів, оголошення про проведення попередньої кваліфікації, запит цінових пропозицій, інформація про застосування процедури закупівлі в одного учасника), повідомлення про акцепт пропозиції конкурсних торгів або цінової пропозиції, пропозиції за результатами застосування процедури закупівлі в одного учасника, відомості про рамкову угоду, за якою укладено договір про закупівлю (у разі проведення закупівлі за рамковими угодами), оголошення про результати процедури закупівлі (оголошення про результати проведення торгів, повідомлення про результати проведення попередньої кваліфікації, інформація про результати процедури запиту цінових пропозицій, інформація про результати проведення процедури закупівлі в одного учасника, повідомлення про відміну торгів або визнання їх такими, що не відбулися, повідомлення про відміну процедури закупівлі в одного учасника) обов'язково безоплатно публікуються в державному офіційному друкованому виданні з питань державних закупівель у терміни, встановлені цим Законом для оприлюднення відповідної інформації.

Інформація про закупівлю, визначена цим Законом, публікується в державному офіційному друкованому виданні з питань державних закупівель безоплатно (абзац восьмий частини другої статті 10).

Доступ користувачів до інформації, розміщеної на веб-порталі Уповноваженого органу, є безоплатним та вільним. Інформація про закупівлю, визначена цим Законом, приймається для розміщення на веб-порталі Уповноваженого органу безоплатно (частина п'ята статті 10).

Так, наказом Міністерства економіки України від 28 липня 2010 року N 932 «Про визначення офіційного друкованого видання з питань державних закупівель, міжнародного інформаційного видання з питань державних закупівель та веб-порталу Уповноваженого органу з питань закупівель» визначено офіційним друкованим виданням з питань державних закупівель інформаційний бюлетень "Вісник державних закупівель".

У п.5.1 статуту Державного госпрозрахункового видавничо-поліграфічного підприємства "Зовнішторгвидав України", в якому закріплено право позивача самостійно визначати ціну на оголошення стосовно закупівель, які подаються поза графіком приймання інформації та публікуються в інформаційному бюлетені у рубриці "Терміново в номер".

Наказом Державного госпрозрахункового видавничо-поліграфічного підприємства «Зовнішторгвидав України» від 04.01.2011 № 1 «Про внесення змін до наказу № 229 від 30.07.2010 «Про затвердження Інструкції та Порядку подання, прийому, реєстрації та розміщення інформації про державні закупівлі в інформаційному бюлетені «Вісник державних закупівель» та у міжнародному друкованому виданні «Annoucer of the public purchasing» затверджено розміри вартості платних послуг, які надаються ДГВПП «Зовнішторгвидав України»: за розміщення одного термінового оголошення в інформаційному бюлетені «Вісник державних закупівель» - 457,32 грн.; розміщення одного оголошення в друкованому міжнародному виданні 869,87 грн.; розміщення одного термінового оголошення в друкованому міжнародному виданні 1739,74 грн.; надання довідки (витягу з реєстру) щодо публікації інформації в інформаційному бюлетені «Вісник державних закупівель» - 141,42 грн.; надання термінової довідки (витягу з реєстру) щодо публікації інформації в інформаційному бюлетені «Вісник державних закупівель» - 282,84 грн.; надання інформаційних послуг щодо державних закупівель за місяць у 2011 році 366,1 грн.

За змістом Інструкції подання, прийому та розміщення інформації про державні закупівлі в інформаційному бюлетені "Вісник державних закупівель" та на веб-порталі Уповноваженого органу "Державні закупівлі" в редакціях, затверджених наказами ДГВПП "Зовнішторгвидав України" від 04.01.2011 № 3, від 08.02.2011 № 9а, від 03.10.2011 № 52а, та відповідному Порядку подання, прийому та розміщення інформації про державні закупівлі у міжнародному бюлетені «Annoucer of the public purchasing», інформація для друку, що подається поза графіком, може додатково прийматися та публікуватися у спеціальних випусках, виходячи з технологічних можливостей Підприємства (позивача). Публікацію такої інформації замовник оплачує на умовах термінового розміщення інформації за рахунком, що надає підприємство, відповідно до поданої Замовником (відповідачем) заявки на оплату (наведеного зразка).

У той же час, вказаний Порядок не передбачає ні графіків подання інформації замовниками, ні можливості стягнення плати за надані послуги з організації державних закупівель, передбачених Законом України «Про здійснення державних закупівель» від 01.06.2010, ні поняття термінових оголошень, тощо.

Крім того, в матеріалах справи відсутні і сторонами не подано доказів укладення між позивачем та відповідачем договору на розміщення інформації про державні закупівлі в інформаційному бюлетені "Вісник державних закупівель".

Суд відхиляє твердження позивача про те, що протягом 2011 року він надав відповідачу послуги з розміщення його оголошень стосовно державних закупівель в інформаційному бюлетені «Вісник державних закупівель» в рамках саме договору № 27-7/11/100 від 01.02.2011, оскільки у п.1.1 названого договору сторонами чітко визначено предмет договору надання послуг з розміщення оголошення (-нь) в міжнародному виданні «Annoucer of the public purchasing». Доказів внесення змін до договору № 27-7/11/100 від 01.02.2011 в частині доповнення предмету договору та обовязків ДГВПП "Зовнішторгвидав України" розміщенням оголошень, у тому числі термінових, в інформаційному бюлетені «Вісник державних закупівель» до матеріалів справи не надано. Таким чином, вказаним договором не передбачено надання позивачем послуг відповідачу з розміщення інших термінових оголошень, крім міжнародних видань (із зарубіжною сферою розповсюдження), та не встановлювався розмір плати за такі оголошення.

З огляду на викладене вище суд дійшов висновку, що саме заявка відповідача є підставою для надання рахунку на оплату та публікації інформації замовника для друку в інформаційному бюлетені «Вісник державних закупівель» на платній основі.

Проте, позивачем не подано суду жодних доказів на підтвердження подання відповідачем заявки на оплату публікації інформації стосовно державних закупівель в інформаційному бюлетені «Вісник державних закупівель» та виставлення відповідачу рахунків на оплату цих публікацій, що виключає виникнення у позивача права вимоги від відповідача оплати цих послуг, оскільки в зв'язку з відсутністю вищезазначених заявок (замовлень) відповідача публікації повинні здійснюватись позивачем на безоплатній основі відповідно до вимог ч. 2 ст. 10 Закону України "Про здійснення державних закупівель".

Також, суд зазначає, що з доданих позивачем до позову дублікатів рахунку на оплату № 35608 від 23.11.2011 та акту надання послуг № 34227 від 23.11.2011 на суму 5030,52 грн., рахунку на оплату № 35609 від 23.11.2011 та акту надання послуг № 34228 від 23.11.2011 на суму 5030,52 грн., рахунку на оплату № 35610 від 23.11.2011 та акту надання послуг № 34229 від 23.11.2011 на суму 5487,84 грн. вбачається, що вони складені Державним підприємством «Прозорро», у той час як з матеріалів справи вбачається, що на час складання таких документів позивач мав назву Державне госпрозрахункове видавничо-поліграфічне підприємство "Зовнішторгвидав України". При цьому зміна назви позивача на Державне підприємство «Прозорро» відбулась лише 26.07.2016.

На переконання суду, дублікати перелічених рахунків на оплату та дублікати актів надання послуг не містять обовязкових реквізитів, притаманних первинним документам, встановлених Положенням про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України 24.05.1995 № 88, та статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Дані акти не містять особистих підписів або інших даних виконавця та замовника, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції.

Отже, вказані документи не є належними, допустимими та достовірними доказами обставин, на які посилається позивач, тому підстави для задоволення вимог про стягнення з відповідача плати за розміщення термінових оголошень в інформаційному бюлетені «Вісник державних закупівель» у листопаді 2011 на загальну суму 15548,86 грн. відсутні.

З огляду на встановлені судом обставини та норми чинного законодавства суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з покладенням судових витрат за розгляд справи на позивача.

Керуючись статтями 73-80, 86, 91, 123-124, 128 129, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог Державного підприємства Прозорро до Державного підприємства Маріупольський морський торговельний порт про стягнення 16 418,75 грн., відмовити.

2.Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили через двадцять днів з дня його підписання та може бути оскаржене в апеляційному порядку, згідно з Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

3. Повний текст рішення підписано 03.08.2018.

Суддя Н.В. Величко