ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2018м. ДніпроСправа № 904/2584/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Воронько В.Д.,

за участю секретаря судового засідання Батир Б.В.,

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інколаб Сервісез" Україна, м. Маріуполь Донецька область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Україна", м. Дніпро

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь", м. Дніпро

про стягнення 739148,70 грн

у присутності представників:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 23.07.2018, юрист;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №70 від 02.12.2016, представник;

від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

13.06.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Інколаб Сервісез" Україна (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Україна" (далі - відповідач), у якій виклало вимоги про стягнення основного боргу у сумі 594273,05 грн, інфляційних нарахувань у сумі 117083,21 грн та 3% річних у сумі 27792,44 грн, нарахованих ним з посиланням на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" умов договору про оплатне надання послуг №102, укладеного між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" 22.04.2015, а також з урахуванням договору про переведення боргу №08160672 від 15.08.2016.

Ухвалою від 18.06.2018 суд відкрив провадження у справі, прийнявши позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження, встановленими Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), з призначенням підготовчого засідання на 10.07.2018, а також залучив до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь".

Ухвалою суду від 04.07.2018 розгляд справи у підготовчому засіданні перенесено на 24.07.2018 через відрядження 10.07.2018 судді Воронько В.Д..

09.07.2018 поштою та 19.07.2018 через канцелярію суду відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечив, позовні вимоги вважає безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 24.07.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в засідання на 06.08.2018.

Третя особа участі свого представника у судовому засіданні не забезпечила, своїм правом на подання пояснень щодо позову та відзиву, передбаченим ст. 168 ГПК України не скористалася; про дату, час та місце розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином за її місцезнаходженням згідно з матеріалами справи та за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Положеннями ч. 1 ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Тож, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

22.04.2015 між третьою особою - Товариством з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь", як замовником, та позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю спільним підприємством "Інколаб Сервісез" Україна, як виконавцем, укладено договір про оплатне надання послуг №102 (далі договір про надання послуг), за умовами пункту 1.1 якого замовник доручає, а виконавець надає за винагороду і за рахунок замовника інспекційні послуги, описані в додатку №1 до даного договору. Інспекційні послуги надаються на умовах та за цінами, вказаними у відповідних додатках, що є невідємною частиною договору.

Відповідно до п. 1.3 договору про надання послуг інспекція у повному обсязі включає в себе: відбір і пробоприготування матеріалу для проведення хімічного аналізу, відправку зразків матеріалу кур'єрською службою доставки в лабораторію, проведення хімічного аналізу зразків згідно переліком, вказаним замовником у заявці на надання послуг.

Пунктом 4.6 договору про надання послуг передбачено, що по закінченні надання послуг сторони оформлюють акт здачі-приймання наданих послуг.

Згідно з п. 4.4 договору про надання послуг вартість наданих послуг формується у відповідності до вартості послуг доларах США та встановлюється в українській гривні, при цьому перерахунок вартості наданих послуг здійснюється в національну валюту України по курсу НБУ на момент виставлення рахунку; виконавець виставляє рахунок на оплату одночасно з актом здачі-приймання наданих послуг.

Оплата здійснюється замовником по факту надання послуг протягом 30 банківських днів від дати підписання замовником акта здачі-приймання наданих послуг (п. 4.5 договору про надання послуг).

Пунктом 6.1 договору про надання послуг визначено, що цей договір вступає в силу з моменту підписання та діє до 31.12.2015, а в частині невиконаних зобов'язань за договором - до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань. Якщо за 14 днів до закінчення строку дії договору жодна зі сторін не заявить про його розірвання - дія договору продовжується на наступні 6 місяців, на тих самих умовах.

Додатковою угодою №1 від 29.06.2016 до договору про надання послуг сторони (позивач та третя особа) дійшли згоди продовжити строк дії цього договору до 30.09.2016.

На виконання умов договору про надання послуг позивачем у червні-липні 2016 року відповідачу надано інспекційні послуги на загальну суму 594273,05 грн, що підтверджується наступними актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), підписаним між сторонами договору без заперечень та зауважень:

- №ОУ-0000186 від 02.06.2016 на суму 18321,14 грн;

- №ОУ-0000187 від 02.06.2016 на суму 18321,14 грн;

- №ОУ-0000191 від 06.06.2016 на суму 21251,66 грн;

- №ОУ-0000192 від 06.06.2016 на суму 16251,14 грн;

- №ОУ-0000196 від 10.06.2016 на суму 21252,10 грн;

- №ОУ-0000201 від 15.06.2016 на суму 16229,46 грн;

- №ОУ-0000202 від 15.06.2016 на суму 16229,46 грн;

- №ОУ-0000210 від 29.06.2016 на суму 28106,74 грн;

- №ОУ-0000211 від 29.06.2016 на суму 28106,74 грн;

- №ОУ-0000212 від 29.06.2016 на суму 42284,57 грн;

- №ОУ-0000213 від 29.06.2016 на суму 21142,58 грн;

- №ОУ-0000214 від 29.06.2016 на суму 16167,49 грн;

- №ОУ-0000215 від 29.06.2016 на суму 16167,49 грн;

- №ОУ-0000221 від 05.07.2016 на суму 26056,61 грн;

- №ОУ-0000222 від 05.07.2016 на суму 9137,92 грн;

- №ОУ-0000226 від 08.07.2016 на суму 8685,28 грн;

- №ОУ-0000227 від 08.07.2016 на суму 23574,16 грн;

- №ОУ-0000234 від 13.07.2016 на суму 8694,68 грн;

- №ОУ-0000235 від 13.07.2016 на суму 23515,31 грн;

- №ОУ-0000236 від 13.07.2016 на суму 23723,69 грн;

- №ОУ-0000241 від 15.07.2016 на суму 29757,31 грн;

- №ОУ-0000242 від 15.07.2016 на суму 11159,11 грн;

- №ОУ-0000246 від 22.07.2016 на суму 13648,76 грн;

- №ОУ-0000247 від 22.07.2016 на суму 21093,60 грн;

- №ОУ-0000248 від 22.07.2016 на суму 28042,01 грн;

- №ОУ-0000249 від 22.07.2016 на суму 39705,98 грн;

- №ОУ-0000250 від 22.07.2016 на суму 17371,48 грн;

- №ОУ-0000251 від 22.07.2016 на суму 15137,72 грн;

- №ОУ-0000252 від 22.07.2016 на суму 15137,72 грн.

Також,15.08.2016 між третьою особою - Товариством з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь", як первісним боржником, відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Україна", як новим боржником, та позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Інколаб Сервісез" Україна, як кредитором, було укладено договір про переведення боргу №08160672 (далі - договір про переведення боргу), відповідно до п. 1.1 якого боржник зі згоди кредитора передає новому боржнику усі свої боргові зобов'язання за договором №102 про оплатне надання послуг від 22.04.2015, укладеним між кредитором та боржником. Боргові зобов'язання, що передаються новому боржнику за цим договором, складають суму в розмірі 594273,05 грн з урахуванням ПДВ.

Згідно з п. 1.2 договору про переведення боргу, кредитор не заперечує проти переводу обумовлених вище боргових зобов'язань з боржника на нового боржника.

Пунктом 1.3 договору про переведення боргу передбачено, що новий боржник бере на себе зобов'язання боржника на суму, обумовлену в п. 1.1, зобов'язується здійснити розрахунок з кредитором згідно з умовами договору №102 про оплатне надання послуг від 22.04.2015.

За умовами п. 1.4 договору про переведення боргу боржник зобов'язується здійснити розрахунок з новим боржником на суму, обумовлену в п. 1.1 цього договору, протягом 3 місяців з дати підписання даного договору.

Пунктом 1.5 договору про переведення боргу встановлено, що боржник передає новому боржнику всі документи, що підтверджують наявність боргових зобов'язань боржника перед кредитором.

Відповідно до п. 5.1 договору про переведення боргу, з моменту підписання даного договору повноважними представниками сторін до нового боржника переходять всі права та обов'язки боржника за обумовленими зобов'язаннями.

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами, скріплення печатками сторін та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань (п. 5.2 договору про переведення боргу).

Відповідно до статті 520 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 521 ЦК України встановлено, що форма правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу, тобто правочин щодо заміни боржника у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, борг за яким переводиться на нового боржника.

Згідно зі статтею 522 ЦК України новий боржник у зобов'язанні має право висунути проти вимоги кредитора всі заперечення, що ґрунтуються на відносинах між кредитором і первісним боржником.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 20.09.2017 відповідачу було направлено вимогу про виконання зобов'язання за договором №08160672 від 15.08.2016 щодо оплати боргу у розмірі 594273,05 грн у семиденний строк від дня отримання цієї вимоги шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача.

Відповідачем вказану вимогу отримано 25.09.2017, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення відповідного поштового відправлення, копія якого міститься у матеріалах справи (а.с. 55). Однак відповідач заперечень проти вимоги кредитора не висунув, оплати боргу, визначеного умовами договору переведення боргу №08160672 від 15.08.2016, не здійснив.

З огляду на невиконання відповідачем умов вимоги, позивач звернувся до суду з даним позовом. Відповідач із позовними вимогами не погоджується, посилаючись на те, що у нього не виникло зобов'язань за договором №08160672 від 15.08.2016, оскільки, по-перше, жодного обов'язку відповідача (нового боржника за договором) перед позивачем (кредитором) не передбачено; по-друге, жодних вимог щодо виконання будь-якого зобов'язання від позивача на адресу відповідача не надходило. Внаслідок вказаних обставин і виник спір.

Досліджуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, судом до уваги приймається наступне.

Статтею 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною першою статті 173 ГК України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно зі статтею 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань) є, зокрема, договір.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Предметом спору у даній справі є правовідносини сторін, що виникли за договором про надання послуг, із наступною заміною боржника у цьому договірному зобов'язанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, виходячи зі змісту п. 4.5 договору про надання послуг та положень ст. 530 ЦК України, строк виконання боржником (замовником) зобов'язання по оплаті наданих позивачем (виконавцем) інспекційних послуг є таким, що настав.

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, тобто неналежне виконання.

Факт наявності заборгованості за договором про надання послуг підтверджений матеріалами справи та не спростований шляхом подання належних і допустимих доказів ані відповідачем, ані третьою особою.

За умовами договору переведення боргу третя особа, як боржник у зобов'язанні по оплаті інспекційних послуг за договором про надання послуг, за згодою позивача, як кредитора, була замінена відповідачем, як новим боржником, шляхом переведення на нього всіх боргових зобов'язань за договором про надання послуг.

При цьому, відповідач, як новий боржник, у відповідності до п. 1.3 договору переведення боргу повинен був оплатити заборгованість у сумі 594273,05 грн згідно з умовами договору про надання послуг, а саме - протягом 30 банківських днів з дати підписання кожного з актів здачі-приймання наданих послуг. Будь-яких інших умов, які б передбачали вчинення додаткових дій з боку позивача, у тому числі й направлення відповідачу письмових вимог, договором переведення боргу щодо виконання відповідачем боргових зобов'язань не передбачено. Тому заперечення відповідача, викладені у відзиві, не можуть бути прийняті судом до уваги.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконав зобов'язання, обумовленого договором переведення боргу щодо погашення заборгованості за договором про надання послуг у сумі 594273,05 грн, чим порушив умови як договору про надання послуг, так і договору переведення боргу.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач, окрім суми основного боргу в розмірі 59427305 грн, просив за порушення строків оплати вартості наданих ним інспекційних послуг стягнути з відповідача також інфляційні нарахування в сумі 117083,21 грн за період з грудня 2016 по квітень 2018 та 3% річних у сумі 27792,44 грн за період прострочення з 16.11.2016 по 07.06.2018.

Перевіркою наданих позивачем розрахунків судом у нарахуванні суми річних виявлено помилку, що полягає у застосуванні в формулі розрахунку 365 днів на рік у періоді нарахування з 16.11.2016 по 07.06.2018, тоді як 2016 рік був високосним і кількість днів у цьому році становила 366. Здійснений позивачем розрахунок інфляційних нарахувань є обґрунтованим та арифметично вірним.

Після здійсненого судом перерахунку 3% річних за період прострочення з 16.11.2016 по 07.06.2018 становлять 27786,30 грн.

За наведених обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу у сумі 594273,05 грн, інфляційних нарахувань у сумі 117083,21 грн та 3% річних у сумі 27786,30 грн. З відмовою в частині стягнення 3% річних у сумі 6,14 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 11087,14 грн.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 29, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Україна" (49005, м. Дніпро, вул. Писаржевського, буд.. 1-А; ідентифікаційний код 33668606) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інколаб Сервісез" Україна (87554, Донецька область, м. Маріуполь, пров. Пілотов, буд. 1; ідентифікаційний код 24161721) основний борг у сумі 594273,05 грн, інфляційні нарахування у сумі 117083,21 грн, 3% річних у сумі 27786,30 грн та витрати по сплаті судового збору у сумі 11087,14 грн, видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

В судовому засіданні відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 08.08.2018.

Суддя В.Д. Воронько