ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року

м. Київ

Справа № 5019/2862/11

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пєскова В.Г.,

суддів: Білоуса В.В., Катеринчук Л.Й.,

за участю секретаря судового засідання - Анісімової М.О.;

за участю представників:

Приватного акціонерного товариства «Рівнеобленерго» - Піхоцького А.Л.,

ліквідатор Закритого акціонерного товариства «Рівненський ливарний завод» арбітражний керуючий Іванков В.М. прийняв участь у судовому засіданні особисто та через представника - адвоката Луценка В.А.,

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Восток» (підприємство з іноземними інвестиціями) на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 22.03.2018

у складі колегії суддів: Демидюк О.О. (головуючий), Павлюк І.Ю., Савченко Г.І.

та на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 30.01.2018

у складі судді Марач В.В.

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Форвард»

до Закритого акціонерного товариства «Рівненський ливарний завод»

про визнання банкрутом.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Розгляд справи відбувається відповідно до положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції Закону, чинній до 19.01.2013, (далі - Закон про банкрутство).

Хронологія подій та опис фактів, встановлених судами першої та апеляційної інстанції

1. Постановою Господарського суду Рівненської області від 17.01.2013 у даній справі Закрите акціонерне товариство «Рівненський ливарний завод» (далі - ЗАТ «Рівненський ливарний завод») визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

2. Ухвалою господарського суду Рівненської області від 07.10.2017 ліквідатором ЗАТ «Рівненський ливарний завод» призначено арбітражного керуючого Іванкова В.М.

3. 16.01.2018 за результатами роботи у ліквідаційній процедурі ліквідатором ЗАТ «Рівненський ливарний завод» подано клопотання про затвердження звіту ліквідатора за наслідками ліквідаційної процедури, звіту про відшкодування витрат арбітражного керуючого Іванкова В.М. при виконанні обов'язків ліквідатора за період з 07.10.2015 по 31.12.2017, звіту про оплату послуг (грошову винагороду) арбітражного керуючого та ліквідаційного балансу за наслідками ліквідаційної процедури.

Розгляд справи судами

4. Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 30.01.2018, залишеною без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 22.03.2018, затверджено звіт про оплату послуг (грошову винагороду) арбітражного керуючого Іванкова В.М. при виконанні обов'язків ліквідатора ЗАТ «Рівненський ливарний завод» за станом на 31.12.2017 в сумі 76 482, 29 грн, затверджено звіт про відшкодування витрат арбітражного керуючого Іванкова В.М. при виконанні обов'язків ліквідатора ЗАТ «Рівненський ливарний завод» за період з 07.10.2015 по 31.12.2017 на загальну суму 476 919, 01 грн, затверджено звіт ліквідатора Іванкова В.М. за наслідками ліквідаційної процедури у справі № 5019/2862/11 та ліквідаційний баланс ЗАТ «Рівненський ливарний завод». Ліквідовано юридичну особу - ЗАТ «Рівненський ливарний завод». Зобов'язано ліквідатора, орган державної реєстрації і орган статистики провести відповідні дії по виключенню юридичної особи банкрута з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців із Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України. Вимоги усіх кредиторів визнано погашеними; виконавчі документи за відповідними вимогами визнано такими, що не підлягають виконанню. Закрито провадження у справі.

5. Судові рішення мотивовані тим, що ліквідатором вчинено належні дії по виявленню активів та пасивів боржника, внаслідок вжитих ліквідатором заходів доведено неможливість відновлення платоспроможності боржника. Вказані висновки про встановлені обставини відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні та долученими до справи. Також ліквідатором надані належні та допустимі докази того, що ним дійсно були понесені витрати під час здійснення ліквідаційної процедури, понесені витрати відповідають всім діям, що були вчинені ліквідатором у справі та підтверджені відповідними первинними документами щодо підстав виникнення господарської операції та факту проведення розрахунку за даною операцією. Підставами списання дебіторської заборгованості було не лише сплив терміну позовної давності за зобов'язаннями, а також те, що підприємства-контрагенти уже ліквідовані.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

6. 16.04.2018 ТОВ «Фірма «Восток» (підприємство з іноземними інвестиціями) подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання ліквідатора ЗАТ «Рівненський ливарний завод» Іванкова В.М. про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу та про ліквідацію ЗАТ «Рівненський ливарний завод»; припинити повноваження арбітражного керуючого Іванкова В.М. в якості ліквідатора ЗАТ «Рівненський ливарний завод» та справу направити до Господарського суду Рівненської області для розгляду по суті на стадії ліквідаційної процедури.

Посилання зроблені на те, що всупереч вимог частини другої статті 32 Закону про банкрутство було затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута без заслуховування думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів. Зазначено, що ліквідатором не доведено належними та допустимими доказами факт відсутності у банкрута майна. На думку скаржника, ліквідатор безпідставно списав дебіторську заборгованість банкрута у сумі 5 815 700, 13 грн як безнадійну. Також вказано про необґрунтованість суми витрат ліквідатора за період з 07.10.2015 по 31.12.2017.

Б. Доводи відзиву на касаційну скаргу

7. 18.06.2018 до Верховного Суду надійшов відзив ліквідатора ЗАТ «Рівненський ливарний завод» Іванкова В.М. на касаційну скаргу ТОВ «Фірма «Восток» (підприємство з іноземними інвестиціями), в якому з посиланням на правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права наведено прохання залишити без задоволення касаційну скаргу, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

В. Доводи учасників у судовому засіданні

8. Ліквідатор ЗАТ «Рівненський ливарний завод» Іванков В.М. та його представник Луценко В.А. підтримали наведені у відзиві доводи.

Представник Приватного акціонерного товариства «Рівнеобленерго» Піхоцький А.Л. висловився за задоволення касаційної скарги ТОВ «Фірма «Восток» (підприємство з іноземними інвестиціями).

ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Господарський процесуальний кодекс України (в редакції після 15.12.2017)

Стаття 86. Оцінка доказів

1. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів…

Стаття 300. Межі розгляду справи судом касаційної інстанції

1. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази…

Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції до 19.01.2013.

Стаття 31 частини 12, 13, 16. Арбітражний керуючий

12. Оплата послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у зв'язку з виконанням ним своїх обов'язків здійснюються в порядку, встановленому цим Законом, за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, або за рахунок коштів кредиторів чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника.

Оплата послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за період від дня винесення господарським судом ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство і до дня першого засідання комітету кредиторів, на якому встановлюється розмір оплати послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого, здійснюється кредитором або боржником, за заявою якого порушено справу, у максимальному розмірі, визначеному цією статтею.

13. Кредитори можуть створювати фонд для оплати послуг, відшкодування витрат та виплати додаткової винагороди арбітражному керуючому (розпоряднику майна, керуючому санацією, ліквідатору). Формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

16. Звіт про оплату послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого затверджується рішенням комітету кредиторів та ухвалою господарського суду. Ухвала може бути оскаржена у встановленому порядку.

Стаття 25 частина перша. Повноваження ліквідатора та членів ліквідаційної комісії

1. Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження:

приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження;

виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута;

здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством;

аналізує фінансове становище банкрута;

виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута;

очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу;

пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту;

має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується в першу чергу згідно зі статтею 31 цього Закону за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута;

з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута або отриманого для цієї мети кредиту;

заявляє в установленому порядку заперечення по заявлених до боржника вимогах поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство, і є неоплаченими;

з підстав, передбачених частиною десятою статті 17 цього Закону, подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника;

вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб;

передає у встановленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню;

реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом;

повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному органу з питань банкрутства інформацію для ведення єдиної бази даних щодо підприємств-банкрутів;

здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Стаття 32 частини перша та друга. Звіт ліквідатора

1. Після завершення усіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються:

показники виявленої ліквідаційної маси (дані її інвентаризації);

відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу;

копії договорів купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна;

реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів;

документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів.

Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Ліквідатор повідомляє державний орган з питань банкрутства про завершення ліквідаційної процедури.

2. Якщо за результатами ліквідаційного балансу після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи-банкрута.

Копія цієї ухвали направляється органу, який здійснив державну реєстрацію юридичної особи-банкрута, та органам державної статистики для виключення юридичної особи з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, а також власнику (органу, уповноваженому управляти майном), органам державної податкової служби за місцезнаходженням банкрута.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи

і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

А. Щодо суті касаційної скарги

9. Судова колегія погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що ліквідатором ЗАТ «Рівненський ливарний завод» Іванковим В.М. виконано всі дії з ліквідації банкрута та надано суду документи, що свідчать про завершення ліквідаційної процедури, у тому числі й ліквідаційний баланс з непогашеною кредиторською заборгованістю у зв'язку з відсутністю активів, які можна було б направити на погашення кредиторської заборгованості, з огляду на наступне.

10. Приписами статті 25 Закону про банкрутство передбачено, що з дня свого призначення ліквідатор виконує такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту; заявляє в установленому порядку заперечення по заявлених до боржника вимогах поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство, і є неоплаченими; з підстав, передбачених частиною десятою статті 17 цього Закону, подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає у встановленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

11. Судами встановлено, що ліквідатор Іванков В.М. щомісячно надсилав комітету кредиторів поточні звіти про роботу ліквідатора по даній справі, а зауважень до цих звітів про роботу ліквідатора від членів комітету кредиторів не надходило.

12. Крім того, суди встановили, що ліквідатором належно здійснені дії у ліквідаційній процедурі, які визначені статтею 25 закону про банкрутство, та на підтвердження цього надано суду відповідні докази, а також до звіту ліквідатора були додані усі документи, передбачені частиною першою статті 32 Закону про банкрутство.

13. Доводи касаційної скарги, що всупереч вимог частини другої статті 32 Закону про банкрутство неправомірно судом було затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута без заслуховування думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів відхиляються судовою колегією, оскільки аналіз положень Закону про банкрутство свідчить, що неприйняття комітетом кредиторів рішення щодо схвалення або погодження звітів арбітражного керуючого не позбавляє господарський суд права розглянути їх самостійно.

14. Посилання в касаційній скарзі, що ліквідатором не доведено належними та допустимими доказами факт відсутності у банкрута майна, є безпідставними, так як ліквідатором до суду подані пояснення щодо відсутності майна у боржника з додатками на 77 аркушах та в судовому засіданні 30.01.2018 за клопотанням ліквідатора були залучені відповідні документи, серед яких містяться відповіді на запити щодо майна, Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та довідка територіального сервісного центру РСЦ МВС в Рівненській області № 5641, які підтверджують відсутність майна у банкрута та яким судами надано відповідну оцінку.

15. Питання необґрунтованості списання ліквідатором дебіторської заборгованості банкрута у сумі 5 815 700, 13 грн як безнадійної було предметом дослідження судом апеляційної інстанції та не знайшло свого підтвердження, оскільки підставами списання дебіторської заборгованості було не лише сплив терміну позовної давності за зобов'язаннями, а також те, що підприємства-контрагенти уже ліквідовані. При цьому судом апеляційної зазначено, що інформація про списання доводилась комітету кредиторів до відома і заперечень на дату її проведення від комітету кредиторів, у тому числі і скаржника, не надходило.

16. Стосовно доводів касаційної скарги про необґрунтованість суми витрат ліквідатора за період з 07.10.2015 по 31.12.2017, то колегія суддів зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що понесені витрати ліквідатора відповідають всім діям, що були вчинені ним у справі та підтверджені відповідними первинними документами щодо підстав виникнення господарської операції та факту проведення розрахунку за даною операцією. Цим доказам надана відповідна оцінка. Тому відхиляються наведені вище доводи касаційної скарги, оскільки додаткова перевірка доказів в силу статті 300 ГПК України не входить до повноважень суду касаційної інстанції.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

17. Таким чином, оскільки оскаржені рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги ТОВ «Фірма «Восток» (підприємство з іноземними інвестиціями) і про залишення без змін постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 22.03.2018 та ухвали Господарського суду Рівненської області від 30.01.2018.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 301, пунктом 1 частини першої статті 308, статтями 309, 315 ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Восток» (підприємство з іноземними інвестиціями) залишити без задоволення.

2. Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 22.03.2018 та ухвалу Господарського суду Рівненської області від 30.01.2018 у справі № 5019/2862/16 залишити без змін.

3. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Г. Пєсков

Судді В.В. Білоус

Л.Й. Катеринчук