УХВАЛА

23 липня 2018 року

м. Київ

Справа № 908/314/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Катеринчук Л.Й.

учасники справи:

ініціюючий кредитор - Приватне акціонерне товариство "Завод напівпровідників",

боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сі-Інвест",

розпорядник майна - арбітражний керуючий Шкода Андрій Сергійович

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сі-Інвест"

на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду

від 14.05.2018

у складі колегії суддів: Мартюхіна Н.О. (головуючий), Геза Т.Д., Склярук О.І.

у справі № 908/314/18

за заявою Приватного акціонерного товариства "Завод напівпровідників"

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Сі-Інвест"

ВСТАНОВИВ:

02.06.2018 поштовим відправленням, направленим на адресу Донецького апеляційного господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Сі-Інвест" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою від 02.06.2018 на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 14.05.2018 у справі № 908/314/18 в порядку статей 286, 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №908/314/18 було визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Білоус В.В., суддя - Пєсков В.Г., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.07.2018.

Згідно з частиною 3 статті 3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 ГПК України, до скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Правові засади справляння судового збору, розміри ставок судового збору та порядок його сплати визначені Законом України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" передбачено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018 становив 1 762 грн.

Відтак, за подання Товариством з обмеженою відповідальністю "Сі-Інвест" у червні 2018 року касаційної скарги на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 14.05.2018 про повернення апеляційної скарги на ухвалу місцевого суду про відкриття провадження у справі №908/314/18, скаржнику належало сплатити судовий збір в розмірі 1 762 грн.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за певних умов. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому, особа, яка заявляє клопотання про відстрочення, звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Отже, відстрочення (звільнення) від сплати судового збору є правом суду, а відповідне клопотання сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до господарського суду, зокрема, із касаційною скаргою, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

При цьому, "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду… Вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

Оскаржуючи в касаційному порядку ухвалу апеляційного господарського суду від 14.05.2018 про повернення апеляційної скарги у справі №908/314/18, скаржником заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв'язку з відсутністю у товариства-боржника грошових коштів для його сплати. При цьому, скаржником надано квитанцію №0.0..1 від 02.06.2018 про здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю "Сі-Інвест" платежу в розмірі 10 грн.

Суд зазначає, що статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому самі лише обставини перебування підприємства-скаржника в процедурі банкрутства, не можуть вважатися безумовною підставою для звільнення від такої сплати при зверненні до суду касаційної інстанції.

З огляду на таке, Верховний Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сі-Інвест" про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 14.05.2018 у справі №908/314/18.

При цьому, надана скаржником квитанція №0.0..1 від 02.06.2018 про сплату коштів на суму 10 грн. не є належним доказом сплати зазначеної суми коштів як судового збору за подання касаційної скарги, оскільки у даному платіжному документі відсутні відомості про перерахування скаржником грошових коштів до Державного бюджету України саме за подання касаційної скарги на ухвалу суду апеляційної інстанції від 14.05.2018 у справі №908/314/18.

Отже, подана Товариством з обмеженою відповідальністю "Сі-Інвест" касаційна скарга не відповідає вимогам статті 290 ГПК України щодо її форми.

Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що згідно з інформацією з офіційного веб-сайту Верховного Суду в мережі Інтернет, доступ до якого є відкритим, з 02 липня 2018 року змінилися реквізити для сплати судового збору за подання касаційних скарг, а саме:

Отримувач коштів: УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102

Код отримувача: (код за ЄДРПОУ) 38004897

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувача: 6007

Код банку отримувача: (МФО) 899998

Код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)"

Символ звітності банку: 207

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків-фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний господарський суд), номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Відповідно до частин 2, 5 статті 292 та статті 174 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

З огляду на таке, касаційна Товариства з обмеженою відповідальністю "Сі-Інвест" на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 14.05.2018 у справі №908/314/18 підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків поданої ним касаційної скарги до 08.08.2018.

Згідно з частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 8 Закону України "Про судовий збір", статтями 3, 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Сі-Інвест" у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 14.05.2018 у справі №908/314/18.

2. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сі-Інвест" на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 14.05.2018 у справі №908/314/18 залишити без руху.

3. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Сі-Інвест" строк на усунення недоліків касаційної скарги до 08 серпня 2018 року.

4. Роз'яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Сі-Інвест", що невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали є підставою для повернення касаційної скарги без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Верховного Суду Л.Й. Катеринчук