ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"27" липня 2018 р. м. Київ

Справа № 911/3298/17

Господарський суд Київської області у складі:

судді Ейвазової А.Р.

при секретарі судового засідання Щербаковій В.О., розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО ТАЙС на бездіяльність Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Кегичівському та Сахновщинському районах Головного територіального управління юстиції Харківської області щодо виконання рішення Господарського суду Київської області від 21.02.2018 на підставі наказу Господарського суду Київської області від 16.04.2018 №911/3298/17 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО ТАЙС до Товариства з обмеженою відповідальністю ПК Трейдсервісгруп, Малого колективного підприємства «Україна» про стягнення 1106,33грн, за участю представників:

від позивача ОСОБА_1 (довіреність б/н від 02.06.2016);

від відповідача 1 не зявився;

від відповідача 2 не зявився;

від органу ДВС не зявився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 21.02.2018 позов Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС (далі ТОВ Компанія Ніко-Тайс) до Товариства з обмеженою відповідальністю ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП (далі ТОВ ПК Трейдсервісгруп), Малого колективного підприємства «Україна» (далі МП «Україна») задоволено частково. Відповідно до рішення суду стягнуто солідарно з ТОВ ПК Трейдсервісгруп та МП «Україна» на користь ТОВ Компанія Ніко-Тайс 23853,22грн, 1 904,06грн 3 % річних, 16 462,78грн інфляційних втрат, 1 455,66грн судового збору та 1 819,58грн витрат на оплату послуг адвоката.

На примусове виконання відповідного рішення 16.04.2018 видано накази.

17.07.2018 до Господарського суду Київської області від ТОВ Компанія Ніко-Тайс надійшла скарга на бездіяльність Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Кегичівському та Сахновщинському районах Головного територіального управління юстиції Харківської області (далі МРВ ДВС по Кегичівському та Сахновщинському районах ГТУЮ у Харківській області, орган ДВС) щодо виконання рішення у даній справі на підставі виданого наказу.

У поданій скарзі ТОВ Компанія Ніко-Тайс просить визнати бездіяльність МРВ ДВС по Кегичівському та Сахновщинському районах ГТУЮ у Харківській області під час виконання рішення у даній справі неправомірною за період з 31.05.2018 по 16.07.2018 та зобовязати виконавця виконувати виконавчі дії з дотриманням строків та порядку, визначених Законом України «Про виконавче провадження».

Також, скаржник просив стягнути з МРВ ДВС по Кегичівському та Сахновщинському районах ГТУЮ Харківської області 1500,00грн витрат на правничу допомогу.

За результатами автоматизованого розподілу, 17.07.2018 скарга передана на розгляд судді Господарського суду Київської області Ейвазовій А.Р.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.07.2018 розгляд вказаної скарги призначено на 27.07.2018 та запропоновано ДВС по Кегичівському та Сахновщинському районах ГТУЮ у Харківській області надати письмове пояснення по суті вимог скарги з наданням документів (в оригіналі або належним чином засвідченій копії), які підтверджують викладені у такому поясненні обставини.

25.07.2018 від органу ДВС надійшли заперечення на подану стягувачем скаргу. Так, орган ДВС просить у задоволенні скарги відмовити, вказуючи на здійснення дій на виконання виданого наказу, а саме: відкриття виконавчого провадження, приєднання його до зведеного провадження, здійснення запитів у встановлений строк щодо рахунків відповідача та винесення постав про накладення арешту на кошти на рахунках; виклик боржника. При цьому, орган ДВС служби стверджує, що боржником самостійно перераховано 6000грн в рахунок виконання виданого наказу 20.07.2018.

В судове засідання 27.07.2018 орган ДВС та боржник не зявились, хоча були повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

При цьому, від боржника - МП «Україна» надійшла заява про відкладення розгляду скарги, яка мотивована тим, що представник такої особи не зможе прийняти участь у засіданні, у звязку із зайнятістю в іншому судовому процесі. Також, боржник вказував, що копія скарги отримана ним лише 20.07.2018 і йому необхідний час для надання відзиву на неї.

В судовому засіданні стягувач заперечував щодо задоволення поданого клопотання про відкладення розгляду скарги.

У задоволенні відповідного клопотання судом відмовлено з наступних підстав.

В силу ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Між тим, боржником не надано доказів у підтвердження обставин, на які він посилається у поданому клопотанні - зайнятості представника у іншому процесі. Окрім того, боржником не надано доказів відсутності у нього можливості направити іншого представника в судове засідання.

Окрім того, у відповідності до ч.1 ст.342 ГПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Отже, суд обмежений строком розгляду поданої скарги, що не дозволяє відкласти її розгляд на інший день.

При цьому, згідно частини 2 вказаної статті, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Вислухавши пояснення представника стягувача, який підтримав подану скаргу та просив її задовольнити, дослідивши зібрані у справі докази суд встановив наступні обставини.

Постановою державного виконавця МРВ ДВС по Кегичівському та Сахновищинському районах ГТУЮ у Харківській області від 31.05.2018 відкрито виконавче провадження №56490179 з виконання рішення суду у даній справі на підставі наказу, виданого на його виконання (т.2 а.с.15).

Відповідно до інформації про виконавче провадження, державним виконавцем прийнято постанову від 31.05.2018 про приєднання відповідного виконавчого провадження до зведеного (т.2 а.с.20-21).

08.06.2018 стягувач звернувся до МРВ ДВС по Кегичівському та Сахновщинському районах ГТУЮ у Харківській області з клопотанням про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні, що підтверджується описом вкладення та фіскальним чеком про прийняття до відправлення поштового відправлення (т.2 а.с.а.с.16-18).

Згідно даних УДППЗ «Укрпошта», вказане відправлення отримано органом ДВС 13.06.2018 (т.2 а.с.19).

У відповідному клопотанні стягувач просив державного виконавця, з метою перевірки майнового стану боржника, звернутися до ряду установ з запитами, а також вчинити ряд інших дій з метою виконання рішення у даній справі.

Так, у поданому клопотанні, скаржник (позивач/стягувач) просив орган ДВС, зокрема:

- накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на поточних рахунках, які відкриті у банківських та фінансових установах на ім'я боржника, а також знаходяться у володінні чи користуванні інших осіб;

- здійснити виїзд до місця розташування боржника з метою встановлення каси боржника та накладення арешту на касу у разі наявності коштів, заборонити рух коштів по ній;

- направити запити до реєстраційних органів щодо наявності у боржника транспортних засобів, обєктів нерухомого майна та при їх виявлені накласти арешти на відповідне майно;

- витребувати від Центру державного земельного кадастру, районних управлінь, сільської (селищної) ради інформації щодо наявності у власності чи в оренді боржника земельних ділянок, з метою встановлення факту вирощування сільськогосподарських культур, її опису та арешту;

- здійснити заходи щодо виявлення та встановлення посівів сільськогосподарських культур, котрі знаходяться та розміщені на земельних ділянках, що знаходяться в оренді (користуванні) та власності боржника;

- винести постанову про попередження керівництва та відповідальних осіб боржника про відповідальність за пошкодження (знищення) відповідного майна;

- витребувати від ДП Держреєстри України відомості щодо наявності та/або відсутності у Базі даних ЗЕРНО даних про здане боржником зерно та у випадку його виявлення опису та арешту;

- направити запити до ДП «Національні інформаційні системи» щодо встановлення факту видання боржником довіреностей на імя третіх осіб на право користування належним рухомим майном, котре належить боржнику;

- направити до районного відділу статистики вимогу надати форми статистичного спостереження, з метою встановлення наявності майна, його опису та арешту;

- виявити всі поточні рахунки, що відкриті у банківських установах на імя боржника;

- направити запити до органів доходів і зборів;

- направити запити до органів, що здійснюють соціальне страхування щодо встановлення фактів та наявності здійснення протягом 2017-2018 років фінансування страхувальника (боржника);

- витребувати від ДП Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин відомостей щодо наявності та/або відсутності у Єдиному державному реєстр тварин боржника серед власників тварин (худоби);

- направити запит до Державної авіаційної служби України про наявність у власності боржника належного йому майна відповідно до даних Державного реєстру цивільних повітряних суден України;

- направити запити до районного (обласного) управління Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про наявність у електронному реєстрі інспекції інформації про видачу і реєстрацію боржником дозвільних документів та ліцензій на провадження господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури;

- направити запити до Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, їх структурних підрозділів районного (обласного) підпорядкування, про наявність та/або відсутність інформації відомостей у Державному судновому реєстрі України та Судновій книзі України щодо суден, власником або судновласником яких є боржник;

- направити запити до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, їх структурних підрозділів районного (обласного) підпорядкування, про наявність та/або відсутність боржника серед власників, які володіють 10% і більше пакетів акції емітентів;

- направити до Державної прикордонної служби України запитів з метою зясування факту перетинання керівником боржника державного кордону України, частоти (періодичності) такого здійснення, встановивши при цьому період перебування керівника боржника поза межами України;

- звернутися до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника;

- звернутися до правоохоронних органів із поданням про притягнення до кримінальної відповідальності керівника боржника за не виконання рішення суду;

- вчинити ряд інших запитів, направлених на перевірку та встановлення майнового стану боржника;

- вчинити інших дій з метою фактичного виконання рішення суду у даній справі.

Між тим, доказів розгляду відповідного клопотання, вчинення певних дій або надання відповіді стягувачу органом ДВС під час розгляду поданої скарги не надано.

При цьому, у поданому запереченні орган ДВС посилався на те, що вчинено ряд дій та направлено запити з метою виконання наказу суду, однак, доказів, в порушення вимог ч.1 ст.74 ГПК України, не подано. Разом з тим, ухвалою суду від 18.07.2018 органу ДВС запропоновано подати суду письмові пояснення по суті вимог скарги з наданням документів, які підтверджують викладені обставини.

Однак, до наданого органом ДВС заперечення долучені лише копії постанов про відкриття виконавчого провадження та його приєднання до зведеного, супровідного листа про направлення копії постанови сторонам виконавчого провадження, а також квитанція про самостійну сплату боржником за відповідним рішенням суду 6 000грн

Проте, під час розгляду даної скарги органом ДВС не надано суду будь-яких інших доказів перевірки майнового стану боржника та вчинення виконавчих дій з метою виконання такого рішення суду.

Згідно ст. 1291 Конституції України, судове рішення є є обов'язковим до виконання; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У відповідності до ч. 1 ст. 18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України Про виконавче провадження, ст. 1 якого встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як визначено ст.18 Закону України Про виконавче провадження (далі Закон), виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Для здійснення заходів з виконання рішення суду, виконавець зобов'язаний, зокрема:

- здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

- розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

При цьому, згідно п.3 ч. 3 вказаної норми, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Згідно ст. 30 вказаного Закону, виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

При цьому, як визначено ч.8 ст.48 Закону, виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження; у подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

В силу ст.52 Закону, виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом; інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Окрім того, як визначено ч.2 ст.52 Закону, виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Законом також визначено, що у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно (ч.5 відповідної норми).

Доказів проведення перевірки з метою виявлення рухомого та нерухомого майна боржника, майнових прав тат здійснення такої перевірки періодично органом ДВС не надано, отже, суд вважає недоведеними посилання органу ДВС на вчинення відповідних дій. При цьому, сплата боржником добровільно грошових коштів в рахунок часткового виконання рішення суду не свідчить про здійснення державним виконавцем дій, направлених на виконання обовязку щодо примусового виконання рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 74 Закону, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ст. 343 ГПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Як визначено ч.2 ст.343 ГПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За вказаних обставин, суд вважає скаргу стягувача про визнання протиправною бездіяльності ДВС обґрунтованою та такою що, підлягає задоволенню.

Крім того, стягувачем заявлено вимоги про покладення на МРВ ДВС по Кегичівському та Сахновщинському районах ГТУЮ у Харківській області 1500,00грн витрат на професійну правничу допомогу.

Як встановлено чч. 4, 5 ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

- складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

- часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

- обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

- ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до договору №07-05-2018 від 07.05.2018, який укладено між стягувачем ТОВ Компанія Ніко-Тайс (замовник) та адвокатом ОСОБА_1 (виконавець) про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) (а.с.22-24), адвокат ОСОБА_1 зобовязується надати замовнику ТОВ Компанія Ніко-Тайс правову допомогу щодо аналізу правовідносин між замовником та МКП «Україна» (боржник), котрі виникли у виконавчому провадженні під час виконання наказу Господарського суду Київської області від 16.04.2018 у справі №911/3298/17, зокрема, з підготовки, написання різного роду заяв та клопотань, надання консультацій, представництва інтересів замовника в суді під час розгляду судової справи за поданою скаргою, здійснення інших процесуальних заходів, направлених на виконання умов та обовязків за відповідним договором.

Як визначено п. 3.1 вказаного договору, сторони погодили, що вартість однієї години роботи виконавця складає 120,00грн та участь в судовому засіданні (не менше одного) 300,00грн.

Пунктом 3.2 договору визначено, що замовник повинен сплатити 1500,00грн у строк до 30.06.2018.

Згідно акту здачі-приймання робіт вартість виконаних робіт за цим договором становить 1500,00грн. (а.с.26),

Відповідно до квитанції №TS208314 від 14.07.2018 ТОВ «Ніко-Тайс» сплачено на рахунок виконавця грошові кошти в сумі 1500,00грн (а.с.27).

Отже, скаржником підтверджено понесення витрат на оплату професійної правничої допомоги, повязаної із розглядом поданої скарги, у розмірі 1500грн.

Частиною 6 ст.126 ГПК України визначено, що обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Органом ДВС не надано клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги через їх неспіврозмірність.

Згідно ст. 344 ГПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

За вказаних обставин, судові витрати на надання професійної правничої допомоги у розмірі 1500грн підлягають відшкодуванню скаржнику за рахунок органу ДВС.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 233-234, 342-343,344 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО ТАЙС на бездіяльність державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Кегичівському та Сахновщинському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо виконання рішення Господарського суду Київської області від 21.02.2018 на підставі наказу Господарського суду Київської області від 16.04.2018 №911/3298/17 задовольнити.

2. Визнати неправомірною у період з 31.05.2018 по 16.07.2018 бездіяльність державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Кегичівському та Сахновщинському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо примусового виконання рішення суду на підставі наказу Господарського суду Київської області від 16.04.2018 №911/3298/17.

3. Зобовязати державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Кегичівському та Сахновщинському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області здійснювати виконавчі дії з примусового виконання рішення суду на підставі наказу Господарського суду Київської області від 16.04.2018 №911/3298/17 з дотриманням строків та порядку, визначених Законом України «Про виконавче провадження».

4. Стягнути з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Кегичівському та Сахновщинському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області (ідентифікаційний код 41430568; 64003, Харківська область, смт. Кегичівка, вул.. Волощина, 76) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО ТАЙС (ідентифікаційний код 38039872; 03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, офіс 23) 1500,00грн судових витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складання її повного тексту у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст ухвали підписано 01.08.2018.

Суддя А.Р. Ейвазова