КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"08" серпня 2018 р. Справа№ 910/1030/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Сітайло Л.Г.

Пашкіної С.А.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства «Фратрія»

на рішення Господарського суду міста Києва, ухваленого 16.05.2018, повний текст якого складений 21.05.2018,

у справі № 910/1030/18 (суддя Блажківська О.Є.)

за позовом Приватного підприємства «Фратрія»

до Товарної біржі «Українська міжрегіональна спеціалізована»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 1. Головне управління ДФС у Полтавській області

2. Товариство з обмеженою відповідальністю «Спінтекс»

3. ОСОБА_2

4. ОСОБА_3

5. ОСОБА_4

про визнання недійсним цільового аукціону

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про визнання недійсним проведеного відповідачем цільового аукціону від 18.10.2017 з продажу об'єкта податкової застави, будівлі літ. П-2, що розташована за адресою: м.Полтава, вул. Маршала Бірюзова, 26/1.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.05.2018, повний текст якого складений та підписаний 21.05.2018, у справі № 910/1030/18 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, 30.07.2018 Приватне підприємство «Фратрія» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2018 по справі № 910/1030/18 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2018 справа № 910/1030/18 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Пашкіна С.А., Сітайло Л.Г.

В апеляційній скарзі заявник просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вказаних правових норм, апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2018, повний текст якого складений та підписаний 21.05.2018, заявник мав подати в строк по 11.06.2018 включно, проте подав її 30.07.2018.

Частиною 1 статті 119 ГПК України в редакції на дату винесення цієї ухвали встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 256 ГПК України в редакції на дату винесення цієї ухвали, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Порядок вручення судових рішень встановлений ст. 242 ГПК України в редакції на дату винесення цієї ухвали, згідно з якою:

- у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса в особи відсутня (ч. 3);

- учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня (ч. 5);

- днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (ч. 5);

- копії судових рішень можуть бути видані повторно за заявою особи у порядку, встановленому законодавством (ч. 9);

- у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (ч. 11).

Як на підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження заявник посилається на те, що оспорюване рішення на адресу позивача, зазначену в матеріалах справи як фактичну, було направлено лише 13.07.2018, що підтверджується відбитком поштового штемпелю на конверті та отримано заявником 17.07.2018, а відтак, процесуальний строк на подання апеляційної скарги спливає 06.08.2018.

Також апелянт зазначив про те, що він як позивач і сторона по справі не був повідомлений про наявність повного тексту рішення будь-яким можливим способом (телефонним зв'язком, електронною поштою), наявним у матеріалах справи.

Щодо вказаних обставин колегія суддів зазначає таке.

Як слідує з матеріалів справи, при зверненні до суду позивачем у позовній заяві було зазначено адресу: 38715, Полтавська обл., с. Абазівка, вул. Білоруська, 12.

Ця ж сама адреса зазначалась ним і в поданих до суду першої інстанції документах: клопотання про зміну статусу сторони у справі від 13.03.2018 (а.с. 79-80, 82-83 т. 1), клопотання про залучення свідка (а.с. 84-85 т. 1) та є місцезнаходженням вказаної особи згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch).

Водночас в останньому з поданих суду першої інстанції клопотань (а.с. 34-35 т. 2) поряд з адресою: 38715, Полтавська обл., с. Абазівка, вул. Білоруська, 12, позивач зазначив ще й іншу адресу: 36008, м. Полтава, вул. Кагамлика, 37, оф. 211.

За приписами ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Жодних клопотань до суду першої інстанції проте, що мала місце зміна місцезнаходження, і направлення судових документів на фактичну адресу позивачем не подавалось.

Відповідно до приписів ст. 93 ЦК України, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Відповідно до ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України, до єдиного державного реєстру, серед іншого, вносяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Відповідно до п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців»); порядок доступу судів загальної юрисдикції до відомостей названого реєстру визначено відповідним Положенням, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 31.07.2013 N 1556/5 (з подальшими змінами).

Отже, місцезнаходження юридичної особи повинно визначатися та вказуватися за даними її державної реєстрації як суб'єкта господарювання.

З матеріалів справи слідує, що спірне рішення було судом першої інстанції направлено за адресою реєстрації позивача 22.05.2018, тобто наступного дня після підписання повного тексту, проте з вказаної адреси повернулось з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання»

Тобто, наявними в матеріалах справи документальними доказами підтверджується, що судом було вчинено всіх необхідних дій для своєчасного вручення позивачу оспорюваного рішення, а неотримання його позивачем було наслідком дій самого позивача, в той час як відповідно до приписів п. 4 ст. 13 ГПК України в редакції на дату винесення цієї ухвали кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Слід зазначити і про те, що представник апелянта був присутній при оголошення вступної та резолютивної частин рішення, а як слідує з відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, спірне рішення було оприлюднено 23.05.2018, а отже, саме з цієї дати заявник мав можливість бути обізнаним про вказане рішення.

У ч. 8 п. 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» від 17.05.2011 № 7 зазначено, що клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах). При цьому своєчасне (у межах встановленого строку) подання первісної апеляційної скарги і невідкладне (одразу після одержання відповідної ухвали) усунення скаржником недоліків, які стали причиною повернення останньої, враховуються апеляційним господарським судом у вирішенні питання про відновлення строку подання апеляційної скарги разом з іншими обставинами, на які посилається скаржник у зазначеному клопотанні.

Відповідно до чинного законодавства, поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Отже, клопотання (заява) про відновлення процесуального строку повинне містити пояснення щодо причин пропуску такого строку і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними.

Наведені позивачем у відповідній заяві підстави для поновлення строку на апеляційне оскарженні не можуть бути визнані поважними.

Відповідно до ч. 3 ст. 256 ГПК України строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі ст. ст. 174, 260 ГПК України з метою надання заявнику можливості виправити допущені недоліки шляхом подання в строк, визначений цією ухвалою, відповідної заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

При цьому колегія суддів зауважує заявникові на тому, що відповідно до приписів п. 4 ст. 260 ГПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 174, 234-235, 242, 256, 260 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Фратія» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2018 у справі № 927/1030/18 залишити без руху.

2. Протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали Приватне підприємство «Фратрія» має право усунути недоліки, а саме, подати до Київського апеляційного господарського суду відповідну заяву, в якій зазначити інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

3. Роз'яснити Приватному підприємству «Фратрія», що:

- в разі невиконання зазначеної ухвали суду в строк, визначений п. 2 її резолютивної частини, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено в порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу;

- відповідно до приписів ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2).

4. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді Л.Г. Сітайло

С.А. Пашкіна