КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"06" серпня 2018 р. Справа№ 925/339/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шаптала Є.Ю.

суддів: Майданевича А.Г.

Гончарова С.А.

розглянувши в приміщенні суду апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області

на рішення Господарського суду Черкаської області від 14.06.2018 (повний текст складено 02.07.2018)

у справі №925/339/18 (суддя К.І.Довгань )

за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Світанок"

до Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області

про визнання укладеною додаткової угоди,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 14.06.2018 у справі №925/339/18 позов задоволено повністю.

Визнано укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :01:001:1268, яка розташована за межами населеного пункту в адміністративних межах Новоселицької сільської ради Чигиринського району Черкаської області, який укладений 18 лютого 2008 року між Чигиринською районною державною адміністрацією та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Світанок": зареєстрований у Чигиринському районному відділі Черкаської регіональної філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті по земельних ресурсах України", про що в книзі реєстрації земель вчинено запис від 06.03.2008 року за №42 такій редакції:

ДОДАТКОВА УГОДА

про поновлення Договору оренди землі від 18.02.2008 р. (зареєстрований у відділі Держкомзему у Чигиринському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 06.03.2008 за №42)

м. Черкаси ____________________2018

Орендодавець: Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області та Орендар: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Світанок" в особі директора Бондаренка Миколи Івановича, який діє на підставі Статуту, уклали дану угоду про нижченаведене:

1.Поновити на тих самих умовах та на той самий строк дію договору оренди землі наданої, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населеного пункту в адміністративних межах Новоселицької сільської ради Чигиринського району Черкаської області та який укладений 18 лютого 2008 року між: Чигиринською районною державною адміністрацією та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Світанок" зареєстрований у Чигиринському районному віддиі Черкаської регіональної філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті по земельних ресурсах України", про що в книзі реєстрації земель вчинено запис від 06.03.2008 року за №42.

2. Інші умови договору зберігають чинність.

Реквізити сторін

Орендодавець: Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, вул. Смілянська, 131, м. Черкаси, 18000, код 39765890.

Орендар: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Світанок" (с. Новоселиця, Чигиринський район, Черкаська область, 20934, код 30991292)

Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (вул. Смілянська, 131, м. Черкаси, код 39765890) на користь сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Світанок" (с. Новоселиця, Чигиринський район, Черкаська область, 20934, код 30991292) - 1762,00грн. судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, представник Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Черкаської області від 14.06.2018 скасувати та винисти нове рішення яким відмовити повністю в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2018 апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Шапталі Є.Ю., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Шаптала Є.Ю., судді Майданевич А.Г., Гончаров С.А.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.3 ст.258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" в редакції, яка набрала законної сили 15.12.2017р., судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп.4 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" в редакції, яка набрала законної сили 15.12.2017р., за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

За цих обставин відповідач при поданні вказаної апеляційної скарги повинен був сплатити судовий збір у сумі 2 643,00 грн (1762,00 грн * 150%).

Проте, як видно з матеріалів апеляційної скарги, жодних доказів сплати судового збору апелянт до суду апеляційної інстанції не надав. Разом з цим, скаржником в тексті апеляційної скарги порушено клопотання про відстрочення сплати судового збору, у зв'язку із тим, що кошторис та план асигнувань на 2018 рік по Головному управлінню на сплату судового збору на даний час не затверджено.

Згідно із ст. 8 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній з 15.12.2017), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

За змістом положень статті 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.

Отже, за приписами зазначеної норми, звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин.

В свою чергу, особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати повинна навести доводи того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору та підтверджували можливість сплати судового збору до прийняття постанови у справі (аналогічна позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 27 березня 2014 року по справі № 913/740/13-г).

Так, звертаючись з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, останнє було обґрунтовано апелянтом тим, що у Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області відсутній кошторис та план асигнувань на 2018 рік по сплаті судового збору.

Відтак, як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, скаржником до її матеріалів не надано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Окрім цього, перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області, колегією суддів встановлено, що у матеріалах апеляційної скарги відсутнє клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, оскільки оскаржується рішення Господарського суду Черкаської області від 14.06.2018 (повний текст складено 02.07.2018), натомість скаржник звернувся з апеляційною скаргою до суду 25.07.2018 р.

Відповідно до ч.1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її проголошення). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або у розгляді справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

За положенням ч. 2 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу ( ч. 3 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 3 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Стаття 259 ГПК України встановлює, що особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Як вбачається з матеріалів даної апеляційної скарги, на підтвердження доказів її направлення сторонам (Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Світанок") у справі заявником додані не належно засвідчені копії фіскальньного чеку і опис вкладення.

Проте, колегія суддів зазначає, що ксерокопії не є належними та допустимими доказами, оскільки відповідно до частини 2 ст. 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії.

Приписами ч. 2 ст. 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Отже, наявні підстави для застосування судом апеляційної інстанції ч. 2 ст. 260 ГПК України та залишення без руху поданої апеляційної скарги.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, слід запропонувати апелянту сплатити судовий збір у встановленому відповідним законодавством розмірі 2 643, 00 грн, подати до суду клопотання про поновлення строку та оригінал або належним чином засвідчені копії доказів направлення апеляційної скарги іншій стороні по справі.

Керуючисьстаттями 164,174, 234, 258, 259,260 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відхилити клопотання Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Черкаської області від 14.06.2018 у справі №925/339/18.

2. Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області на рішення Господарського суду Черкаської області від 14.06.2018 у справі №925/339/18 - залишити без руху.

3. Роз'яснити Головному управлінню Держгеокадастру, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 2643,00 грн., подати до суду клопотання про поновлення строку та оригінал або належним чином засвідчені копії доказів направлення апеляційної скарги іншій стороні по справі.

4. Попередити Головне управління Держгеокадастру, що якщо докази сплати судового збору, клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , а також направлення копії апеляційної скарги іншій стороні не будуть подані особою в зазначений строк, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Є.Ю. Шаптала

Судді А.Г. Майданевич

С.А. Гончаров