КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"24" липня 2018 р. Справа№ 910/3600/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станік С.Р.

суддів: Гончарова С.А.

Тищенко О.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державної служби статистики України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.07.2018 (повний текст складено 02.07.2018) у справі №910/3600/14 (суддя Курдельчук І.Д.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецполіграфія"

до Державної служби статистики України

Державної казначейської служби України,

про стягнення 48 547 982,18 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.04.2014 позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Державної служби статистики України (далі - Держстат) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецполіграфія" (далі - Товариство) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, заборгованість у розмірі 38 145 294, 30 грн., 4 980 457,01 грн. пені, 1 798 191,85 грн. трьох відсотків річних, 456 917,05 грн. інфляційних втрат; стягнуто з Державної казначейської служби України (далі - ДКС України) на користь Товариства з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, витрати по сплаті судового збору в розмірі 66 992,86 грн.

На виконання вказаного судового рішення, яке набрало законної сили 09.05.2014, були видані відповідні накази від 12.05.2014.

25.06.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Держстату про перегляд рішення у справі № 910/3600/14 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.07.2018 заяву Державної служби статистики України про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 22.04.2014 у справі №910/3600/14 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецполіграфія" до Державної служби статистики України та Державної казначейської служби України про стягнення 48 547 982,18 грн. - залишено без розгляду.

Не погоджуючись з прийнятою по справі ухвалою суду першої інстанції, Державна служба статистики України звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.07.2018 у справі №910/3600/14 і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Перевіривши відповідність апеляційної скарги і доданих до неї документів вимогам ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 Господарського процесуального кодексу, застосвуються положення статті 174 цього Кодексу, зокрема залишення без руху.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції, чинній на дату звернення з цією апеляційною скаргою (02.07.2018 згідно дати приймання до пересилання поштового відправлення), визначено, що за подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду сплачується 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" визначено з 1 січня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1 762,00 грн.

Отже, виходячи з приписів Закону України "Про судовий збір", в редакції, чинній на дату звернення з апеляційною скаргою, судовий збір за звернення з апеляційною скаргою на ухвалу суду має бути сплачений скаржником в розмірі 1 762,00 грн.

В той же час, при зверненні з апеляційною скаргою, скаржником в порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України не надано доказів сплати судового збору в розмірі 1 762,00 грн. Також, скаржником не наведено обставин щодо віднесення його до кола осіб, які звільнені від сплати судового збору згідно з ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Проте, разом з апеляційною скаргою скаржником заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги до отримання Держстатом відповідних бюджетних асигнувань для сплати судового збору. Клопотання мотивовано тим, що кошти на оплату відповідачем, як бюджетною установою, судових зборів взагалі не передбачені, що підтверджується кошторисом Державної служби статистики України на 2018 рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги), розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено наступне:

1. Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

2. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що вона може бути застосована до юридичної особи виключно якщо предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Судом апеляційної інстанції встановлено, в апеляційній скарзі скаржник зазначає про те, що Держстат листом від 17.04.2018 № 16-10/389-18 та від 16.05.2018 № 16-10/492-18 надавав Мінекономрозвитку, як головному розпоряднику коштів, пропозиції змін до річного розпису асигнувань загального фонду державного бюджету на 2018 рік за бюджетною програмою 1207020 «Статистичні спостереження та переписи» в частині перерозподілу видатків у розрізі економічної класифікації видатків бюджету в межах загального їх обсягу, передбачених на поточний рік. Після внесення змін до кошторису на 2018 рік, які взято на облік 08.06.2018, за бюджетною програмою 1207020 «Статистичні спостереження та переписи» Держстат отримав на зазначені цілі необхідні асигнування (бюджетні кошти).

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню, оскільки скаржником не наведено обставин, які б свідчили про неможливість сплати судового збору, а в наданий скаржником Кошторис на 2018 рік вже внесені відповідні зміни, про що ним зазначається в апеляційній скарзі. Таким чином, обставини відстрочення судового збору, передбачені статтею 8 Закону України "Про судовий збір" - скаржником, за поданих доказів та наведених обставин, не підтверджені належними та достатніми доказами.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу скаржника на те, що в прохальній частині клопотання про відстрочення сплати судового збору скаржник просить відстрочити йому сплату судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2018, яке не є предметом заявленого скаржником апеляційного оскарження згідно апеляційної скарги.

Отже, судом апеляційної інстанції встановлено, що апеляційна скарга подана без додержання вимог, викладених у п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає залишенню без руху, на підставі ст. ст. 174, 260 Господарського процесуального кодексу України, з метою надання стороні можливості виправити вищенаведені недоліки шляхом подання у строк, визначений даною ухвалою, доказів сплати судового збору.

Крім того, суд апеляційної інстанції роз"яснює, що ч. 4 ст. 174 та ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України передбачені наслідки неподання у визначений судом строк документів, а саме: доказів сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 174, 234, 235, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1. Клопотання Державної служби статистики України про відстрочення сплати судового збору - відхилити.

2. Апеляційну скаргу Державної служби статистики України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.07.2018 (повний текст складено 02.07.2018) у справі №910/3600/14 - залишити без руху.

3. Протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, Державна служба статистики України має право усунути недоліки, а саме: подати до Київського апеляційного господарського суду докази сплати судового збору в сумі 1 762,00 грн., а також роз"яснити, що в разі невиконання вимог зазначеної ухвали суду у встановлений пунктом 3 строк, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається скаржнику.

4. Копію даної ухвали надіслати учасникам у справі.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді С.А. Гончаров

О.В. Тищенко