РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.07.2018Справа № 910/2723/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Рижонкова С.В., розглянувши матеріали справи

За позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк»

до Приватного підприємства «Компанія Енерджи»

про стягнення 14149058,15 грн.

за участі представників:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (наразі - Акціонерне товариство «ОТП Банк») звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства «Компанія Енерджи» про стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 14149058,15 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 16.05.2017 між позивачем та відповідачем укладено Договір про надання банківських послуг №CR17-099/28-2, відповідно до умов вказаного договору, позивач надав відповідачеві кредитну лінію, відповідач в свою чергу неналежним чином виконав умови вказаного кредитного договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, внаслідок чого, станом на 21.02.2018 за відповідачем утворилася заборгованість в розмірі 14149058,15 грн., з яких 12407035,99 грн. - заборгованості за кредитом, 972972,76 грн. - заборгованості за відсотками, 769049,40 грн. - пені за несвоєчасне погашення кредиту.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, разом з тим, до початку розгляду справи через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва подав клопотання про розгляд справи за його відсутності у якому в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити позов.

Відповідач уповноваженого представника в судове засідання не направив, відзиву на позов протягом усього часу розгляду справи не подав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, 16.05.2017 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі - банк, позивач) та Приватним підприємством «Компанія Енерджи» (далі - клієнт, відповідач) був укладений Договір про надання банківських послуг №CR14-099/28-2 відповідно до п.1.1 якого банк надає на вимогу клієнта банківську послугу, а клієнт приймає банківську послугу та зобов'язується належним чином виконувати зобов'язання, що встановлені в договорі відносно такої банківської послуги, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату послуг банку. Кількість банківських послуг, що надаються за договором, необмежена. Якість банківських послуг відповідає стандартам банку. Банківські послуги можуть надаватися в будь-якій валюті, що дозволяється чинним законодавством України та щодо якої сторони письмово дійшли згоди. Ліміт банківської послуги може змінюватися шляхом укладення додаткових договорів про зміну договору. Детальні умови кожної з банківських послуг узгоджені сторонами в пунктах 28-31 договору.

Відповідно до п.4 Договору, ціна договору дорівнює Генеральному ліміту у випадку визначення Генерального ліміту та валюті гривня, або гривневому еквіваленту Генерального ліміту - у випадку визначення Генерального ліміту в валюті іншій, ніж гривня, із застосуванням валютного курсу НБУ, встановленого на дату визначення.

Пунктом 5 Договору визначено, що строк дії договору дорівнює Генеральному строку за обставини, що відсутній випадок невиконання умов договору. За обставини наявності випадку невиконання умов договору, договір залишається чинним до тих пір, поки всі зобов'язання клієнта перед банком не будуть виконані в повному обсязі. Цей договір не поширюється на зобов'язання, що виникли у сторін до укладення ними договору, якщо інше прямо не передбачене ним.

Положеннями п.6 Договору зокрема визначено, що банк здійснює надання банківських послуг за плату, що має сплачуватися клієнтом банку в порядку та на умовах договору виключно в безготівковій формі. Залежно від виду банківської послуги видами плат можуть бути проценти та/або комісійна винагорода, проте цей перелік не є вичерпним і сторонами можуть бути погоджені інші види плати.

Розмір плати визначається сторонами в договорі та/або Заявці про надання банківської послуги відносно кожної з банківських послуг, надання якої було письмово погоджене між сторонами.

Проценти розраховуються на підставі процентної ставки. Залежно від банківської послуги проценти можуть розраховуватись від розміру боргових зобов'язань, їх частини або будь-якої іншої суми, що погоджена сторонами та/або відома сторонам, оскільки є загальнодоступною.

Проценти щодо такої банківської послуги як Кредит та/або Кредитна лінія, виконання зобов'язань відносно якої здійснюється клієнтом вчасно, без будь-яких порушень, нараховані станом на день нарахування процентів, повинні сплачуватися клієнтом банку протягом 1 (першого) банківського дня наступного за таким днем нарахування процентів.

Проценти щодо такої банківської послуги як овердрафт, виконання зобов'язань відносно якої здійснюється клієнтом вчасно, без будь-яких порушень, мають сплачуватись клієнтом банку щомісячно протягом останнього банківського дня поточного місяця, в якому клієнт користувався такою банківською послугою як овердрафт, з урахуванням процентів, нарахованих станом на останній календарний день поточного місяця.

Відповідно до п.7 Договору, банк здійснює надання кожної банківської послуги клієнту відповідно до Заяви про надання банківської послуги, яка кожного разу надається клієнтом банку в письмовому вигляді.

Згідно з п.12 Договору, клієнт зобов'язаний належним чином виконувати боргові зобов'язання у відповідності до положень договору.

Пунктом 15 Договору визначено, що за невиконання та/або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань за договором, клієнт несе відповідальність у порядку та на умовах, обумовлених у договорі, а саме: за порушення будь-яких із взятих на себе платіжних (грошових) зобов'язань в обумовлені договором строки, клієнт зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ річних, що діє на момент такого порушення, від суми таких порушених зобов'язань за кожний день прострочення. Вказана пеня сплачується додатково до процентів та комісійних винагород, що підлягають сплаті відповідно до договору.

За умовами п.28.1 Договору, сторони погодили надання кредитної лінії з лімітом 11500000 грн., з датою припинення чинності 15.05.2020 включно. Строк траншу - 120 календарних днів, якщо інше письмово не домовлено сторонами. Стандартний розмір процентної ставки в гривні становить 21,0%.

Згідно з п.28.2 Договору, сторони визначили надання овердрафту з лімітом 1500000 грн., з датою припинення чинності 15.05.2018. Сума кожного траншу підлягає поверненню клієнтом протягом 30 календарних днів з дати надання такого траншу за обставини, що на момент надання такого траншу не існувало заборгованості клієнта перед банком за такою банківською послугою як овердрафт. Стандартний розмір процентної ставки в гривні становить 21,0 % річних.

Відповідно до п.34.1 Договору, Генеральний ліміт зобов'язань дорівнює 13000000 грн.

Генеральний строк зобов'язань становить період з дати укладення договору до 31.05.2020 (п.34.2 Договору).

Як вбачається із матеріалів справи, на підставі поданих відповідачем Кредитних заявок №1 від 16.05.2017, №2 від 29.05.2017, №3 від 16.07.2017, №4 від 03.08.2017 №5 від 07.08.2017, №6 від 08.08.2017, №7 від 09.08.2017 та №8 від 30.08.2017 позивачем надано відповідачу у користування кредитні кошти в загальному розмірі 17475763 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи меморіальними ордерами №АВС600СО від 16.05.2017 на суму 4917763 грн., №АВС600СО від 29.05.2017 на суму 1000000 грн., №АВС600СО від 26.07.2017 на суму 1000000 грн., №АВС6005Р від 03.08.2017 на суму 1000000 грн., №АВС60077 від 07.08.2017 на суму 2000000 грн., №АВС60091 від 08.08.2017 на суму 2000000 грн., №АВС60051 від 09.08.2017 на суму 2000000 грн. та №АВС6003Z від 30.08.2017 на суму 3558000 грн.

Відповідач, в свою чергу, своїх зобов'язань із своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів не виконав, внаслідок чого, станом на 21.02.2018, за ним утворилася заборгованість з повернення кредитних коштів у сумі 12407035,99 грн. та заборгованість за процентами в розмірі 972972,76 грн.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (уповноважена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно зі ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з нормами ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У відповідності до положень ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем на виконання умов договору, надано відповідачеві кредит, зазначена обставина підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками по рахунку позичальника за період з 16.05.2017 по 21.02.2018 та не спростовується відповідачем.

Відповідачем у порушення умов укладеного між сторонами договору не виконано взяті на себе зобов'язання щодо вчасного повернення кредитної лінії та овердрафту, а також сплати відсотків за користування кредитними коштами в строки, обумовлені сторонами в договорі та Заявках на надання банківських послуг, внаслідок чого за ним утворилася прострочена заборгованість перед банком з повернення кредитних коштів у сумі 12407035,99 грн. та заборгованість за процентами в розмірі 972972,76 грн. що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками по особовим рахункам відповідача та розрахунком заборгованості, наданим позивачем.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно зі ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідачем порушено графік погашення кредитної заборгованості по Договору.

Враховуючи вищезазначене, факт наявності у відповідача простроченої заборгованості за Договором з повернення кредитних коштів у сумі 12407035,99 грн. та заборгованості за процентами в розмірі 972972,76 грн., перед банком належним чином доведений, документально підтверджений та позичальником не спростовано, а відтак, позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, стосовно заявлених позивачем вимог щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 769049,40 грн. за несвоєчасне погашення кредиту та несвоєчасну сплату процентів по кредиту, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно ч. 1-2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 15 Договору визначено, що за невиконання та/або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань за договором, клієнт несе відповідальність у порядку та на умовах, обумовлених у договорі, а саме: за порушення будь-яких із взятих на себе платіжних (грошових) зобов'язань в обумовлені договором строки, клієнт зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ річних, що діє на момент такого порушення, від суми таких порушених зобов'язань за кожний день прострочення. Вказана пеня сплачується додатково до процентів та комісійних винагород, що підлягають сплаті відповідно до договору.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд прийшов висновку про його обґрунтованість та арифметичну правильність, а відтак позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування викладених у позові обставин.

Разом з тим, з урахуванням положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати на сплату судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст.13, 73, 74, 75, 76, 77, 86, 123, 126, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства «Компанія Енерджи» (02660, м. Київ, просп. Визволителів, буд. 3; ідентифікаційний код 36602036) на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 43; ідентифікаційний код 216855 (дванадцять мільйонів чотириста сім тисяч тридцять п'ять) грн. 99 коп. заборгованості по кредиту, 972972 (дев'ятсот сімдесят дві тисячі дев'ятсот сімдесят два) грн. 76 коп. заборгованості по відсоткам, 769049 (сімсот шістдесят дев'ять тисяч сорок дев'ять) грн. 40 коп. пені, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 212235 (двісті дванадцять тисяч двісті тридцять п'ять) грн. 87 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 02.08.2018

Суддя Я.В. Маринченко