УХВАЛА

м. Київ

19.07.2018Справа № 924/565/18

Суддя Господарського суду міста Києва Ващенко Т.М., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Синявські граніти» (31433, Хмельницька обл., Старосинявський район, с. Нова Синявка, вул. Івана Франка,9; ідентифікаційний код 32987356) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Латар Трейд» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 75, офіс 199; ідентифікаційний код 39426835) про стягнення 453.006,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Синявські граніти» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Латар Трейд» про стягнення 453.006,00 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує, що у відповідності до реєстру податкових накладних він в 2015 році поставив відповідачу товар, який оплачено не було.

Дослідивши матеріали позовної заяви суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти (п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України).

Згідно ч. 1 ст. 90 Цивільного кодексу України юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму. Найменування установи має містити інформацію про характер її діяльності. Юридична особа може мати крім повного найменування скорочене найменування.

Найменування юридичної особи - це її ідентифікуюча ознака. Найменування складається з двох частин: організаційно - правової форми і назви.

Однак позивачем вказано скорочену організаційно-правову форму відповідача.

Позивачем не зазначено номерів засобів зв'язку відповідача та власні, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; не зауважено що такі відомості йому не відомі.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Однак позивачем не вказано способу захисту його прав.

Приписами п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України встановлено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Однак позивачем не надано нормативно-правового обґрунтування вимог.

Крім того, позивачем до матеріалів позовної заяви не подано доказів на підтвердження викладених ним в заяві обставин, так, зокрема, позивачем не подано: доказів ненадходження коштів від відповідача; не подано вказаного у податкових накладних договору № 23Щ-14 від 01.11.14.; доказів поставки відповідачу продукції, в тому числі, але не обмежуючись, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних; доказів чи пояснень на підставі чого між позивачем та відповідачем виникли правовідносини поставки продукції з наданням доказів щодо вказаного, зокрема, відповідного письмового правочину у формі єдиного документу, чи правочину, укладеного у спрощений спосіб.

Позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи (п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України).

Однак, позовна заява не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи.

У п. 10 ч. 3 ст. 162 ГПК України зазначено, що позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд встановив, що вона не містить підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, від 14.05.1981 N R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проте, позивачем не подано доказів оплати судового збору в розмірі 6795,09 грн.

При цьому, відсутні підстави вважати позивача таким, що звільнений від сплати судового збору в силу закону.

Внаслідок вказаного в сукупності позовна заява підлягає залишенню без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Синявські граніти».

2. Встановити строк на усунення недоліків позовної заяви дев'ять днів з дня вручення цієї ухвали, встановити спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання належних доказів сплати судового збору в розмірі 6795,09 грн.;

- подання заяви із зазначенням способу захисту прав позивача;

- подання окремої заяви, в якій вказати повну організаційно-правову форму відповідача та зазначити номери засобів зв'язку відповідача та власні, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; або зауважити що такі відомості йому не відомі.

- надання нормативно-правового обґрунтування вимог;

- подання: доказів ненадходження коштів від відповідача; не подано вказаного у податкових накладних договору № 23Щ-14 від 01.11.14.; доказів поставки відповідачу продукції, в тому числі, але не обмежуючись, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних; доказів чи пояснень на підставі чого між позивачем та відповідачем виникли правовідносини поставки продукції з наданням доказів щодо вказаного, зокрема, відповідного письмового правочину у формі єдиного документу, чи правочину, укладеного у спрощений спосіб.

- надання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи.

- подання підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

3. Ухвала набрала законної сили 19.07.18. та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Ващенко