ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" липня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/2789/16
Господарський суд Одеської області у складі:

Головуючий суддя - Волков Р.В.,

суддя Рога Н.В. та суддя Смелянець Г.Є.,

секретар судового засідання Кришталь Д.І.

розглянувши заяву ТОВ Біона Групп (за вх. ГСОО №2-2804/17 від 05.06.2018р.) в порядку ст.244 ГПК України про прийняття додаткового рішення по справі №916/2789/16

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Біона групп

до відповідача: Публічного акціонерного товариства „Марфін Банк

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на предмет спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю „СМА ОСОБА_1 Ем Шиппінг Едженсіз Україна

про стягнення безпідставно виплачених коштів з акредитива у розмірі 211 068,00 грн.

За участю представників:

Від позивача: ОСОБА_2 (директор),

Від відповідача: ОСОБА_3 (за довіреністю);

Від третьої особи: не з`явився.

встановив:

Рішенням господарського суду Одеської області від 28.11.2017р. у справі №916/2789/16 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Біона групп про стягнення з Публічного акціонерного товариства „Марфін Банк 211068,00грн. безпідставно виплачених коштів з акредитива та 3166,02грн. витрат по сплаті судового збору.

18.12.2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю Біона Групп звернулось до господарського суду Одеської області з заявою (за вх. ГСОО №2-6729/17) про прийняття додаткового рішення. Вказану заяву було обґрунтовано тим, що при скасуванні Вищим господарським судом рішень попередніх інстанцій, Господарський суд Одеської області при винесенні рішення від 28.11.2017р. не вирішив питання щодо стягнення з відповідача витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги. При цьому заява від 18.12.2017р. не містила як вимог про стягнення витрат у звязку з правничою допомогою адвоката, так і розрахунку таких витрат.

09.02.2018р. господарським судом Одеської області було прийняте додаткове рішення, про стягнення з Публічного акціонерного товариства „Марфін Банк на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Біона групп витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 3482,62грн. та касаційної скарги в сумі 3800,00грн.

05.06.2018р. до господарського судку Одеської області надійшла заява від позивача по справі № 916/2789/16 (зареєстрована за вхід № 2-2804/18) про прийняття додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу в розмірі 1 730 303,33грн.

07.06.2018р. на адресу позивача був направлений лист, у якому зазначено, що заява ТОВ Біона Групп буде розглянута після повернення матеріалів справи №916/2789/16 з Верховного суду до Господарського суду Одеської області.

Постановою Верховного суду від 30.05.2018р. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 24.01.2018 та рішення Господарського суду Одеського області від 28.11.2017 у справі № 916/2789/16 залишено без змін.

27.06.2018р. матеріали справи №916/2789/16 повернулись до Господарського суду Одеської області.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.07.2018р. прийнято заяву до розгляду. Призначено розгляд заяви на 09.07.2018р. о 12:30.

В судовому засіданні заявник підтримав заяву в повному обсязі.

Вказує на складність справи та тривалий час її загального розгляду у різних судових інстанціях, непорядну поведінку відповідача та неправомірні дії судових інстанцій під час попереднього розгляду, результати якого були скасовані Вищим господарським судом України, надання позивачу правничої допомоги на 1730303,33грн. адвокатом ОСОБА_4

В обґрунтування вимог представником позивача надано копію генерального акту (калькуляція витрат у грошовій формі, понесених Клієнтом на послуги адвоката), копію договору № 7 від 01.01.2017р., копії актів виконаних робіт.

09.07.2018р. представник Публічного акціонерного товариства „Марфін Банк звернувся до господарського суду Одеської області з відзивом на заяву (зареєстрований за вхід. № 13644/18) в якому просить відмовити у задоволенні заяви про винесення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 1730303,33грн. Вважає заявлені витрати позивача на послуги адвоката завищеними, оскільки підготовка до справи та безпосередньо участь у справі не потребувала великого обсягу юридичної і технічної роботи та таких значних затрат часу.

Зазначає, що при поданні заяви від 01.06.2018 вих. № 777-1/123 про відшкодування судових витрат на правничу допомогу, Товариством з обмеженою відповідальністю «Біона Групп» не було дотримано приписи процесуального законодавства, а саме ст.ст.124, 129 ГПК України.

Розглянувши вказану заяву позивача суд встановив наступне.

Відповідно до п.9 ч.1 Розділу XI (перехідні положення) Господарського процесуального кодексу України - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно де ст.123 Господарського процесуального кодексу України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України - розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно із статтею 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.п.1,2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з п.3 та п.4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З цього приводу суд вважає за необхідне звернути увагу на ту обставину, що розмір позовних вимог складає 211 068,00 грн., тоді як заявлені витрати на правничу допомогу - 1 730 303,33грн., що безумовно є неспівмірним. Крім того, фактично заявлені позивачем витрати ним не понесені. Акти виконаних робіт на які посилається повивач не підтверджують перерахування вказаних коштів адвокату.

Вказані акти також не містять дати їх складання, що позбавляє можливості визначити час їх підписання.

Питання щодо винесення додаткового рішення врегульовано насамперед ст.244 Господарського процесуального Кодексу України. Так відповідно до вказаної статті:

1. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

2. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

3. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

4. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

5. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Дійсно, п.3 ч.1 вказаної статті передбачає можливість винесення додаткового судового рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Проте питання щодо розподілу судових витрат під час розгляду справу у першій інстанції було вирішено у прийнятому 28.11.2017р. рішенні по справі, а 09.02.2018р. господарським судом Одеської області за заявою позивача було прийняте додаткове рішення яким вирішено питання щодо розподілу витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 3482,62грн. та касаційної скарги в сумі 3800,00грн.

Таким чином, на момент винесення рішення з урахуванням додаткового рішення судом було повністю здійснено розподіл судових витрат, які були заявлені позивачем. Розрахунку понесених витрат на оплату послуг адвоката або вимог про стягнення цих витрат суду на той момент не надавалось та не заявлялось. Це питання поставлено позивачем лише у заяві від 05.06.2018р. яка зараз розглядається. Вказане вбачається з матеріалів справи.

Згідно ч.1 ст.73 Господарського процесуального Кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст.74 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з п.1 ст.86 Господарського процесуального Кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На момент винесення рішення з урахуванням додаткового рішення судом було повністю здійснено розподіл судових витрат.

Значне перевищення розміру заявленої правничої допомоги над сумою позовних вимог, відсутність заяв про відшкодування сум з оплати послуг адвоката за період до моменту винесення рішення судом 28.11.2017р. та навіть до 05.06.2018р., нез'явлення цих вимог під час подання заяви про винесення додаткового рішення від 18.12.2017 (додаткове рішення від 09.02.2018р.), відсутність доказів сплати позивачем цих сум, все це дає суду підстави вважати недоведеними з боку позивача наявності обставин з якими чинне процесуальне господарське законодавство повязує можливість відшкодування витрат на правничу допомогу.

Враховуючи вищевикладене, вимога позивача щодо винесення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 1 730 303,33грн. задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.73, 74, 86, 126, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю „Біона групп (за вх. ГСОО №2-2804/17 від 05.06.2018р.) про винесення додаткового рішення по справі №916/2789/16 відмовити.

Вступна та резолютивна частина ухвали оголошені в судовому засіданні 09.07.2018р.

Повний текст ухвали буде складений та підписаний 12 липня 2018 р.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення з 09.07.2018р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з моменту підписання повного тексту ухвали.

Головуючий суддя Р.В. Волков

Суддя Г.Є. Смелянець

Суддя Н.В. Рога