РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.07.2018Справа № 916/463/18

Господарський суд міста Києва у складі:

судді - Бондаренко Г. П.,

за участю секретаря - Бабаджанян М. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АМБРА ІМПЕКС" (65012, м. Одеса, вул. Пушкінська, 36, офіс 421)

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "ГУД ФУДЗ Україна" (01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, 10, нежиле приміщення 60, літера А) та

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖАРНИК" (65005, м. Одеса, вул. Дальницька, 44)

про солідарне стягнення 1 062 121,77 грн.

Представники сторін:

від позивача: Андрєєв О.І., довіреність № 25 від 02.05.18;

від відповідача-1: не з'явились;

від відповідача-2: не з'явились.

ВСТАНОВИВ:

15.03.2018 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "АМБРА ІМПЕКС" (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГУД ФУДЗ УКРАЇНА" (далі - відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖАРНИК" (далі - відповідач-2) про стягнення 1 062 121,77 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 29 травня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "АМБРА ІМПЕКС" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГУД ФУДЗ УКРАЇНА" укладено договір купівля продажу №ОП-249 (договір), відповідно до умов якого позивач зобов'язався продати, а позивач прийняти та оплатити товари у кількості та за цінами визначеними рахунками-фактурами протягом 14 днів з моменту отримання товару (п.п. 1.1, 6.2 договору). Для забезпечення виконання вказаного договору між позивачем та ТОВ "Жарник" 29 травня 2017 року укладено договір поруки №1 відповідно до умов якого ТОВ "Жарник" поручається за ТОВ "ГУД ФУДЗ" у сплаті основного боргу та належних ТОВ "АМБРА ІМПЕКС" штрафних санкцій, інфляційних збитків та відсотків за неправомірне користування грошовими коштами у межах 100 000,00 грн. Саме неналежне виконання боржником (Товариством з обмеженою відповідальністю "ГУД ФУДЗ УКРАЇНА") своїх обов'язків по основному договору купівлі-продажу №ОП-249 стало підставою для звернення позивача (як кредитора) до суду із цим позовом про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГУД ФУДЗ УКРАЇНА" (як боржника) та Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖАРНИК" (як поручителя) - 1062121,77 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.03.2018 до Господарського суду міста Києва передано матеріали справи № 916/463/18 за виключною підсудністю, оскільки даною ухвалою встановлено, що сторонами основного зобов'язання - договору купівлі-продажу №ОП-249 є Товариство з обмеженою відповідальністю "АМБРА ІМПЕКС" (продавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "ГУД ФУДЗ УКРАЇНА" (покупець). Тому, за наведеними положеннями ч. 11 статті 20 ГПК України, цей спір підлягає розгляду за місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "ГУД ФУДЗ УКРАЇНА" (01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, 10, нежиле приміщення 60, літера А), яке є стороною основного зобов'язання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.04.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати дану справу за правилами загального позовного провадження та призначено до розгляду у підготовчому засіданні на 03.05.2018.

02.05.2018 від позивача через відділ діловодства суду від позивача надійшла уточнена позовна заява, відповідно до якої позивач просить стягнути тільки з відповідача - 1 721 303, 80 грн - основного боргу, 144 244, 80 грн - пені, 64 911, 65 грн - інфляційних збитків, 131 661,52 грн - 25% річних за користування чужими грошовими коштами (сума, яку просить стягнути позивач ). Позивач також просив суд залишити без розгляду та виключити ТОВ «Жарник» зі складу відповідачів. Судом оцінено подану заяву як заяву про зміну предмету позову та ухвалою суду від 03.05.2018 року ухвалено здійснювати розгляд справи за заявою про зміну предмету позову.

03.05.2018 через відділ діловодства суду від відповідача-1 надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання, у зв'язку з перебуванням представника у іншому судовому засіданні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.05.2018 відкладено підготовче засідання на 05.06.2018.

В судовому засіданні 05.06.2018 Суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи до судового розгляду по суті на 26.06.2018.

Ухвалою-повідомленням Господарського суду міста Києва від 18.06.2018 судом було повідомлено сторін про те, що у зв'язку з перебуванням судді Бондаренко Г. П. у відпустці, розгляд даної справи, призначений на 26.06.2018 не відбудеться, розгляд справи призначено на 10.07.2018.

Від відповідача - 1 через відділ канцелярії господарського суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання 10.07.2018 прибув позивач, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи. Відповідач - 1 подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Розглянувши в судовому засіданні клопотання відповідача - 1 про відкладення розгляду справи суд відмовив в його задоволенні, як необґрунтованому, оскільки відповідач - 1 не був позбавлений можливості направити в судове засідання іншого представника, а також розгляд справи вже було відкладено за клопотанням представника відповідача-1.

Подана позивачем уточнена позовна заява (02.05.2018) була розцінена, як заява про зміну предмету позову, а саме збільшення позовних вимог до відповідача - 1 та прийнята судом до розгляду, в подальшому позовні вимоги розглядаються з врахуванням такої заяви. Позовні вимоги до відповідача - 2, за клопотанням позивача, залишені судом без розгляду та не розглядались в рамках даної справи.

Заслухавши вступне слово позивача, з'ясувавши обставини, на які він посилаються як на підставу своїх вимог, та дослідивши в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються, Суд -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи, 29.05.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АМБРА ІМПЕКС», як продавець за умовами договору, та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГУД ФУДЗ УКРАЇНА», як покупець за умовами договору, укладено договір купівлі - продажу № ОП-249 (далі за текстом - договір), відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов'язався продати, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товари в асортименті (далі - товар) у кількості та за цінами визначеними рахунками-фактурами та товарними накладними.

Сукупна ціна договору складає суму всіх накладних, на підставі яких здійснена поставка товару та визначається виходячи із встановлених цін на товар, і складає всього 5000 000,00 грн (п. 3.1. договору).

В п. 6.2. договору сторонами було погоджено, що розрахунки мають здійснюватись у безготівковій формі. Покупець здійснює 100 % оплату отриманого товару протягом чотирнадцяти календарних днів з моменту отримання товару.

За несвоєчасну оплату товару покупець зобов'язаний оплатити продавцю пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, яка діяла у період за який сплачується пеня. Сторони домовилися встановити трирічний строк для нарахування та стягнення пені (п. 7.2. договору).

Згідно з п. 7.4. договору сторони домовилися змінити розмір процентів річних, визначених ст. 625 Цивільного кодексу України, і встановити їх у розмірі 25 % річних.

На виконання умов договору позивачем проведено низку поставок «Рису» відповідачу а саме:

- 01.06.2017 на суму 111 047,40 грн з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною №214 від 01.06.2017, рахунком №209 від 01.06.2017, ТТН №Р214 від 01.06.2017 та довіреністю на отримання ТМЦ №50 від 01.06.2017). Зазначена поставка оплачена відповідачем повністю 09.06.2017;

- 09.06.2017 на суму 348300, 00 грн з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною № 220 від 01.06.2017, рахунком № 217 від 09.06.2017, ТТН № Р220 від 09.06.2017 та довіреністю на отримання ТМЦ № 56 від 09.06.2017. Зазначена поставка оплачена повністю 07.07.2017;

- 16.06.2017 на суму 203 400, 00 грн з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною № 230 від 16.06.2017, рахунком № 227 від 16.06.2017, ТТН № Р230 від 16.06.2017 та довіреністю на отримання ТМЦ № 56 від 09.06.2017. Зазначена поставка оплачена повністю 10.07.2017;

- 11.07.2017 на суму 348 840,00 грн з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною №261 від 11.07.2017, рахунком №258 від 11.07.2017, ТТН №Р261 від 11.07.2017 та довіреністю на отримання ТМЦ № 76 від 11.07.2017. Зазначена поставка оплачена повністю 21.07.2017;

- 13.07.2017 на суму 356 400, 00 грн з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною №268 від 13.07.2017, рахунком №263 від 13.07.2017, ТТН №Р268 від 11.07.2017 та довіреністю на отримання ТМЦ №79 від 13.07.2017. Зазначена поставка не оплачена;

- 28.07.2017 на суму 358 510, 80 грн з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною №312 від 28.07.2017, рахунком №298 від 28.07.2017, ТТН №Р312 від 28.07.2017 та довіреністю на отримання ТМЦ №94 від 28.07.2017. Зазначена поставка оплачена повністю 31.07.2017;

- 04.08.2017 на суму 361 615,80 грн з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною №322 від 04.08.2017, рахунком №310 від 04.08.2017, ТТН №Р322 від 04.08.2017 та довіреністю на отримання ТМЦ №100 від 04.08.2017. Зазначена поставка оплачена частково на суму 301 000,00 грн 28.12.2017, залишок боргу - 60 615,80 грн;

- 14.08.2017 на суму 354 288,00 грн з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною №339 від 04.08.2017, рахунком №328 від 10.08.2017, ТТН №Р339 від 14.08.2017 та довіреністю на отримання ТМЦ №104 від 14.08.2017. Зазначена поставка оплачена частково на суму 50 000,00 грн 16.11.2017, залишок боргу - 304 288,00 грн;

- 18.08.2017 на суму 257 664,00 грн з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною №353 від 18.08.2017, рахунком №343 від 18.08.2017, ТТН №Р353 від 18.08.2017 та довіреністю на отримання ТМЦ №106 від 18.08.2017. Зазначена поставка оплачена повністю 08.11.2017.

Усього на виконання умов договору позивачем було поставлено на користь відповідача товару на суму 2 700 066,00 грн. Розрахунки за який проведено на суму 1 978 762, 20 грн частково. Залишок боргу складає, за розрахунком позивача 721 303, 80 грн (2700066, 00 - 1 978762, 20 = 721030, 80). Дана заборгованість виникла із зобов'язань, строк виконання яких настав, і доказів сплати такої заборгованості матеріали справи не містять.

Предметом позову у справі є матеріально - правові вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь 721 030, 80 грн основної заборгованості, 144 244, 80 грн пені за період прострочення з 28.07.2017 по 12.03.2018, 64 911, 65 грн інфляційних втрат та 131 661, 52 грн -25 % річних за період прострочення з 28.07.2017 по 12.03.2018.

Договір, укладений між сторонами, є договором поставки, а відтак у відповідній частині між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України (далі за текстом - ЦК України), ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Поряд з цим, стаття 712 ЦК України регулює відносини, що виникають із договору поставки. Так, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Статтею 692 ЦК України внормовано, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Як встановлено судом, позивачем у відповідності до вимог чинного законодавства та умов договору поставлено відповідачу товар на суму 2 700 066, 00 грн, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи, що відповідачем поставлений товар був оплачений частково на суму 1 978 762, 20 грн, станом на момент подання позовної заяви та вирішення спору заборгованість відповідача перед позивачем складає 721 303, 80 грн. (2700 066, 00 - 1978 762, 20 = 721303,80 грн), доказів сплати якої відповідачем суду не надано.

Позивачем умови договору виконані в повному обсязі, у відповідності до вимог чинного законодавства та умов договору. Відповідачем, в свою чергу, жодних претензій у строки визначені договором, щодо невідповідності поставки умовам договору не заявлялось та доказів іншого суду не надано.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів на підтвердження сплати заборгованості у розмірі 721030,80 грн відповідачем суду не надано.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем за договором в сумі 721 030,80 грн належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, строк оплати товару, у відповідності до п. 6.2. договору є таким, що настав, а тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у розмірі 721 030,80 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 Господарського кодексу України, відповідач є порушником зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України (далі за текстом - ГК України) визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняться через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

В п. 7.2 договору сторонами погоджено, що за несвоєчасну оплату товару покупець зобов'язаний оплатити продавцю пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, яка діяла у період за який сплачується пеня.

Судом перевірено розрахунок позивача в частині стягнення пені за несвоєчасну оплату поставленого товару за загальний період з 28.07.2017 по 12.03.2018 та визнано арифметично вірним.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже передбачене законом право кредитора вимагати спати боргу з урахуванням, процентів річних та процентів за користування чужими грошовими коштами є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

В п. 7.4. договору сторони погодили інший розмір процентів, ніж визначений ст. 625 ЦК України, а саме в розмірі 25 % річних.

Здійснений позивачем розрахунок 25 % річних та інфляційних втрат визнається судом арифметично вірним, відповідно з відповідача підлягає стягненню за загальний період з 28.07.2017 по 12.03.2018 25 % річних в сумі 131 661, 52 грн та інфляційних втрат в сумі 64 911, 65 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги або свідчили про відсутність у відповідача обов'язку сплати заборгованості у заявленому позивачем розмірі.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, оцінивши подані докази, які досліджені в судовому засіданні, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АМБРА ІМПЕКС" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГУД ФУДЗ Україна" про стягнення 1 062 121, 77 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГУД ФУДЗ Україна" (01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, 10, нежиле приміщення 60, літера А; ідентифікаційний код 39757062) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АМБРА ІМПЕКС" (65012, м. Одеса, вул. Пушкінська, 36, офіс 421; ідентифікаційний код 40834134) 721 303 (сімсот двадцять одну тисячу триста три) грн 80 коп. основної заборгованості, 144 244 (сто сорок чотири тисячі двісті сорок чотири) грн 80 коп. пені, 64 911 (шістдесят чотири тисячі дев'ятсот одинадцять) грн 65 коп. інфляційних втрат, 131 661 (сто тридцять одна тисяча шістсот шістдесят одна) грн 52 коп. 25 % річних та 16 000 (шістнадцять тисяч) грн 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення: 16.07.2018.

Суддя Бондаренко Г.П