РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.07.2018Справа № 910/5789/18
Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О., розглянувши в спрощеному провадженні справу

За позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта"
про стягнення 67 530, 89 грн.
Суддя Підченко Ю.О.
Без повідомлення (виклику) учасників справи
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" (надалі - відповідач) про стягнення сплаченого страхового відшкодування в розмірі 67 530, 89 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на підставі договору страхування транспортного засобу № 3399198, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 18.08.2017 за участю застрахованого транспортного засобу, здійснив виплату страхового відшкодування, а тому позивачем відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2018 відкрито провадження у справі №910/5789/18. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у зв'язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив, а також зобов'язано Моторне (транспортне) страхове бюро України надати поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/000162659.

29.05.2018 від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла інформація про страхове покриття згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/000162659.

01.06.2018 від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначає, що позивач не надає роз'яснення щодо переліку та змісту документів, які послугували підставою для виплати заявленої до стягнення суми, а також зазначає, що вимоги позивача суперечать положенням статті 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку із чим позивач просить суд відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

12.06.2018 від позивача до суду надійшла заява, в якій він просить суд долучити до матеріалів справи акт виконаних робіт від 06.12.2017 на суму 69 272,10 грн.

За приписами ч. ч 2, 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Таким чином, оскільки позивачем не обґрунтовано неможливість подання акту виконаних робіт від 06.12.2017 разом з позовною заявою з причин, що не залежали від нього, зазначений доказ не приймається судом до розгляду.

Суд також враховує положення частини 1 статті 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" 04.11.1950 року про право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2017 року між Приватним акціонерним товариством "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Камелія-Нова" було укладено договір страхування транспортного засобу № 3399198, предметом якого є якого є страхування транспортного засобу "Citroen Jumper", д.н. НОМЕР_2.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи постанови Печерського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2017 року по справі №757/51474/17-п, 18 серпня 2017 року о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_1, керуючи автомобілем "Ваз 21093-12", д.н. НОМЕР_6 по бул. Д. Народів, 20 в м. Києві, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого зіткнувся з автомобілем "Опель", д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3, який в свою чергу здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, внаслідок чого матеріальних збитків завдано трьом транспортним засобам.

Відповідно до вищезазначеної постанови Печерського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2017 року по справі №757/51474/17-п, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як вбачається з копії наявного в матеріалах справи рахунку-фактури №58 від 15.09.2017, вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2 склала 69 272,10 грн.

Разом з тим, на підставі заяви про виплату страхового відшкодування та страхового акту № 4517/10 від 05.10.2017 позивачем здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 67 530,89 грн., що підтверджується відповідним платіжними дорученнями № 7016 від 13.10.2017, № 7019 від 27.10.2017, № 7023 від 08.11.2017, № 7013 від 14.11.2017, № 7018 від 15.11.2017 та № 7024 від 22.11.2017.

Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) виплата страхового відшкодування страхувальнику є юридичним фактом, з яким закон пов'язує виникнення у страховика у межах фактичних витрат права вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні норми містить стаття 27 Закону України "Про страхування", за приписами якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таке право позивач може реалізувати, звернувшись за виплатою і до страхової компанії (відповідача), яка застрахувала цивільну відповідальність особи, яка завдала шкоди, на підставі Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", адже за змістом статті 3 цього Закону одним із принципів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є гарантоване забезпечення відшкодування шкоди потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Так, на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 - водія транспортного засобу "Ваз 21093-12", д.н. НОМЕР_6, який є винною особою у скоєнні ДТП, була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" на підставі полісу № АМ/000162659 зі строком дії з 06.05.2017 по 05.05.2018, цим полісом встановлено ліміт по майну у розмірі 100 000,00 грн. франшизу в розмірі 00,00 грн.

Отже, в даному випадку відповідач, як страховик цивільно-правової відповідальності водія автомобіля "Ваз 21093-12", д.н. НОМЕР_6 - ОСОБА_1, тобто особи, яка визнана винною у ДТП, має відшкодовувати збитки, що були завдані внаслідок ДТП в межах ліміту відповідальності за вирахуванням франшизи, а позивач, як особа, яка виплатила страхове відшкодування особі, якій завдано збитків внаслідок ДТП, набув право вимоги, яке ця особа має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Відтак, розмір шкоди (як оціненої так і фактично завданої) та коефіцієнт фізичного зносу застрахованого автомобіля підлягають доведенню перед судом сторонами спору належними засобами доказування відповідно до статей 74, 76 ГПК України.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Водночас, суд враховує, що Закони України "Про страхування" та Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачають зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, на що також вказує Верховний Суд України у постанові від 15.04.2015 р. у справі № 3-50гс15, проте, відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при здійсненні відшкодування обов'язковим є врахування зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Стаття 28 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" надає визначення поняття "шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого". Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов'язана:

- з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу;

- з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху;

- з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого;

- з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди;

- з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу;

- з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відтак, оскільки страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП транспортним засобом, власник якого застрахував свою цивільно-правову відповідальність, на умовах спеціального нормативно-правого акта, а саме Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", то в даному випадку застосовуються норми цього Закону, а саме статті 29.

Згідно з п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395) (надалі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 7.38 Методики, значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

Таким чином, оскільки ДТП сталося у 2017 році, а як вбачається з наявного в матеріалах справи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль НОМЕР_2 - 2009 року випуску, водночас, ДТП сталося у 2017 році, тобто на момент скоєння ДТП, строк експлуатації автомобіля НОМЕР_2 перевищував 7 років, а отже коефіцієнт фізичного зносу при розрахунку страхового відшкодування має бути врахований та розрахований у порядку, встановленому законодавством.

Визначення розміру збитку у вигляді відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу здійснюється шляхом оцінки майна за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами (ст. 3 Закону України від 12.07.2001 № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Як вбачається зі звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди завданої власнику КТЗ № 09С/09/17 від 14.09.2017, вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП без урахування коефіцієнту фізичного зносу складає 69 130, 89 грн. Разом з тим, згідно вказаного звіту, розмір матеріального збитку з врахуванням зносу автомобіля НОМЕР_2 становить 28 954,52 грн., який розраховано відповідно до вимог Закону з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

Водночас, позивачем не враховано дану обставину при розрахунку страхового відшкодування.

Таким чином, у зв'язку із настанням страхового випадку, у відповідача виник обов'язок відшкодувати позивачу витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу "Citroen Jumper" д.н. НОМЕР_5 у розмірі матеріального збитку з врахуванням зносу на суму 28 954,52 грн., приймаючи до уваги те, що розмір франшизи згідно полісу № АМ/000162659 становить 00,00 грн. Водночас доказів сплати зазначених коштів позивачеві відповідачем суду не надано.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача за захистом яких він звернувся до суду - порушені відповідачем, разом з тим, з урахуванням обставин, викладених вище, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі 67 530,89 грн. підлягають задоволенню частково - на суму 28 954,52 грн.

Судом дана належна оцінка відзиву відповідача на позовну заяву. Разом з тим, з приводу доводів відповідача про те, що позивач не надає роз'яснення щодо переліку та змісту документів, які послугували підставою для виплати заявленої до стягнення, суд зазначає, що в матеріалах справи містяться заява про виплату страхового відшкодування та страховий акту № 4517/10 від 05.10.2017 на підставі яких позивачем здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 67 530,89 грн. Водночас розмір зазначеного страхового відповідача є безпідставним з огляду на обставини, що встановлені судом під час розгляду справи та описані вище.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 165, 178, 202, 232, 233, 237, п. 2. ч. 5. ст. 238, 240, 241, 247, ч. 1. ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" (01032, м. Київ, вулиця Саксаганського, будинок 119; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" (69005, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вулиця Перемоги, будинок 97-А; ) суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 28 954 грн. 52 коп. та судовий збір у розмірі 755 грн. 47 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 18.07.2018 року.

Суддя Ю.О. Підченко