КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2018 р., м. Київ Справа№ 910/1911/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Буравльова С.І.

Андрієнка В.В.

без повідомлення учасників справи,

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Хмельницького Володимира Олександровича на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2018р., м. Київ (повний текст складено 07.05.2018р.) у справі №910/1911/18 (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Бланкіна Євгена Миколайовича

до Фізичної особи-підприємця Хмельницького Володимира Олександровича

про стягнення 15536,78 грн,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача про відшкодування нанесеного матеріального збитку у сумі 80000 грн, відшкодування нанесеного морального збитку у сумі 10000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані втратою Відповідачем обладнання, переданого на підставі договору про співпрацю від 03.11.2014р., що завдало Позивачеві морального збитку, що полягає в погіршенні ділової репутації Позивача, душевних стражданнях у зв'язку зі знищенням обладнання, оскільки виникла необхідність у пошуку коштів на придбання нового обладнання.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.04.2018р. у справі №910/1911/18 позов задоволено частково. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача 32000 грн 00 коп. відшкодування вартості втраченого обладнання та 604 (шістсот чотири) грн 80 коп. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що позовні вимоги в частині стягнення матеріального збитку, завданого втратою переданого обладнання на підставі договору про співпрацю від 03.11.2014р. підлягають задоволенню частково на суму 32000,00 грн - вартість втраченого (не повернутого) майна, вказаного в додатку №1 до договору, що відповідає п.2.3.5. договору та підтверджено актом перевірки майна від 22.06.2017р., складеного Позивачем.

Також місцевий суд зазначив, що Позивачем не доведено в чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно Позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи її розмір та якими доказами це підтверджується. З огляду на вказане, у задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди у зв'язку із втратою майна, що належить Позивачеві на підставі договору про співпрацю від 03.11.2014р. місцевим судом відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, Відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована відсутністю вини Відповідача у знищенні майна Позивача. Крім того, Позивачем не доведено протиправність поведінки Відповідача та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.06.2018р. відкрито провадження у даній справі та вирішено здійснити перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2018р. у справі №910/1911/18 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

05.07.2018р. Позивач подав до суду відзив, у якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду скасувати частково та задовольнити вимоги Позивача про відшкодування вартості втраченого обладнання у сумі 48000 грн та морального збитку сумі 10000,00 грн, в іншій частині рішення залишити без змін. Так, Позивач вказав, що відповідно до п.2.3.5 договору Відповідач несе матеріальну відповідальність за збереження апарата, а також беручи до уваги відсутність належних та допустимих доказів причетності третіх осіб до пожежі, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність вини Відповідача.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

03.11.2014р. між Позивачем та Відповідачем укладено договір про співпрацю, відповідно до п.1.1 якого Позивач встановлює кавовий апарат Necta з продажу гарячих напоїв в кількості 1 штука, що належить Позивачу на праві власності, на території Відповідача (приміщення), що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Жуковського, 20.

Згідно з п.2.3.5. договору Відповідач несе матеріальну відповідальність за збереження апарата. У випадку втрати або не повернення апарата відшкодовує вартість втраченого, а так само не повернутого обладнання (апарату), згідно з цінами вказаними в додатку №1.

Згідно з п.4.1. договору винна сторона зобов'язана відшкодувати іншій стороні обґрунтований, документально підтверджений матеріальний збиток.

Відповідно до додатку №1 від 03.11.2014р. до договору вартість апарату "Necta" становить 32000,00 грн.

05.12.2014р. у споруді, в якій розміщувалися станція технічного обслуговування автоматів ТОВ «Вемар» та автомийка Відповідача, за адресою: м. Київ, вул. Жуковського, 20, виникла пожежа, внаслідок якої було пошкоджено, зокрема, кавовий апарат, що належить Позивачу. Вказані обставини підтверджуються актом про пожежу від 05.12.2015р., технічним висновком Державної служби України з надзвичайних ситуацій №148 щодо встановлення причини пожежі, яка сталася 05.12.2015р., довідкою по кримінальному провадженню №0011789 від 09.12.2015р.

22.06.2017р. між Позивачем та Відповідачем складено акт, відповідно до якого при перевірці майна, встановленого відповідно до договору, Позивачем було виявлено, що кавовий апарат переданий по договору вартістю 32000,00 грн повністю знищено в результаті пожежі.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з ч.2 ст.22 Цивільного кодексу України збитками визначаються втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Відповідно до ст.225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Як вірно зазначено місцевим судом, Позивачу необхідно довести належними та допустимими доказами факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов'язань та причинно-наслідковий зв'язок між невиконанням зобов'язань та заподіяними збитками. При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов'язань для підприємства. Тоді як Відповідачу потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків Позивачу.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов'язань та/або відшкодування позадоговірної шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника. Відсутність хоча б одного із перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Судом встановлено, що на виконання договору про співпрацю від 03.11.2014р. Позивачем встановлено кавовий апарат Necta з продажу гарячих напоїв в кількості 1 штука вартістю 32000,00 грн, що належить Позивачу на праві власності, на території Відповідача (приміщення), що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Жуковського, 20.

05.12.2014р. у споруді, в якій розміщувалися станція технічного обслуговування автоматів ТОВ «Вемар» та автомийка Відповідача, за адресою: м. Київ, вул. Жуковського, 20, виникла пожежа, внаслідок якої було пошкоджено, зокрема, кавовий апарат, що належить Позивачу.

У подальшому між Позивачем та Відповідачем складено акт від 22.06.2017р., відповідно до якого при перевірці майна, встановленого відповідно до договору, Позивачем було виявлено, що кавовий апарат переданий по договору вартістю 32000,00 грн повністю знищено в результаті пожежі.

Згідно з п.2.3.5., 4.1 договору Відповідач несе матеріальну відповідальність за збереження апарата. У випадку втрати або не повернення апарата відшкодовує вартість втраченого, а так само не повернутого обладнання (апарату), згідно з цінами вказаними в додатку №1. Винна сторона зобов'язана відшкодувати іншій стороні обґрунтований, документально підтверджений матеріальний збиток.

Апеляційний суд не приймає доводи Відповідача про відсутність вини Відповідача у знищенні майна Позивача та, що Позивачем не доведено протиправність поведінки Відповідача та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Відповідно до ст.614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Обгрунтовуючи відсутність своєї вини у пошкодженні кавового апарату Позивача Відповідач посилається на те, що апарат був пошкоджений внаслідок пожежі, яка ймовірно сталась через занесення до будівлі Відповідача невідомою особою стороннього джерела запалювання з ознаками спеціальної підготовки.

Проте, враховуючи, що відповідно до п.2.3.5, 4.1 договору Відповідач прийняв на себе зобов'язання та матеріальну відповідальність за збереження кавового апарату та відшкодуванню матеріального збитку внаслідок його втрати, а також беручи до уваги, що Відповідачем не доведено, що він вжив всіх залежних від нього заходів для збереження вказаного кавового апарату (зокрема охорона орендованого приміщення від сторонніх осіб, спостереження за їх пересуванням по орендованому приміщенню (в тому числі покрівлі), вжиття заходів протипожежної безпеки, відсутності можливості винести кавовий апарат, який є рухомим майном, тощо) апеляційний суд дійшов висновку про не доведення Відповідачем відсутності його вини у втраті апарату Позивача.

За вказаних обставин, місцевий суд дійшов вірного висновку, що позовні вимоги в частині стягнення матеріального збитку, завданого втратою переданого обладнання на підставі договору про співпрацю від 03.11.2014р. підлягають задоволенню частково на суму 32000,00 грн - вартість втраченого (не повернутого) майна вказаного в додатку №1 до договору, що відповідає п.2.3.5, 4.1 договору та підтверджено актом перевірки майна від 22.06.2017р., складеного Позивачем.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що вказаний Позивачем розмір збитків у сумі 80000,00 грн не є вартістю втраченого майна, а є вартістю нового кавового апарату, який придбано Позивачем на підставі договору постачання №4 від 05.06.2015р.

Відповідно до ст.1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Отже, ст.1192 Цивільного кодексу України не передбачено обов'язку особи, яка має відповідати за завдану шкоду, відшкодовувати вартість саме нової речі, яка у даному випадку придбана Позивачем.

Також місцевий суд дійшов вірного висновку, що Позивачем не доведено в чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно Позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи її розмір та якими доказами це підтверджується. З огляду на вказане, у задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди у зв'язку із втратою майна, що належить Позивачеві на підставі договору про співпрацю від 03.11.2014р. місцевим судом правомірно відмовлено.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення місцевого суду згідно з ст.277 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Хмельницького Володимира Олександровича на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2018р. у справі №910/1911/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2018р. у справі №910/1911/18 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на Фізичну особу-підприємця Хмельницького Володимира Олександровича.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді С.І. Буравльов

В.В. Андрієнко