РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.07.2018Справа № 910/4473/17

За позовом Національного антикорупційного бюро України
до 1) Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Техморгідрострой Миколаїв"
третя особа,яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 Приватне підприємство "Інфлот-Данубіус Ейдженсі"
за участюСпеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України
про визнання договору недійсним
Головуючий суддя Підченко Ю.О. судді: Мандриченко О.В. Якименко М.М.
Секретар судового засідання Ярмоленко С.М.
Представники сторін:

від позивача: Семчук М.А. - представник за довіреністю;

Майстренко О.М. - представник за довіреністю;

від відповідача-1: Сидоренко Д.О. - представник за довіреністю;

від відповідача-2: Усик М.Г. - представник за довіреністю;

від третьої особи: не з'явився;

від прокуратури: Лучків Ю.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Національне антикорупційне бюро України з позовом до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", Товариства з обмеженою відповідальністю "Техморгідрострой Миколаїв", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 1 Приватне підприємство "Інфлот-Данубіус Ейдженсі" про визнання недійсним договору про надання послуг від 11.03.2016 № 14-В-АМПУ-16, укладеного між Державним підприємством "Адміністрація морський портів України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Техморгідрострой Миколаїв".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорюваний договір суперечить Закону України "Про здійснення державних закупівель", а тому такий договір має бути визнаний недійсним на підставі ч.1 ст. 215, ч.1 ст. 203 ЦК України. Також, позивач зазначає, що спірний договір не відповідає/суперечить інтересам держави, а тому такий договір окрім викладеного вище, має бути визнаний судом недійсним на підставі ст. 228 ЦК України та ст. 207 ГК України.

Ухвалою суду від 24.03.2017 порушено провадження у справі № 910/4473/17 (суддя Усатенко І.В.).

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.06.2017 призначено колегіальний розгляд справи № 910/4473/17.

За результатами автоматичного розподілу, розгляд справи № 910/4473/17 доручено здійснювати колегіально у складі: головуючий суддя Усатенко І.В., судді Якименко М.М., Мандриченко О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2017р. зупинено провадження у справі №910/4473/17 до набрання рішенням у справі №814/802/17 законної сили.

Згідно Постанови Київського апеляційного господарського суду від 21.11.2017 року, ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.10.2017р. у справі №910/4473/17 скасовано, а матеріали справи № 910/4473/17 передано на розгляд до місцевого суду.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва № 05-23/3190 від 14.12.2017 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв'язку із відпусткою судді Усатенко І.В.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.2017 року, матеріали справи № 910/4473/17 передані на розгляд колегії суддів у наступному складі: Головуючий суддя Підченко Ю.О., судді: Якименко М.М., Мандриченко О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.01.2018 року справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання у справі на 31.01.2018 року.

Судом під час прийняття справи до свого провадження було враховано заяву позивача від 12.09.2017 про зміну підстав позову.

Згідно з ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2018 року зупинено провадження у справі № 910/4473/17 за позовом Національного антикорупційного бюро України до державного підприємства "Адміністрація морських портів України", товариства з обмеженою відповідальністю "Техморгідрострой Миколаїв", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 1 приватне підприємство "Інфлот-Данубіус Ейдженсі" про визнання недійсним договору про надання послуг від 11.03.2016 № 14-В-АМПУ-16, укладений між державним підприємством "Адміністрація морський портів України" та товариством з обмеженою відповідальністю "Техморгідрострой Миколаїв" до вирішення суддею, визначеного у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України, заяви Національного антикорупційного бюро України про відвід судді Мандриченко О.В. від розгляду справи № 910/4473/17.

Відповідно до автоматичного розподілу справ Господарського суду міста Києва, заяву по справі № 910/4473/17 передано до розгляду судді Бондаренко Г.П.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2018 року в задоволенні заяви Національного антикорупційного бюро України про відвід судді Мандриченко О.В. від участі у справі №910/4473/17 відмовлено.

12.02.2018 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 21.02.2018 року про що винесено відповідну ухвалу суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.02.2018 року, суд з власної ініціативи продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів та відклав підготовче судове засідання на 28.03.2018 року.

З огляду на те, що у судовому засіданні 28.03.2018 року здійснено дії передбачені ст. 182 Господарського процесуального кодексу України, а також те, що представники сторін у даному судовому засіданні зазначили, що повідомлені про наслідки закриття підготовчого засідання, судом прийнято ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 25.04.2018.

16.04.2018 через загальний відділ діловодства суду від Міністерства інфраструктури України надійшла заява про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

25.04.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Техморгідрострой Миколаїв" заявило клопотання про зупинення провадження в справі №910/4473/17 до набрання законної сили судовим рішенням по справі № 910/21046/17.

Судом було надано оцінку клопотанню відповідача-2 про зупинення провадження у справі та заяві про вступ у справу в якості третьої особи Міністерства інфраструктури України та відмовлено в їх задоволенні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.04.2018 року зупинено провадження у справі № 910/4473/17 за позовом Національного антикорупційного бюро України до державного підприємства "Адміністрація морських портів України", товариства з обмеженою відповідальністю "Техморгідрострой Миколаїв", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 1 приватне підприємство "Інфлот-Данубіус Ейдженсі" про визнання недійсним договору про надання послуг від 11.03.2016 № 14-В-АМПУ-16, укладений між державним підприємством "Адміністрація морський портів України" та товариством з обмеженою відповідальністю "Техморгідрострой Миколаїв" до вирішення суддею, визначеного у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України, заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Техморгідрострой Миколаїв" про відвід судді Мандриченко О.В. від розгляду справи № 910/4473/17.

Відповідно до автоматичного розподілу справ Господарського суду міста Києва, заяву по справі № 910/4473/17 передано до розгляду судді Омельченко Л.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.05.2018 року в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Техморгідрострой" про відвід судді Мандриченко О.В. від участі у справі №910/4473/17 відмовлено.

Судом було поновлено провадження у справі № 910/4473/17 про що винесено відповідну ухвалу від 10.05.2018 та призначено судове засідання на 23.05.2018.

23.05.2018 року через загальний відділ суду відповідач-2 надав клопотання про призначення судово-економічної експертизи, а також клопотання про залучення доказів - рецензії від 14.05.2018 на висновок експерта від 10.11.2017 № 15550/17-45.

Розглянувши клопотання відповідача-2 про призначення судово-економічної експертизи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні даного клопотання.

Також, представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Техморгідрострой Миколаїв" була подана заява про відвід колегії суддів від розгляду справи № 910/4473/17.

Суд, ознайомившись з даною заявою, дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, у зв'язку з чим ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.05.2018 року зупинено провадження у справі № 910/4473/17 до вирішення суддею, визначеного у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України, заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Техморгідрострой Миколаїв" про відвід колегії суддів Господарського суду міста Києва - Підченко Ю.О., Якименко М.М., Мандриченко О.В. від розгляду справи № 910/4473/17.

Згідно автоматичного розподілу справ Господарського суду міста Києва, заяву по справі № 910/4473/17 передано до розгляду судді Чеберяку П.П.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 29.05.2018 року в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Техморгідрострой" про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Підченко Ю.О., суддів Мандриченко О.В. і Якименко М.М. відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2018 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання на 20.06.2018 рік.

Враховуючи наявність у справі рецензії на висновок експертизи та з метою надання учасникам справи можливості висловити свої доводи на підтримку чи спростування відомостей, викладених у висновку експерта від 10.11.2017 № 15550/17-45, суд дійшов висновку про необхідність відкладення розгляду справи, зобов'язавши учасників судового процесу виконати вимоги суду. Наступне судове засідання призначено на 18.07.2018.

Через загальний відділ діловодства суду, на виконання вимог ухвали від 20.06.2018 учасниками справи було долучено наступні документи:

- пояснення від 16.07.2018 та додаткові пояснення від 18.07.2018 надані позивачем;

- пояснення від 18.07.2018 надані прокуратурою;

- письмові пояснення від 17.07.2018 надані відповідачем-1;

- письмові пояснення від 16.07.2018 надані відповідачем-2.

У судовому засіданні 18.07.2018 судом було продовжено розгляд справи по суті.

Представники позивача безпосередньо в судовому засіданні надали усні пояснення та підтримали доводи, викладені у раніше поданих письмових поясненнях стосовно того, що рецензія на висновок експерта не може прийматися до уваги.

Представник відапоідач-1 надав усні пояснення по справі та підтримав свої пояснення, у яких, зокрема, зазначалося, що висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 10.11.2017 № 1550/17-45 з урахуванням рецензії від 14.05.2018 не впливає на правовідносини в межах судової справи.

Представник відповідача-2 надав усні пояснення по суті спору, та просив суд надати можливість на ознайомлення з письмовими поясненнями позивача.

Представник прокуратури підтримував позовні вимоги в повному обсязі на надав усні пояснення на підтвердження своїх доводів.

Представники позивача та відповідача-1 заперечували проти усної заяви відповідача-2 про відкладення розгляду справи з метою ознайомлення із поясненнями. Заперечення сторони обґрунтовували тим, що всі учасники процесу належним чином обізнані про наявні у матеріалах справи фактичні дані та про доводи кожної сторони.

Судом було закінчено з'ясування обставин справи та перевірка їх доказами.

У судовому засіданні 18.07.2018 відповідно до приписів ч. 1 ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Судом також враховано, що суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Відповідно до ст. 114 Господарського процесуального кодексу України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій.

Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальних дій, та відповідає завданню господарського судочинства.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників відповідача-3, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

За результатами процедури відкритих торгів на закупівлю послуг (будування берегових і портових споруд, дамб, шлюзів і супутніх гідротехнічних споруд за кодом ДК 016:2010 42.91.2) 11.03.2016 між Державним підприємством "Адміністрація морських портів України" (далі також - ДП "АМПУ", Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Техморгідрострой Миколаїв" (далі також - виконавець) укладено договір № 14-В-АМПУ-16 про надання послуг.

Відповідно до п. 2.1. договору, виконавець зобов'язується надати замовнику послуги, зазначені в п. 2.2. цього договору, а замовник - прийняти і оплатити такі послуги.

Пунктом 2.2. договору передбачено найменування послуг: Будування берегових і портових споруд, дамб, шлюзів і супутніх гідротехнічних споруд за кодом ДК 016-2010 42.91.2 (Технічне обслуговування акваторій та підхідних каналів Бердянського, Маріупольського та інших морських портів України для збереження їх експлуатаційних характеристик шляхом днопоглиблення).

Ціна договору становить 593 486 383, 04 грн без ПДВ, сума ПДВ 118 697 276, 61 грн., загальна ціна договору складає 712 183 659, 65 грн. Ціна договору включає вартість самих послуг, вартість матеріально-технічних ресурсів, необхідних для надання послуг за предметом договору, витрат на страхування, сплату податків, зборів та інших обов'язкових платежів, усіх інших витрат, необхідних для належного надання послуг за предметом договору (п.п. 4.1., 4.2. договору).

Договір набуває чинності з моменту його укладання і діє до 28 лютого 2018 року, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Як вбачається із позовної заяви, детективами Національного бюро здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000323 від 22.12.2015 за фактом розтрати майна державного підприємства службовими особами державного підприємства "Адміністрація морських портів України" та його філій, в процесі проведення процедур державних закупівель шляхом зловживання своїм службовим становищем, в особливо великих розмірах, а саме на суму, що у 600 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

У процесі здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що за результатами За результатами процедури відкритих торгів на закупівлю послуг (Будування берегових і портових споруд, дамб, шлюзів і супутніх гідротехнічних споруд за кодом ДК 016:2010 42.91.2) 11.03.2016 між Державним підприємством "Адміністрація морських портів України" (далі також - ДП "АМПУ", Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Техморгідрострой Миколаїв" (далі також - виконавець) укладено договір № 14-В-АМПУ-16 про надання послуг та обставини, які свідчать про недійсність вказаного правочину внаслідок порушення вимог законодавства України.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, як зазначає позивач, що спірний договір укладено за результатами процедури відкритих торгів, що була проведена з порушенням Закону України "Про здійснення державних закупівель" та суперечить інтересам держави, а тому підлягає визнанню недійсним.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В Інформаційному листі Вищого господарського суду України №01-06/680/17 від 27.03.2017 "Про деякі питання застосування положень пункту 13 частини 1 статті 17 Закону України "Про Національне антикорупційне бюро України" визначено, що суд має надати оцінку підставам, з яких подано позов Національним антикорупційним бюро України, зокрема, шляхом дослідження причинно-наслідкового зв'язку між оспорюваною угодою і виконанням Національним антикорупційним бюро України покладених на нього завдань та (або) обов'язків, визначених Законом України "Про Національне антикорупційне бюро України".

Так, господарським судам слід враховувати, що такі позови можуть подаватися Національним антикорупційним бюро України для попередження, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, а також запобігання вчиненню нових за наслідками порушення відповідного кримінального провадження (з внесенням даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань).

При цьому треба брати до уваги, що підслідність Національного антикорупційним бюро України визначено частиною п'ятою статті 216 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з якою детективи Національного бюро здійснюють досудове розслідування злочинів, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-1, 368, 368-2, 369, 369-2, 410 Кримінального кодексу України.

Водночас згідно з абзацом третім пункту 3 частини п'ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України детективи Національного бюро з метою попередження, виявлення, припинення та розкриття злочинів, які віднесені цією статтею до його підслідності, за рішенням Директора Національного бюро та за погодженням із прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури можуть також розслідувати злочини, які віднесені до підслідності слідчих інших органів.

Таким чином, Національне антикорупційним бюро України як орган, що створений для захисту інтересів держави, має право на звернення до суду із зазначеними позовами з огляду на імперативні приписи Закону України "Про Національне антикорупційне бюро України" і на виконання покладених на нього завдань та (або) обов'язків.

В силу приписів ст. 1 Закону України "Про Національне антикорупційне бюро України" № 1698-VII від 14.10.2014, Національне антикорупційне бюро України є державним правоохоронним органом, на який покладається попередження, виявлення, припинення, розслідування та розкриття корупційних правопорушень, віднесених до його підслідності, а також запобігання вчиненню нових. Завданням Національного бюро є протидія кримінальним корупційним правопорушенням, які вчинені вищими посадовими особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та становлять загрозу національній безпеці.

Статтею 16 Закону України "Про Національне антикорупційне бюро України" визначено обов'язки Національного антикорупційного бюро України.

Пунктом 13 частини 1 статті 17 Закону України "Про Національне антикорупційне бюро України" Національному бюро та його працівникам для виконання покладених на них обов'язків, які визначені у статті 16 цього Закону, надається право за наявності підстав, передбачених законом, подавати до суду позови про визнання недійсними угод у порядку, встановленому законодавством України.

За Конвенцією ООН проти корупції (ратифікована Законом України від 18.10.2006 №251-V), зокрема, в частині забезпечення проведення ефективної скоординованої політики протидії корупції (ч. 1 ст. 5), надання такому органу (створеному з метою протидії корупції) можливості виконувати свої функції ефективно (ч. 2 ст. 6), запобігання зловживанню процедурами, які регулюють діяльність приватних юридичних осіб (п. d ч. 2 ст. 12), то попередження, припинення, розслідування та розкриття корупційних правопорушень в публічній і приватній сферах суспільних відносин є пріоритетним завданням держави України, а відтак наявність ознак такого правопорушення у відповідному правочині є порушенням інтересів держави.

Отже, Національне антикорупційне бюро України, за наявності ознак корупційного діяння, зобов'язане вжити ефективних заходів для припинення корупційного правопорушення, в тому числі, шляхом подання відповідного позову про визнання угоди недійсною у порядку визначеному законодавством України.

Наведене також узгоджується із позицією Вищого господарського суду України наведеною у поставі від 22.08.2017 по справі №910/24263/16.

У відповідності до Закону України "Про здійснення державних закупівель" від 10.04.2014 №1197-VII, цей Закон встановлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади. Метою цього Закону є створення конкурентного середовища у сфері державних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Згідно із ст. 3 Закону України "Про здійснення державних закупівель", закупівлі здійснюються за такими принципами, зокрема, максимальна економія та ефективність; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Статтею 45 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

В силу приписів ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, у разі звернення Національного бюро з відповідними позовами про визнання угод недійсними, за умови, що такий спір пов'язаний зі здійсненням суб'єктами господарювання господарської діяльності, та з урахуванням дотримання суб'єктного складу сторін, визначеного статтями 4, 45 ГПК України, такі спори підлягають розгляду господарськими судами.

З огляду на наведені вище норми Закону України "Про Національне антикорупційне бюро України", Господарського процесуального кодексу України, положення Конвенції, а також норми Закону України "Про здійснення державних закупівель", за наявності досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000323 від 22.12.2015, суд вважає, що Національне антикорупційне бюро України є належним позивачем у даній справі.

Розглядаючи справи за позовами Національного бюро про визнання угод недійсними, суди мають досліджувати такі угоди в контексті статті 203 Цивільного кодексу України, яка визначає загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, частини третьої статті 228 ЦК України, статті 207 Господарського кодексу України та інших норм чинного законодавства України, які містять підстави недійсності угод.

Під час вирішення такого спору судам, зокрема, необхідно встановлювати такі обставини: наявність або відсутність підстав для визнання недійсною спірної угоди, передбачених нормами, на які посилається позивач, мотивуючи позовні вимоги; правові норми, які підлягають застосуванню до цих спірних правовідносин; відповідність або невідповідність змісту цієї угоди ЦК України та ГК України, іншим актам законодавства, інтересам суспільства, його моральним засадам.

У відповідності до ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно зі статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Однією з підстав визнання договору № 14-В-АМПУ-16 про надання послуг недійсним позивач називає укладення за результатами процедури відкритих торгів, що була проведена з порушенням положень Закону України "Про державні закупівлі".

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про здійснення державних закупівель" закупівля може здійснюватися шляхом застосування однієї з таких процедур: відкриті торги; двоступеневі торги; запит цінових пропозицій; попередня кваліфікація учасників; переговорна процедура закупівлі.

Згідно із ч. 5 ст. 2 Закону України "Про здійснення державних закупівель" забороняється укладання договорів, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про здійснення державних закупівель" (у редакції, чинній на час укладення оспорюваного договору) визначено, що цей Закон застосовується до всіх замовників та закупівель товарів, робіт та послуг за умови, що вартість закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 200 тисяч гривень, а робіт - 1 мільйон 500 тисяч гривень.

Як було встановлено судом, у відповідності до п. 4.1. договору загальна ціна складає 712 183 659, 65 грн, що відповідає встановленій у ч. 1 ст. 2 Закону України "Про здійснення державних закупівель" сумі товарів, що застосовується до замовників у розумінні цього Закону.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач-1 та відповідач-2 посилалися, зокрема, на наступні обставини:

- внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснення досудового розслідування не свідчить про наявність кримінального правопорушення, таким чином, встановлені у процесі досудового розслідування обставини у випадку відсутності кримінального правопорушення, що встановлено вироком суд, який набрав законної сили, не можуть бути законними підставами для подання позову про визнання договору недійсним;

- позивач дійшов хибних висновків, вільно трактуючи вимоги Тендерної документації;

- банківська гарантія від 19.01.2016 № 3/Г/16 відділення "Одеська регіональна дирекція" ПАТ "КБ "Преміум" відповідає всім вимогам статті 200 Господарського кодексу України, статті 560 Цивільного кодексу України та Постанови Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 639 "Про затвердження положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземній валютах";

- визнання недійсним господарського правочину в даному конкретному випадку суперечить меті діяльності Національного антикорупційного бюро України;

- основні обставини для недійсності правочину, викладені у позовній заяві НАБУ - це, начебто, порушення порядку надання документів при участі у державних закупівлях послуг, однак, станом на час розгляду справи жодним органом виконавчої влади не встановлено жодного порушення порядку проведення ДП "АМПУ" державних закупівель послуг.

Відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про здійснення державних закупівель", предмет закупівлі - товари, роботи чи послуги, які закуповуються замовником у межах єдиної процедури закупівлі, на які учасникам дозволяється подавати пропозиції конкурсних торгів (кваліфікаційні, цінові пропозиції) або пропозиції на переговорах (у разі застосування переговорної процедури закупівлі). Предмет закупівлі визначається замовником у порядку, встановленому Уповноваженим органом. Для проведення процедури закупівлі має бути не менше двох пропозицій, крім випадків застосування замовником переговорної процедури закупівлі.

Протоколом засідання комітету з конкурсних торгів ДП "АМПУ" від 11.12.2015 (т. 1 ст. 343) затверджено документацію конкурсних торгів щодо проведення процедури відкритих торгів на закупівлю послуг: "Будування берегових і портових споруд, дамб, шлюзів і супутніх гідротехнічних споруд за кодом ДК 016:2010 42.91.2" (далі - Документація конкурсних торгів).

Для участі у відкритих торгах на закупівлю послуг "Будування берегових і портових споруд, дамб, шлюзів і супутніх гідротехнічних споруд за кодом ДК 016:2010 42.91.2" було подано 2 пропозиції конкурсних торгів, а саме пропозиції ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв" та приватного підприємства "Інфлот-Данубіус Ейдженсі".

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про здійснення державних закупівель" замовник встановлює один або кілька з таких кваліфікаційних критеріїв:

- наявність обладнання;

- наявність матеріально-технічної бази.

У частині другій Розділу ІІІ Документації конкурсних торгів зазначено, що пропозиція конкурсних торгів, яка подається учасником процедури закупівлі, повинна складатися з: пропозиції конкурсних торгів згідно з Додатком № 2 до Документації конкурсних торгів; документів, наданих у складі пропозиції конкурсних торгів згідно з Додатком № 3 Документації конкурсних торгів та оформлених згідно з Додатком № 4 Документації конкурсних торгів.

Пунктом 3.4. Додатку № 3 Документації конкурсних торгів визначено перелік документів на підтвердження відповідності пропозиції учасника іншим вимогам замовника, у тому числі завірені учасником копії чинних свідоцтв про право власності (чи аналогічних правовстановлюючих документів) на днопоглиблювальні плавзасоби і грунтовідвізні судна (за наявності таких), які планується залучити для надання послуг за предметом закупівлі.

У випадку, коли запропоновані днопоглиблювальні плавзасоби і грунтовідвізні судна (за наявності таких) не належать учаснику на праві власності, - надати завірені копії договорів на право користування плавзасобом.

ПП "Інфлот-Данубіус Ейдженсі" у складі пропозиції конкурсних торгів від 20.01.2016 подало копію тайм-чартерного договору № 0001-16/О від 14.01.2016, укладеного між "TEXFORM COMPANY LLP" (Великобританія) та ПП "Інфлот-Данубіус Ейдженсі" про оренду судна "Онежский", копія тайм-чартерного договору № 0002-16/Ir від 14.01.2016, укладеного між "TEXFORM COMPANY LLP" (Великобританія) та ПП "Інфлот-Данубіус Ейдженсі" про оренду судна "Ирбенский", а також класифікаційні свідоцтва, видані Російським морським регістром судноплавства на судно "Онежский" та на судно "Ирбенский".

Відповідно до Регістрової книги суден Російського морського регістру судноплавне судно "Ирбенский" належить на праві власності компанії "BALTDRAGA DREDGING WORKS LIMITED" (Республіка Кіпр), а судно "Онежский" належить на праві власності компанії ВАТ "Северное морское пароходство" (Російська Федерація). Обидва судна плавають під прапором Російської Федерації.

Таким чином, компанія "TEXFORM COMPANY LLP" не є власником суден "Онежский" та "Ирбенский", а у класифікаційних свідоцтвах на вказані судна їх власник не вказаний, тобто право користування ПП "Інфлот-Данубіус Ейдженсі" суднами не підтверджено.

Крім того, згідно листа власника судна "Ирбенский" ВАТ "Северное морское пароходство" від 19.05.2017 № 15/09-81 (копія листа наявна у матеріалах справи), договори оренди судна "Ирбенский" у період 2015-2017 ВАТ "Северное морское пароходсво" не укладало.

В конкурсній пропозиції ПП "Інфлот-Данубіус Ейдженсі" відсутні документи, які підтверджували право користування даною особою суден "Онежский", "Ирбенский". Не зважаючи на те, що конкурсна документація ПП "Інфлот-Данубіус Ейдженсі" не підтверджувала наявність у останнього права на використання суден, ДП "АМПУ" з'ясувало підстави використання ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв" судна "Milford", "Северодвинський", про що свідчить лист ДП "АМПУ" від 04.02.2016 № 594.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України "Про здійснення державних закупівель" замовник відхиляє пропозицію конкурсних торгів у разі, якщо учасник не відповідає кваліфікаційним критеріям, встановленим статтею 16 цього Закону; пропозиція конкурсних торгів не відповідає умовам документації конкурсних торгів.

У зв'язку з цим, комітет з конкурсних торгів повинен був відхилити пропозицію конкурсних торгів ПП "Інфлот-Данубіус Ейдженсі" та відмінити торги відповідно до приписів ст. 30 Закону України "Про здійснення державних закупівель".

Крім того, Додатком № 3 Документації конкурсних торгів визначено перелік документів на підтвердження відповідності учасника кваліфікаційним критеріям, зокрема: лист у довільній формі за підписом уповноваженої особи учасника щодо інформації про підтвердження наявності в учасника необхідного обладнання та матеріально-технічної бази, із обов'язковим наданням в якості додатків до неї завірених учасником копій чинних на дату розкриття пропозицій конкурсних торгів Класифікаційних свідоцтв, виданих Регістром судноплавства України (або іншим класифікаційним товариством), на днопоглиблювальні технічні засоби та грунтовідвізні судна (у разі наявності), які планується залучити для надання послуг за предметом закупівлі.

Пунктом 1 частини другої Розділу ІІІ Документації конкурсних торгів визначено, що усі сторінки (аркуш з обох боків) пропозиції конкурсних торгів учасника процедури закупівлі повинні бути пронумеровані та містити підпис уповноваженої посадової особи учасника процедури закупівлі, а також відбитки печатки.

Відповідно до конкурсної пропозиції ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв", на підтвердження наявності необхідного обладнання та матеріально-технічної бази, було додано до конкурсної пропозиції копії класифікаційного свідоцтва № AVS0/AEU/4417, виданого 06.07.2015, та тимчасового свідоцтва про клас судна № 051015, виданого 09.10.2015.

Однак, як вбачається з доданих до конкурсної пропозиції ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв" копій класифікаційного свідоцтва та тимчасового свідоцтва про клас судна, останні не завірені підписом уповноваженої посадової особи ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв" та не містять відбитку печатки останнього.

Таким чином, копії класифікаційного свідоцтва № AVS0/AEU/4417, виданого 06.07.2015, та тимчасового свідоцтва про клас судна № 051015, виданого 09.10.2015, не могли бути враховані комітетом з конкурсних торгів ДП "АМПУ" під час оцінки конкурсних пропозицій як належні документи, що підтверджують наявність у ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв" відповідного обладнання та матеріально-технічної бази. Жодних інших завірених копій Клисифікаційних свідоцтв до конкурсної пропозиції ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв" додано не було.

Отже, зважаючи на те, що до конкурсної пропозиції ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв" не було додано завірених копій чинних на дату розкриття пропозицій конкурсних торгів Класифікаційних свідоцтв, як того вимагалося в Документації конкурсних торгів, конкурсна пропозиція ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв" не відповідала умовам Документації конкурсних торгів.

Також, суду вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України "Про здійснення державних закупівель" замовник має право зазначити в оголошенні про проведення процедури закупівлі та в документації конкурсних торгів вимоги щодо надання забезпечення пропозиції конкурсних торгів. У разі, якщо надання забезпечення пропозиції конкурсних торгів вимагається замовником, в документації конкурсних торгів повинні бути зазначені умови його надання, зокрема, вид, розмір, строк дії та застереження щодо випадків, коли забезпечення пропозиції конкурсних торгів не повертається учаснику. У такому разі учасник під час подання пропозиції конкурсних торгів одночасно надає забезпечення пропозиції конкурсних торгів.

Частиною третьою Розділу ІІІ Документації конкурсних торгів визначено вимоги щодо надання забезпечення учасниками пропозицій конкурсних торгів. Так, встановлено розмір забезпечення пропозиції конкурсних торгів - 7 000 000, 00 грн, та його види: депозит або банківська гарантія.

Пунктом 2 ч. 3 Розділу ІІІ Документації конкурсних торгів передбачено, що забезпечення пропозиції конкурсних торгів надається учасником не пізніше 20.01.2016 у вигляді оригіналу безвідкличної безумовної банківської гарантії. Банківська гарантія має відповідати нормам статті 200 Господарського кодексу України, статті 560 Цивільного кодексу України та вимогам постанови Правління НБУ від 15.12.2004 № 639 "Про затвердження Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах".

Як встановлено судом та вбачається із наявних в матеріалах справи фактичних даних:

- ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв" на підтвердження забезпечення конкурсної пропозиції надано копію листа "банківська гарантія" від 19.01.2016 № 3/Г/16, підписаного керуючим відділенням "Одеська регіональна дирекція" публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Преміум" Тріколіч Н.Ф. За вказаним листом "Банківська гарантія" публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Преміум" приймає на себе зобов'язання сплатити ДП "АМПУ" за гарантією будь-яку суму в межах граничної суми за гарантією, що складає 7 000 000, 00 грн, у випадку якщо ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв" в результаті участі в конкурсних торгах не виконає своїх зобов'язань;

- ПП "Інфлот-Данубіус Ейдженсі" додано копію листа "банківська гарантія" від 20.01.2016 № 80/16-ТГ, підписаного начальником Одеського регіонального відділення публічного акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень. Згідно з текстом зазначеного листа публічне акціонерне товариство "Банк інвестицій та заощаджень" приймає на себе зобов'язання у наданні безвідкличної та безумовної гарантії на загальну суму 7 000 000, 00 грн, з метою забезпечення пропозиції конкурсних торгів ПП "Інфлот-Данубіус Ейдженсі".

Проте, гарантійний лист не може бути розцінений як укладення будь-якого договору банківської гарантії (таку ж правову позицію висловлено у Постанові Вищого господарського суду України від 26.07.2007 у справі № 10/450/06).

З огляду на вказане вище, листи "банківська гарантія" не є належними доказами виникнення відповідних договірних правовідносин між учасниками конкурсних торгів та банківськими установами.

При цьому, ч. 7 ст. 28 Закону України "Про здійснення державних закупівель" замовних має право звернутися за підтвердженням інформації, наданої учасником, до огранів державної влади, підприємств, установ, організацій відповідно до їх компетенції.

Однак, незважаючи на відсутність у конкурсних пропозиціях ТОВ "Техморгідрострой Миколаїв" та ПП "Інфлот-Данубіус Ейдженсі" належних документів, які б підтверджували забезпечення пропозицій конкурсних торгів, та подання учасниками гарантійних листів, що не є договорами гарантії у розумінні Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, ДП "АМПУ" не було вчинено жодних дій щодо звернення до відповідних банківських установ для отримання підтвердження вчинення договорів гарантій учасниками конкурсних торгів та банківськими установами.

Відхилення пропозиції конкурсних торгів у зв'язку з тим, що остання не відповідає умовам документації конкурсних торгів, є обов'язком замовника, який визначений у статті 29 Закону України "Про здійснення державних закупівель.

Таким чином, з огляду на наведене вище, договір про надання послуг від 11.03.2016 № 14-В-АМПУ-16 укладено за результатами процедури відкритих торгів, яка була проведення ДП "АМПУ" з порушенням положень ч. 1 ст. 29 Закону України "Про здійснення державних закупівель".

Відповідно до частини 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно із ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Частиною 3 статті 228 Цивільного кодексу України визначено, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним.

Необхідною умовою для визнання господарського договору недійсним як такого, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства (частина перша статті 207 ГК України), є наявність наміру хоча б у однієї з сторін щодо настання відповідних наслідків. Для прийняття рішення зі спору необхідно встановлювати, у чому конкретно полягала завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення господарського договору, якою із сторін і в якій мірі виконано зобов'язання, а також наявність наміру у кожної із сторін. Наявність такого наміру у сторін (сторони) означає, що вони (вона), виходячи з обставин справи, усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладуваного договору і суперечність його мети інтересам держави і суспільства та прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків. Намір юридичної особи визначається як намір тієї посадової або іншої фізичної особи, яка підписала договір, маючи на це належні повноваження. За відсутності останніх наявність наміру у юридичної особи не може вважатися встановленою.

Питання, чи мало місце протиправне діяння та чи вчинене воно відповідною особою, як і спрямованість умислу особи, окрім вироку суду, постановленого у кримінальній справі може доводитися іншими наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності з урахуванням вимог, визначених у главі V ГПК України.

В обґрунтування своїх доводів про укладення відповідачами договору, спрямованого на порушення інтересів держави та наявності протиправних наслідків укладеного договору позивач, утому числі, надав в матеріали справи висновок експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судово-економічної експертизи від 10.11.2017 № 15550/17-45 у кримінальному провадженні №0000323 щодо заволодіння коштами державного підприємства в особливо великих розмірах, шляхом зловживання службовими особами своїм службовим становищем.

Порушення, внаслідок укладення договору про надання послуг від 11.03.2016 № 14-В-АМПУ-16, не відповідає інтересам держави і суспільства.

За результатами судово-економічної експертиз, проведеної в межах у кримінального провадження №0000323, експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надано висновок №15550/17-45 від 10.11.2017 (ст. 178 том 6), згідно із яким документально підтверджуються збитки ДП "АМПУ".

Судом встановлено, що експерта було попереджено про кримінальну відповідальність згідно ст. 384, 385 Кримінального кодексу України

Оцінивши вказаний вище висновок експерта у сукупності із наявними в матеріалах справи доказами, враховуючи те, що експертне дослідження було проведено в рамках кримінального провадження, а експерта було попереджено про кримінальну відповідальність, суд вважає даний висновок таким, що не викликає сумнівів у його правильності.

З встановлених вище судом обставин та наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета вчинення оспорюваного договору про надання послуг від 11.03.2016 № 14-В-АМПУ-16 та його наслідки полягали в укладенні договору без застосування визначеного Законом України "Про здійснення державних закупівель" порядку закупівлі товарів і тим самим уникнути зокрема, регулювання та встановлення ціни товарів, максимальної економії при закупівлі, можливості іншим учасникам взяти участь в закупівлі.

Разом з тим, відповідачем-2 було долучено до матеріалів справи Рецензію від 14.05.2018 на висновок експерта від 10.11.2017 № 15550/17-45. Відповідач-2 вважає, що подана рецензія є письмовим доказом, який спростовує належність та достатність такого доказу позивача, як висновок експерта від 10.11.2017 № 15550/17-45 на підтвердження заявлених підстав позову про невідповідність договору інтересам держави та суспільства.

Як уже зазначалося судом в ухвалі від 23.05.2018, інститут рецензування висновків судових експертів є інструментом внутрішньої процедури перевірки якості та обґрунтованості висновків, що подаються з метою отримання та підтвердження кваліфікації судового експерта. Процедура зазначеного рецензування чітко регламентована підзаконним актом, а саме Порядком проведення рецензування висновків судових експертів та висновків експертних досліджень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.05.2015 № 775/5 (далі - Порядок). Метою рецензування висновків судових експертів згідно з пунктом 2 Порядку є "вдосконалення професійної майстерності експертів, поліпшення якості та обґрунтованості їх висновків". Отже, процедура рецензування висновків експертів не має за мету вплинути на його оцінку в судовому процесі. Порядок не передбачає надання рецензії на висновок експерта на розгляд суду чи інших учасників судового процесу.

Враховуючи наведене вище, оскільки судом встановлено, що при укладенні договору про надання послуг від 11.03.2016 № 14-В-АМПУ-16 порушено приписи Закону України "Про здійснення державних закупівель" та договір є таким, що суперечить інтересам держави та суспільства, що свідчить про порушення внаслідок укладення спірного договору приписів ч. 1 ст. 203 ЦК України, ч. 1 ст. 207 ГК України, ч. 3 ст. 228 ЦК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання договору про надання послуг від 11.03.2016 № 14-В-АМПУ-16 недійсним в силу приписів ч. 1 ст. 215 ЦК України та ч. 3 ст. 228 ЦК України та обґрунтованість позовних вимог Національного антикорупційного бюро України.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з доводів сторін та долучених до матеріалів справи доказів, а також системного аналізу положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими , а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача-1 та відповідача-2 в рівних частинах.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 52, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Національного антикорупційного бюро України задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним договір про надання послуг від 11.03.2016 року № 14-В-АМПУ-16, укладений між Державним підприємством "Адміністрація морських портів України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Техморгідрострой Миколаїв".

3. Стягнути з Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14; ) на користь Національного антикорупційного бюро України (03035, м. Київ, вул. Василя Сурикова, 3; ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 800, 00 грн. Видати наказ.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техморгідрострой Миколаїв" (54030, м. Миколаїв, вул. Артилерійська, 19/1; ) на користь Національного антикорупційного бюро України (03035, м. Київ, вул. Василя Сурикова, 3; ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 800, 00 грн. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з п.п. 17.5 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення буде складено та підписано 19.07.2018 року.

Головуючий суддя Ю.О. Підченко

Суддя О.В. Мандриченко

Суддя М.М. Якименко