ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2018 року Справа № 904/10690/17

м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 65, зал судових засідань 511

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) - Кузнецової І.Л.,

суддів Подобєда І.М., Орєшкіної Е.В.,

при секретарі судового засідання: Манчік О.О.,

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2018р. у справі №904/10690/17 (суддя Євстигнеєва Н.М., повне рішення складено 05.04.2018р.)

за позовом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, м. Бориспіль Київської області

до приватного підприємства "Декарт", м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Державна аудиторська служба України, м. Київ

про стягнення матеріальної шкоди (збитків) у сумі 109 115грн.68 коп.

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2018р. у справі №904/10690/17 Державному підприємству обслуговування повітряного руху України відмовлено в задоволенні позову про стягнення з приватного підприємства (далі-ПП) "Декарт" матеріальної шкоди (збитків) в сумі 109115грн.68коп.;

- приймаючи рішення, господарський суд виходив з того, що вимоги позивача зводяться до оспорювання погодженої у договорі №7.1-974/2013 від 27.12.2013р. ціни робіт, з того, що акт ревізії від 18.04.2016р. №06-21/29 не може змінювати або припиняти договірні правовідносини сторін, з того, що встановлені в акті обставини підлягають доведенню у загальному порядку, а також з того, що сторонами та третьою особою не порушувалося питання про визнання недійсним спірного договору;

- не погодившись з рішенням суду, Державне підприємство обслуговування повітряного руху України подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неправильне застосування судом норм процесуального та матеріального права просить це рішення скасувати, прийняти нове рішення та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі;

- у поданій скарзі йдеться про те, що внаслідок порушень, виявлених під час проведення Державною фінансовою службою України ревізії фінансово-господарської діяльності підприємства останньому нанесено матеріальну шкоду у вказаній вище сумі, на підставі акту, складеного за результатами ревізії підприємству висунуті вимоги про усунення цих порушень, під час ревізії порушення не усунуто, про те, що Держфінінспекція України є головним центральним органом виконавчої влади, який має право виявляти порушення в даній сфері правового регулювання, про те, що результати ревізії, відображені в акті, який є основним доказом у справі, а також про те, що судом першої інстанції неправомірно визнано вказаний акт неналежним доказом;

- відповідач рішення суду вважає законним і обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на безпідставність доводів скаржника, зазначаючи при цьому що підприємство в повному обсязі виконало зобов"язання за спірним договором, що позивачем не доведена наявність збитків, що висновки перевірок Державної фінансової інспекції України не є належними та допустимими доказами порушення підприємством зобов"язань за договором, більш того ці висновки є необґрунтованими, а також, що скаржником не заявлялися будь-які зауваження і застереження щодо якості виконаних підприємством робіт;

- представник відповідача в судове засідання не з"явився, про час та місце судового засідання відповідач повідомлений належним чином;

- третя особа вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, а рішення господарського суду таким, що підлягає скасуванню, вказуючи на обґрунтованість висновків, викладених в акті ревізії .

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.12.2013 Державним підприємством обслуговування повітряного руху України (замовником) та ПП "Декарт" (підрядником) укладено договір №7.1-974/2013, відповідно до п.1.1 якого підрядник зобов'язався виконати будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи на об'єкті: "АДВ в аеропорту "Київ" (Жуляни)", а замовник ? прийняти та оплатити роботи на умовах договору.

Згідно з п.п.1.2, 1.3 договору склад та обсяги робіт визначаються в додатку № 1 до договору, що є його невід'ємною частиною. Обсяг закупівлі робіт може бути зменшений залежно від реального фінансування видатків. Зміна обсягів робіт можлива з укладенням додаткової угоди до договору відповідно до чинного законодавства України.

За умовами п.п.2.1, 2.2 договору підрядник повинен виконати роботи якісно, відповідно до умов, що висуваються чинним законодавством до таких видів робіт. Роботи повинні виконувати працівники підрядника, що мають відповідну кваліфікацію. Матеріали та обладнання, які будуть використані при виконані робіт, повинні відповідати проектним рішенням та вимогам Замовника, у тому числі щодо гарантійних зобов'язань.

Відповідно до п.3.1 договору, в редакції додаткової угоди №3 від 11.12.2014, ціна договору становить 2899965грн.83коп., в тому числі, податок на додану вартість 20 процентів 483327грн.64 коп..

В п.3.2, 3.3, 3.4 договору передбачено, що ціна договору визначається згідно з ДБНД.1.1-1-2000 та зазначається у відповідних кошторисах. Ціна договору є динамічною. Зміна ціни договору можлива відповідно до чинного законодавства України шляхом укладання додаткових угод до договору. Ціна договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін.

П.п.4.1, 4.2 договору встановлено, що оплата за договором здійснюється в національній валюті України, у безготівковій формі шляхом перерахування замовником відповідної грошової суми на поточний рахунок підрядника. Замовник здійснює попередню оплату в розмірі 30 процентів від ціни договору, що становить 870 279грн.81 коп., в тому числі, податок на додану вартість 20 процентів 145046грн.63коп., не пізніше двадцяти робочих днів з дати отримання від підрядника рахунку-фактури, оформленого належним чином після набуття чинності договору.

Згідно з п.5.1 договору, в редакції додаткової угоди №6 від 22.09.2015, строк виконання робіт до 30.11.2015.

В п.5.12.1 5.12.4 договору сторонами передбачено, що здача-приймання виконаних робіт оформлюється актами. Дані документи складає підрядник та надає їх замовнику. Акт до його надання замовнику має бути завізований представником замовника, відповідальним за технічний нагляд; акти підписуються замовником та повертаються в 1 (одному) примірнику підряднику протягом десяти робочих днів. У випадку не підписання актів замовник зобов'язаний надати підряднику мотивовану відмову від прийому робіт. У такому разі підрядник у п'ятиденний строк вносить відповідні зміни та повторно надає відповідний акт для приймання робіт замовником. У разі наявності розбіжностей між сторонами щодо визнання наявності недоліків, дефектів (в тому числі виявлених протягом строку гарантійних зобов'язань), будь-яка сторона має право залучити незалежного спеціаліста для надання висновку з цього питання. Приймання-передача обладнання, яке використовується для виконання робіт, здійснюється за актами приймання-передачі обладнання.

За умовами п.п. 5.14.1-5.14.6 договору про завершення робіт по договору та готовність об'єкта для прийняття в експлуатацію підрядник письмово сповіщає замовника. Замовник у п'ятиденний строк створює відповідну комісію по визначенню готовності об'єкту для прийняття в експлуатацію. Всі недоліки, виявлені комісією, підрядник усуває за свій рахунок в строки, визначені комісією. Після усунення недоліків підрядник сповіщає замовника про їх усунення. Введення об'єкта в експлуатацію здійснює замовник відповідно до чинного законодавства. Всі дозвільні документи, необхідні для введення об'єкта в експлуатацію, надає замовник разом з підрядником.

Згідно з п.11.1 договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання сторонами обов'язків згідно з договором, у тому числі гарантійних.

Сторонами погоджено договірну ціну на будівництво Аеродромно-диспетчерської вишки в аеропорту "Київ" (Жуляни)", що здійснюється у 2014 року, яка складає 2899,96583 тис. грн., локальні кошториси та підсумкову відомість ресурсів.

Виходячи з умов договору, відповідач виконав обумовлені договором роботи, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт (т.3, а.с.8-146).

Акти приймання підписані сторонами та скріплені печатками сторін без будь-яких зауважень, матеріали справи також не містять письмових претензій від замовника, повідомлень про відмову від виконання своїх зобов'язань, про відмову від підписання актів приймання виконаних робіт з обов'язковим наданням підряднику вмотивованої відмови, складання дефектних актів з переліком необхідних доробок (недоробок), дефектів та строків їх виконання, а отже, роботи вважаються виконаними та прийнятими у відповідності до умов договору.

Позивачем прийняті та оплачені роботи, що підтверджується представленими в матеріалах копіями платіжних доручень (т.1, а.с.78-86).

Відповідно до плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції України на І квартал 2016 року проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Державного підприємства обслуговування повітряного руху України за період з 01.05.2014 по 01.01.2016, за результатами якої складено акт № 06-21/29 від 18.04.2016.

Вказаним актом зафіксовані ряд порушень та недоліків.

Так, проведеною зустрічною звіркою ПП"Декарт" встановлено, що в порушення п. 4.1.3, п. 6.4.4.1 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 включено до актів виконаних робіт по об'єкту реконструкція АДВ Жуляни витрати, які фактичного та документально не підтверджені в сумі 7 422грн.30 коп..

Крім того, в порушення п.4.3.2 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 ПП"Декарт" без наявності відокремлених структурних виробничих підрозділів та працівників включено до І блоку загальновиробничих витрат 76 868грн.93 коп..

Також, в порушення п.6.4.4.1 2 ДСТУ БД. 1.1-1:2013 ПП "Декарт" без фактично понесених витрат включено ЄСВ на суму 24 824грн.45 коп..

На підставі акта фінансовою інспекцією висунуті вимоги про усунення порушень, які викладені в листі від 10.06.2016 №06-14/523.

Відповідно до п.14 вказаного листа внаслідок порушення п.4.1.3, п. 6.4.4.1 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 та п. 4.3.2 ДСТУ Б Д.1.1-3:2013 Украерорухом за період з 01.05.2014 по 01.01.2016 безпідставно оплачено завищену вартість будівельних робіт на загальну суму 109115грн.68коп., виконаних ПП "Декарт", що завдало збитків Украероруху.

Викладені обставини слугували визначальними для звернення Державного підприємства обслуговування повітряного руху України з позовом про стягнення з ПП"Декарт" збитків у вказаній вище сумі .

За приписами ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала, у зв"язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Ст.ст.525, 526 цього Кодексу передбачено, що одностороння відмова від зобовязання не допускається. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ст.629 Кодексу договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.632 Кодексу ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Ч.1 ст.853 Кодексу визначено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

В ч.4 ст.882 Кодексу передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Ч.2 ст.217 названого Кодексу передбачено, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Згідно з ст.225 Кодексу до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Обов'язковими умовами покладення відповідальності на винну сторону є наявність збитків, протиправність дій цієї особи, причинного зв'язку між діями особи та збитками, які складають обєктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язань (виключає його відповідальність).

Тобто, слід довести, що протиправні дії чи бездіяльність заподіювача збитків є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи безумовним наслідком такої протиправної поведінки.

У даному випадку, зустрічною звіркою встановлено, що між ПП"Декарт" (замовником) та ТОВ"Фолгат ФТК" (виконавцем) укладено договір від 27.01.2014 №27/01 на придбання технічних засобів для автоматизованих систем мовлення метеоінформації.

Відповідно до п.1.1 договору замовник доручає, а виконавець зобов'язується відповідно до умов договору поставити, надати послуги з монтажу та підключення устаткування для автоматичного оброблення інформації. Перелік товару, який необхідно поставити на об'єкти автоматизації замовника наведено в додатку 1 до договору.

Згідно з п. 2.3 договору ціна договору включає вартість товару, його доставку на об'єкт автоматизації, послуги з монтажу та підключення.

В додатку 1 до договору наведено перелік технічних і програмних заходів, які необхідно доставити на об'єкт будівництва, змонтувати та підключити до автоматизованої системи мовлення метеоінформації, в тому числі комутатор Сіssо Саtаlist та джерела безперебійного живлення.

Таким чином, незалежно від розділів проекту, по яких виконувалися роботи, у вартість зазначеного обладнання включено послуги з його монтажу та підключення саме ТОВ "Фолгат ФТК".

Разом з цим, до актів приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в, прийнятих ДП "Украерорух" від ПП "Декарт" включено роботи саме з монтажу обладнання.

У випадку, якщо частина зазначеного обладнання монтувалася та підключалася працівниками ПП "Декарт" відповідачу необхідно вирішувати питання щодо порушення ТОВ"Фолгат ФТК" умов договору від 27.01.2014 №27/01. Перевіркою встановлено завищення вартості робіт на 6 981,88 грн.

Також зустрічною звіркою встановлено розбіжність у вартості виконаних робіт субпідрядником ТОВ "Кепітал Хаус", у звязку з чим, зазначені загальновиробничі витрати завищені відповідачем на суму 109,94 грн.

Згідно з зустрічною звіркою наявна розбіжність на суму 330,48 грн. внаслідок включення до акту форми КБ-2в за травень 2014 року №4 вартості роботи автомобіля бортового вантажопідйомністю до 3т за відсутності необхідності у внутрішньо-будівельному транспортуванні.

Також зазначено, що до розрахунку розміру І блоку загальновиробничих витрат внесено працівників, що не мають статусу юридичної особи та не відносяться до лінейного персоналу.

Відповідач заперечує проти наявності виявлених зустрічною звіркою порушень.

Стосовно розбіжності у вартості виконаних робіт на суму 6 981,88 грн. внаслідок передачі генпідрядником ПП "Декарт" замовнику ДП "Украерорух" вартості робіт з монтажу обладнання за актами форми №КБ-2в та актами приймання-передачі незмонтованого обладнання, яке прийнято від постачальника ТОВ "Фолгат ФТК": у договорі з ТОВ "Фолгат ФТК" була врахована вартість робіт по монтажу устаткування, що поставлялося, і його налаштуванню тільки для системи відображення метеоінформації (АТІС). Договором передбачалося налаштування ТОВ " Фолгат" тільки ПЕОМ свого постачання і програми "Метео". Для роботи усього комплексу "Метео" передбачалося виділення з боку служб замовника унікального діапазону ІР-адрес і "підмережа" в локальній обчислювальній мережі, відповідно до внутрішньої системи ІР- адресів підприємства. У зв'язку з цим, частина устаткування, таке як комутатор Сіssо Саtаlist, настроювалось фахівцями ПП "Декарт". Ці налаштування не вказані в об'ємах робіт по договору № 27/01 між "Декарт" і ТОВ "Фолгат ФТК" по устаткуванню АТИС ТОВ "Фолгат ФТК", що їм поставлялося. Крім того, за технологією, ці налаштування мають бути виконані до початку робіт фахівцями ТОВ "Фолгат ФТК".

Плати моніторингу ДБЖ з програмним забезпеченням також не можуть настроюватися фахівцями ТОВ "Фолгат ФТК", оскільки вищезгадане програмне забезпечення поставлялося по іншому розділу проекту і відповідно настроювалося фахівцями ПП "Декарт", ці роботи передбачені проектом.

Стосовно розбіжності на суму 64 451,64 грн. з податком на додану варість при розрахунку загальновиробничих витрат до актів форми №КБ-2в шляхом застосування усереднених коефіцієнтів переходу від нормативно-розрахункової кошторисної трудомісткості робіт, що передбачені в прямих витратах, до трудовитрат працівників, заробітна плата яких враховується в загальновиробничих витратах, при заповненні розрахунку ЗВВ була допущена технічна помилка, а саме: в рядок "Количество работников аппарата управлення обособленных производственных структурных подразделений, не имеющих статуса юридического лица, чел." помилково були занесені дані, що містять інформацію з р.2 "Количество работников аппарата управлення предприятия, имеющего статус юридического лица, чел." та в р.5 "Количество рабочих, чел." у тому числі були включені дані, які повинні міститись у р.4 "Количество линейного персонала, чел.", внаслідок чого перевіркою було зроблено хибний висновок про невірно розрахований коефіцієнт переходу від нормативно-розрахункової кошторисної трудомісткості робіт, що передбачені в прямих витратах до трудовитрат працівників, заробітна плата яких враховується в загальновиробничих витратах.

Також, в довідці про результати зустрічної звірки зазначено, що в складі працівників ПП "Декарт" немає працівників, що відносяться до лінійного персоналу. Заперечення, що надавалися ПП"Декарт" перевіркою не були враховані, а саме: що на об'єкті "АДВ в аеропорту "Київ" (Жуляни) в складі персоналу працювало три робітники, що здійснювали безпосереднє керівництво виконанням, тобто відносились до лінійного персоналу, а саме: ОСОБА_1 (керівництво електромонтажними та пусконалагоджувальними роботами (виконроб)); ОСОБА_2 (керівництво будівельно-монтажними роботами (виконроб)); ОСОБА_3 (майстер).

Тобто, перевіркою не була прийнята до уваги інформація щодо працівників лінійного персоналу.

Перераховані перевіркою наступні показники (розмір витрат на відрахування ЄСВ розбіжність на суму 24 824,45 грн., показник для визначення коштів на покриття решти статей загальновиробничих витрат 2,576 - розбіжність на суму 6750,41грн., розмір кошторисного прибутку - розбіжність на суму 5 666,88 грн.) розраховуються, в тому числі, і від заробітної плати лінійного персоналу, наявність якого перевіркою заперечується.

Враховуючи, що замовником жодних заперечень щодо виконаних робіт підряднику не надано, акти приймання виконаних робіт підписані обома сторонами та скріплені печатками без будь-яких зауважень, що матеріали справи не містять жодних письмових претензій від замовника, повідомлень про відмову від виконання своїх зобов'язань, про відмову від підписання актів приймання виконаних робіт з обов'язковим наданням підряднику вмотивованої відмови, складання дефектних актів з переліком необхідних доробок (недоробок), дефектів та строків їх виконання, роботи вважаються виконаними та прийнятими у відповідності до умов договору підряду.

Факт виконання укладеного між сторонами договору підряду № 7.1-971/2013 від 27.12.2013, прийняття позивачем робіт за цим договором та проведення повного розрахунку за виконані роботи з відповідачем свідчить про відсутність порушення господарського зобовязання.

Таким чином, позивачем не доведено належними та допустимими доказами протиправної поведінки відповідача у вигляді порушення договірного зобов'язання, яка спричинила шкідливий результат для зобов'язаного контрагента, а відтак не може вважатися доведеним причинний зв'язок між заподіяною шкодою та поведінкою відповідача.

Тому відмова в задоволенні позовних вимог здійснена господарським судом цілком правомірно.

З огляду на викладене підстави для скасування рішення місцевого господарського суду відсутні.

Доводи скаржника колегією судді не приймаються до уваги з огляду на наступне.

Як зазначено вище, позивачем на підставі актів приймання виконаних будівельних робіт прийняті виконані відповідачем за договором №7.1-974/2013 від 27.12.2013 роботи та проведена їх оплата, що сторонами не спростовується.

Посадовими особами Державної фінансової інспекції в акті ревізії №06-21/29 від 18.04.2016р. зафіксовано завищену вартість будівельних робіт на загальну суму 109115грн.68коп..

Але, такий акт лише фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялася. Вказаний акт ревізії не може змінювати, припиняти частково або повністю правовідносини сторін, зобов"язання, визначені договором та підтверджені відповідним актом виконаних робіт.

Таким чином, акт ревізії фінансово-господарської діяльності не є належним доказом порушення відповідачем зобов"язань за договором та спричинення збитків позивачу і не може розглядатися як підстава виникнення господарсько-правового зобов"язання відповідача повернути сплачені йому позивачем кошти.

З п.3 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 р. N550 (зі змінами і доповненнями, внесеними від 14 грудня 2016 року N 950) вбачається, що, акт ревізії - документ, який складається посадовими особами органу державного фінансового контролю, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати. Заперечення, зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невід'ємною частиною акта.

П.50 Порядку передбачено, що за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав органи державного фінансового контролю вживають заходів для забезпечення: притягнення до адміністративної, дисциплінарної та матеріальної відповідальності винних у допущенні порушень працівників об'єктів контролю; порушення перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства; звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства; застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства.

Разом з тим, докази того, що на підставі здійсненої перевірки та складеного акту органами Державної аудиторської служби вжито будь-які з вищезазначених заходів (в тому числі звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства) в матеріалах справи відсутні.

Беручи до уваги те, що ні позивачем, ні органом державного фінансового контролю у судовому порядку не порушувалось питання про визнання недійсним договору (повністю чи в частині) з підстав порушення законодавства при визначенні ціни роботи у договорі, тобто, не спростовано презумпцію правомірності договору у встановленому порядку (ст. 204 Цивільного кодексу України), доводи, викладені в апеляційній скарзі, які фактично зводяться до оскарження вартості виконаних підрядних робіт за договором, при розгляді цієї скарги до уваги не беруться.

Посилання на позицію Верховного Суду щодо акту і документів ревізії, викладену в постанові від 20.02.2018 у справі №822/2087/17 відповідно до якої, на думку третьої особи, такі документи стверджують факт проведення перевірок за дотриманням вимог законодавства і є носіями доказової інформації колегією суддів визнані необґрунтованими, оскільки предметом спору у адміністративній справі є, у тому числі, визнання незаконним та неправомірним акту ревізії і висновки, викладені в цій постанові не впливають на відносини сторін по даному спору, які виникли з договірних зобов"язань та стосуються з"ясування наявності підстав застосування відповідальності за порушення таких зобов"язань.

Керуючись ст.ст.269, 275, 276, 282 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

- рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2018р. у справі №904/10690/17 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення;

- постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повної постанови з підстав, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України;

- повна постанова складена 23.07.2018р.

Головуючий суддя І.Л. Кузнецова

Суддя Е.В.Орєшкіна

Суддя І.М.Подобєд