ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року

м. Київ

Справа № 921/311/17-г/7

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Вронська Г.О. - головуюча, Баранець О.М., Стратієнко Л.В.,

за участю секретаря судового засідання - Варави Ю.В.,

представників учасників справи:

позивача - не з'явився,

відповідача - Адамович Є.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Лан"

на рішення Господарського суду Тернопільської області

у складі судді Стадник М.С.,

від 01.08.2017 та

на постанову Львівського апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Зварич О.В., Костів Т.С., Кравчук Н.М.,

від 06.11.2017

за позовом Приватного підприємства "Агропромислове підприємство "Агро-Дружба"

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Лан"

про визнання недійсною третейської угоди, викладеної у вигляді третейського застереження в п.8.2 договору купівлі-продажу від 09.07.2014.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. 16 травня 2017 року позивач подав позовну заяву про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 09.07.2014, укладеного між позивачем та відповідачем.

2. 14 липня 2017 року позивач подав заяву про зміну предмета позову, в якій просив визнати недійсною третейську угоду, викладену у вигляді третейського застереження в пункті 8.2 договору купівлі-продажу від 09.07.2014.

3. Позовні вимоги мотивовані тим, що представник позивача на момент укладення договору купівлі-продажу не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності на його укладення, директор позивача діяв з перевищенням повноважень і про такі обмеження повноважень директора позивача відповідач був обізнаний.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

4. Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 01.08.2017 позов задоволено.

5. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.11.2017 апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

6. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовані тим, що третейська угода, викладена у вигляді третейського застереження в пункті 8.2 договору купівлі-продажу від 09.07.2014, укладена директором позивача з перевищенням повноважень і відповідач був обізнаний з обмеженнями повноважень директора позивача.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. 18 квітня 2018 року відповідач подав касаційну скаргу.

8. У касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 01.08.2017, постанову Львівського апеляційного господарського суду від 06.11.2017 та прийняти нове рішення про відмову у позові.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ Й АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

9. 09 липня 2014 року між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Лан" (Продавець), в особі директора Якобчука Олексія Сидоровича, який діяв на підставі статуту та Приватним підприємством "Агропромислове підприємство "Агро-Дружба" (Покупець), в особі директора Кулика Володимира Івановича, який діяв на підставі статуту, був укладений договір купівлі-продажу (далі - Договір).

10. Відповідно до пункту 1.1 Договору Продавець зобов'язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити зерно кукурудзи врожаю 2013 року загальною кількістю 4 344,251 тонн.

11. Згідно з пунктом 5.2 Договору загальна вартість товару за цим Договором становить 10426202,40 грн., в т.ч. ПДВ.

12. Відповідно до пункту 8.2 Договору усі спори, розбіжності, вимоги і претензії, що виникли з цього Договору або у зв'язку з ним, у тому числі, але не виключно, щодо його тлумачення, виконання, порушення, припинення підлягають остаточному розгляду в постійно діючому Третейському суді при Сумській міжрегіональній товарній універсальній біржі (поштова адреса: індекс 40000, м. Суми, а/с 36; місцезнаходження: 40030, м. Суми, вул. Петропавлівська, 109, кімната 48) (далі - Третейський суд) відповідно до регламенту зазначеного суду. Склад Третейського суду - 1 суддя. На підставі цієї третейської угоди підлягають розгляду також будь-які інші суперечки між сторонами, які не виникають з зазначеного у попередньому абзаці цього пункту Договору, але є наслідком визнання цього Договору недійсним, або таким що не був укладений. Про місце проведення третейського розгляду сторони повідомляються ухвалою суду. Мова третейського розгляду українська. Сторони дійшли згоди, що у випадку неявки сторін або однієї сторони на засідання Третейського суду суддя може розглянути спір без участі сторони (сторін) за наявними у справі документами (доказами). У разі неявки відповідача до суду він має право подати до суду письмовий відзив. Рішення Третейського суду буде остаточним і обов'язковим для сторін. Сторони зобов'язуються добровільно виконувати рішення Третейського суду без будь-яких зволікань чи застережень.

13. Відповідно до пункту 6.1 статуту Приватного підприємства "Агропромислове підприємство "Агро-Дружба", затвердженого рішенням засновника підприємства від 22.11.2011 (далі - Статут) органами управління підприємства є засновник і директор.

14. Пункт 6.4 Статуту містить застереження щодо повноважень директора підприємства на укладення угод на суму більше 100 тис. грн. тільки за письмовою заявою засновника.

15. Рішеннями загальних зборів учасників Приватного підприємства "Агропромислове підприємство "Агро-Дружба", які оформлені протоколом №04/01/2014 від 04.01.2014, вирішено обмежити право директора на укладення господарських договорів з третейським застереженням та сума яких перевищує 100 тис. грн.

16. 01 липня 2014 року позивач направив відповідачу копії своїх установчих документів, у тому числі протокол загальних зборів учасників Приватного підприємства "Агропромислове підприємство "Агро-Дружба" №04/01/2014 від 04.01.2014, що підтверджується описом вкладення до цінного листа з відтиском поштового штемпеля за 01.07.2014 та поштовою квитанцією № 31 від 01.07.2014.

17. Директор позивача уклав та підписав з відповідачем договір купівлі-продажу від 09.07.2014 за відсутності письмової згоди засновника підприємства, відтак перевищив надані йому повноваження в частині одноосібного прийняття рішення про укладення та підписання даного договору.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

18. Відповідач вважає, що судами першої та апеляційної інстанцій було порушено норми процесуального та матеріального права, а саме, статті 22, 33, 34, 101 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017), статті 92, 203, 215, 237 Цивільного кодексу України.

Позиції позивача викладена у листі щодо касаційної скарги

19. У листі від 10.07.2018 позивач просить відмовити у задоволенні касаційної скарги.

ЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

20. Цивільний кодекс України

Стаття 92 частина 3

Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Стаття 203 частина 2

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Стаття 215 частина 1

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Стаття 241 частина 1

Правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

21. Закон України "Про поштовий зв'язок"

Стаття 13 частина 3

У договорі про надання послуг поштового зв'язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов'язково зазначаються найменування оператора та об'єкта поштового зв'язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість. У договорі, стороною якого є національний оператор зв'язку, укладеному у будь-якій формі, має міститися попередження про недопущення пересилання письмової кореспонденції, виконаної і розтиражованої друкарським способом, без вихідних даних (тираж, назва друкарні, номер замовлення та інше). За недотримання цієї вимоги несе відповідальність оператор поштового зв'язку.

22. Правила надання послуг поштового зв'язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270

Пункт 2 підпункт 27

Розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв'язку.

23. Господарський процесуальний кодекс України (у редакції, чинній на час розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій)

Стаття 47 частина 1

Судове рішення приймається суддею за результатами обговорення усіх обставин справи…

Стаття 32 частина 1

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Стаття 33 частина 1

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Стаття 43 частина 1

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Стаття 101 частина 1

У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

24. Господарський процесуальний кодекс України

Стаття 300 частина 4

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Стаття 310 частина 3 пункти 1

Підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази…

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

25. Задовольняючи позов, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що представник (директор) позивача укладаючи третейську угоду, викладену у вигляді третейського застереження в пункті 8.2 договору купівлі-продажу від 09.07.2014, діяв з перевищенням наданих йому повноважень і про обмеження повноважень директора позивача відповідач був обізнаний.

26. Однак, такі висновки судів першої та апеляційної інстанцій є передчасними, зроблені без всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності.

27. В якості належних та допустимих доказів обізнаності відповідача про обмеження повноважень представника (директора) позивача на укладення оспорюваної третейської угоди суд першої інстанції послався на наданий позивачем опис вкладення у цінний лист від 01.07.2014, а суд апеляційної інстанції - додатково на поштову квитанцію № 31 від 01.07.2014.

28. Суд зазначає, що приймаючи опис вкладення у цінний лист від 01.07.2014 як належний доказ відправлення позивачем відповідачу установчих документів, у тому числі протокол загальних зборів учасників Приватного підприємства "Агропромислове підприємство "Агро-Дружба" №04/01/2014 від 04.01.2014, суд першої інстанції не звернув уваги, що, враховуючи приписи частини 3 статті 13 Закону України "Про поштовий зв'язок", підпункту 27 пункту 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, опис вкладення у цінний лист не може бути належним доказом надіслання відповідних документів, оскільки підтвердженням надання послуг поштового зв'язку може бути квитанція або касовий чек, в якому зазначено найменування оператора та об'єкта поштового зв'язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість.

29. Суд також зазначає, що приймаючи додаткові докази у справі, а саме, поштову квитанцію № 31 від 01.07.2014, суд апеляційної інстанції не врахував положення частини 1 статті 101 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017).

30. Так, враховуючи положення зазначеної норми, додаткові докази приймаються судом апеляційної інстанції, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання до суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. При цьому, у вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин.

31. Суд зазначає, що суд апеляційної інстанції не встановлював таких причин, оскільки відповідні висновки в оскаржуваній постанові відсутні.

32. Крім того, Суд зазначає, що саме лише відправлення позивачем певних документів відповідачу (за наявності встановлення таких обставин) не може достеменно свідчити про їх отримання відповідачем та про обізнаність відповідача з ними, з їх змістом.

33. Суд також зазначає, що із частини 3 статті 92 Цивільного кодексу України убачається те, що для третьої особи, яка уклала з юридичною особою договір, обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи, в тому числі й повноважень виконавчого органу товариства, загалом не мають юридичної сили, хоча б відповідні обмеження й існували на момент укладення договору.

34. Обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи набуває юридичної сили для третьої особи у тому випадку, якщо саме вона, ця третя особа, вступаючи у відносини з юридичною особою та укладаючи договір, діяла недобросовісно або нерозумно, зокрема, достеменно знала про відсутність у виконавчого органу товариства необхідного обсягу повноважень або повинна була, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це. Тягар доказування недобросовісності та нерозумності в поведінці третьої особи несе юридична особа.

35. Отже, позов про визнання недійсним відповідного правочину може бути задоволений у разі доведеності юридичною особою (позивачем) у господарському суді тієї обставини, що її контрагент (третя особа) знав або повинен був знати про наявні обмеження повноважень представника цієї юридичної особи, але, незважаючи на це, вчинив з ним оспорюваний правочин (що не отримав наступного схвалення особи, яку представляють).

36. При цьому, для правильного вирішення спору про визнання недійсним договору чи його пункту слід з'ясовувати як наявність або відсутність обставин, з якими стаття 92 Цивільного кодексу України пов'язує юридичну силу обмежень повноважень щодо представництва юридичної особи, так і наявність або відсутність обставин, з якими стаття 241 Цивільного кодексу України пов'язує чинність правочину у разі його наступного схвалення.

37. Також при вирішення такого спору має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося.

38. Зважаючи на викладене, Суд дійшов висновку, що при вирішенні даного спору суди першої та апеляційної інстанцій не дотримались вимог статей 43, 47, 43, 101 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017) щодо прийняття судового рішення на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Суди не дослідили усі зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення усіх фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, тому судові рішення підлягають скасуванню як такі, що прийняті з порушенням норм процесуального права.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

39. Касаційна скарга відповідача підлягає задоволенню частково.

40. Рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції підлягають скасуванню з переданням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

41. Під час нового розгляду справи судам слід належним чином встановити факт обізнаності відповідача про обмеження повноважень представника позивача на укладення оспорюваної третейської угоди; наявність або відсутність наступного схвалення такої угоди; чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314-317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Лан" задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 01.08.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 06.11.2017 у справі №921/311/17-г/7 скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча Г. Вронська

Судді О. Баранець

Л. Стратієнко