ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року

м. Київ

Справа № 911/4/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В. (головуючий), Львова Б.Ю. і Сухового В.Г.,

учасники справи:

позивач за первісним позовом - приватне підприємство "Фірма Мізан",

відповідач за первісним позовом - товариство з обмеженою відповідальністю "АЛБ",

позивач за зустрічним позовом - товариство з обмеженою відповідальністю "АЛБ",

відповідач за зустрічним позовом - приватне підприємство "Фірма Мізан",

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "АЛБ"

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.10.2017 (головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді: Яковлєв М.Л., Хрипун О.О.)

у справі № 911/4/17

за первісним позовом приватного підприємства "Фірма Мізан" (далі - ПП "Фірма Мізан")

до товариства з обмеженою відповідальністю "АЛБ" (далі - ТОВ "АЛБ")

про стягнення 4 134,40 євро та

за зустрічним позовом ТОВ "АЛБ"

до ПП "Фірма Мізан"

про стягнення 14 562,70 євро.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

ПП "Фірма Мізан" звернулося до господарського суду Київської області з позовом до ТОВ "АЛБ" про стягнення 3 662,00 євро заборгованості за поставлений на виконання умов контракту від 11.10.2016 № 7-07-EXP-K товар та 472,40 євро пені.

У зустрічному позові ТОВ "АЛБ" просило стягнути з ПП "Фірма Мізан" 9280,00 євро коштів, сплачених за поставлений товар неналежної якості, 2588,40 євро - 20% штрафу від вартості товару неналежної якості, 2694,30 євро завданих збитків, внаслідок порушення ПП "Фірма Мізан" виконання зобов'язання.

Рішенням господарського суду Київської області від 01.06.2017 у справі № 911/4/17 у задоволенні первісного позову відмовлено повністю; зустрічний позов задоволено частково: стягнуто з ПП "Фірма Мізан" на користь ТОВ "АЛБ" 9280,00 євро (еквівалент за курсом НБУ 264 294,40 грн.) та 964,42 грн. судового збору. В іншій частині позовних вимог за зустрічним позовом відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано з посиланням на: безпідставність первісного позову; обґрунтованість зустрічного позову в частині вимоги про стягнення з ПП "Фірма Мізан" 9280,00 євро коштів, сплачених за поставлений товар неналежної якості; недоведеність позивачем за зустрічним позовом наявності складу цивільного правопорушення в діях ПП "Фірма Мізан"; відсутність підстав для стягнення з ПП "Фірма Мізан" штрафу на підставі приписів частини другої статті 231 Господарського кодексу України (далі - ГК України), у зв'язку з тим, що сторони у справі не є суб'єктами, які належать до державного сектора економіки.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.10.2017 рішення місцевого господарського суду зі справи № 911/4/17 скасовано в частині відмови у задоволенні первісного позову та задоволення зустрічного позову. Стягнуто з ТОВ "АЛБ" на користь ПП "Фірма Мізан" 3662,00 євро заборгованості за поставлений товар (що станом на дату подання позовної заяви еквівалентно 100 533,30 грн.), 472,40 євро пені (що станом на дату подання позовної заяви еквівалентно 12 968,85 грн.), 1702,53 грн. судового збору. У задоволенні зустрічного позову про стягнення з ПП "Фірма Мізан" на користь ТОВ "АЛБ" 9280,00 євро коштів, сплачених за поставлений товар неналежної якості, відмовлено. У решті рішення місцевого господарського суду зі справи № 911/4/17 залишено без змін. Стягнуто з ТОВ "АЛБ" на користь ПП "Фірма Мізан" 6233,64 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

ТОВ "АЛБ", посилаючись на порушення судом попередньої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд касаційної інстанції постанову суду апеляційної інстанції скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Так, згідно з доводами ТОВ "АЛБ", викладеними у касаційній скарзі:

- суд апеляційної інстанції прийняв до уваги лише доводи ПП "Фірма Мізан" по справі та не надав оцінки фактичним обставинам справи;

- апеляційний господарський суд безпідставно не застосував до спірних правовідносин приписи статей 678 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та 269 ГК України;

- суд апеляційної інстанції безпідставно не прийняв у якості належного та допустимого доказу по справі висновок технічного огляду від 24.02.2017 № 2-02-01;

- як місцевий, так і апеляційний господарські суди безпідставно застосували приписи частини другої статті 231 ГК України до вимоги ТОВ "АЛБ" про стягнення ПП "Фірма Мізан" штрафу за поставку товару неналежної якості.

ПП "Фірма Мізан" у відзиві на касаційну скаргу просить постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, посилаючись, зокрема, на те, що судовий акт попередньої інстанції є законним, обґрунтованим та ухвалений з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Розгляд касаційної скарги ТОВ "АЛБ" здійснено судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи, у відповідності до частини четвертої статті 301 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України в редакції, чинній з 15.12.2017).

Перевіривши на підставі встановлених попередньою судовою інстанцією обставин справи правильність застосування нею норм матеріального та процесуального права, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Місцевим та апеляційним господарськими судами у справі, зокрема, встановлено, що:

- 11.10.2016 ПП "Фірма Мізан" як продавцем та ТОВ "АЛБ" (Латвія) як покупцем укладений контракт № 7-07-ЕХР-К (далі - Контракт), відповідно до умов якого продавець зобов'язався поставити і передати у власність покупцю або вказаному ним вантажоотримувачу, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити меблі на умовах FСА, м. Біла Церква, Україна (у відповідності до Правил Інкотермс в редакції 2010 року) в асортименті, кількості, строки і за цінами згідно специфікацій на кожну окрему поставку, що додаються до Контракту та являються його невід'ємною частиною;

- відповідно до пунктів 1.2 та 1.3 Контракту загальна сума останнього на момент його укладення складає 500 000 євро. Валюта Контракту - євро;

- згідно з пунктом 2.1 Контракту покупець направляє продавцю за допомогою засобів факсимільного зв'язку заявку, яка містить найменування товару, технічні характеристики, порядок та умови поставки, строки та періоди поставки, найменування та реквізити вантажоодержувача товару та інші дані;

- пунктом 3.1 Контракту передбачено, що найменування, кількість товару, технічні характеристики, порядок та умови поставки, строки та періоди поставки, ціна та вартість товару, найменування та місцезнаходження вантажовідправника, найменування та реквізити вантажоодержувача, а також інші суттєві умови Контракту встановлюються специфікаціями, які є невід'ємною частиною даного контракту;

- згідно з пунктом 3.2 Контракту підтвердженням якості зі сторони продавця є паспорт (сертифікат відповідності) на кожну транспортну партію товару;

- відповідно до пункту 3.6 Контракту приймання товару за якістю здійснюється на підставі паспорту на товар в термін не пізніше 10 (десяти) календарних днів від дати поставки;

- пунктом 3.7 Контракту передбачено, що датою відвантаження вважається дата виписки товаросупровідних документів. Моментом передачі права власності на товар покупцю вважається момент відвантаження товару. Ризик пошкодження (втрати) товару переходить від продавця до покупця в момент відвантаження товару. Претензії щодо кількості товару можуть бути пред'явлені покупцем продавцю на протязі 3 (трьох) календарних днів від дати поставки. Претензії щодо якості товару можуть бути пред'явлені покупцем продавцю на протязі 10 (десяти) календарних днів від дати поставки. Якщо претензії не були пред'явлені протягом вказаного терміну, право покупця пред'являти претензії щодо поставленого товару вважаються втраченим. Претензії пред'являються в письмовій формі з копіями всіх підтверджуючих документів. Продавець повинен розглянути всі письмові претензії і дати відповідь покупцю про їх прийняття чи відмову на протязі 3 (трьох) календарних днів з дати їх отримання;

- відповідно до пункту 4.1 Контракту ціна за товар встановлюється в специфікаціях на кожну окрему поставку, що додаються до цього контракту та є його невід'ємною частиною;

- згідно з пунктом 4.2 Контракту розрахунки по договору проводяться в євро, шляхом перерахування 100% суми вказаної в специфікації на розрахунковий рахунок продавця протягом 3 (трьох) днів з дати відвантаження товару;

- відповідно до пункту 6.2 Контракту за порушення строків оплати товару покупець сплачує пеню в розмірі 0,3% від суми заборгованості за відвантажений та неоплачений товар за кожний день прострочення, а також відшкодовує продавцю понесені у зв'язку з цим збитки, які підтверджені документально;

- згідно з пунктом 8.2 Контракту, у випадку неможливості вирішення розбіжностей шляхом переговорів, спір по цьому контракту або у зв'язку з ним, підлягає розгляду в господарському суді Київської області;

- відповідно до пункту 8.3 Контракту правом, що регулює даний контракт є матеріальне право України;

- 11.10.2016 сторонами підписано специфікацію № 1 до Контракту, в якій визначено найменування, кількість товару, його ціну, загальну суму товару 12 942,00 євро;

- відповідно до специфікації оплата здійснюється протягом 3 - х днів з дати відправки товару; умови поставки - FСА, м. Біла Церква;

- ПП "Фірма Мізан" на виконання умов Контракту поставило ТОВ "АЛБ" товар, що підтверджується міжнародною товаротранспортною накладною від 07.11.2016 № 590363 на загальну суму 12 942,00 євро. Товар надійшов до ТОВ "АЛБ" 14.11.2016;

- ТОВ "АЛБ" сплатило за одержаний товар 9280,00 євро (23.11.2016 згідно з випискою по рахунку ПП "Фірма Мізан").

Судами попередніх інстанцій також встановлено, що:

- за твердженням ТОВ "АЛБ", 14.11.2016 при прийманні товару за кількістю та якістю покупцем були встановлені суттєві порушення вимог щодо якості товару. Після доставки партії товару на складі ТОВ "АЛБ" були виявлені 47 побитих та пошкоджених упаковок товару на суму 3662 євро, який не підлягає реалізації кінцевому споживачу, що підтверджується міжнародною товаротранспортною накладною від 07.11.2016 № 590363, комерційним актом від 14.11.2016, претензіями с фотографіями від 08.12.2016 та від 19.12.2016;

- як зазначило ТОВ "АЛБ", основною причиною пошкодження товару на суму 3662 євро стало: порушення продавцем технології завантаження товару, незадовільна упаковка партії товару та незадовільне палетування, що підтверджується фотографіями на момент завантаження партії товару, які отримані 14.11.2016 від ПП "Фірма Мізан" електронною поштою.

Причиною виникнення спору зі справи за первісним позовом стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з ТОВ "АЛБ" на користь ПП "Фірма Мізан" 3 662,00 євро заборгованості за поставлений товар та 472,40 євро пені.

Причиною виникнення спору зі справи за зустрічним позовом стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з ПП "Фірма Мізан" на користь ТОВ "АЛБ" 9280,00 євро коштів, сплачених за поставлений товар неналежної якості, 2588,40 євро - 20% штрафу від вартості товару неналежної якості, 2694,30 євро завданих збитків, внаслідок порушення ПП "Фірма Мізан" виконання зобов'язання.

Як вірно встановлено судами попередніх інстанцій, за своєю правовою природою укладений сторонами правочин є договором поставки.

Як унормовано приписами статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до приписів частин першої та другої статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з приписами частин першої та другої статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Як унормовано приписами статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України унормовано, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).

Частиною першою статті 673 ЦК України передбачено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Відповідно до приписів статті 678 ЦК України, покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару.

При цьому в силу приписів частини першої статті 679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Відповідно до статті 687 ЦК України перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Якщо нормативно-правовими актами з питань стандартизації встановлено вимоги щодо порядку перевірки кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару, порядок перевірки, визначений договором, має відповідати цим вимогам.

За приписами частини першої статті 688 ЦК України покупець зобов'язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Згідно з приписами статті 268 ГК України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів. Постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі. У разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами чи зразком (еталоном), покупець має право відмовитися від прийняття і оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, - вимагати повернення сплаченої суми. У разі якщо недоліки поставлених товарів можуть бути усунені без повернення їх постачальнику, покупець має право вимагати від постачальника усунення недоліків у місцезнаходженні товарів або усунути їх своїми засобами за рахунок постачальника.

Частиною першою статті 269 ГК України передбачено, що строки і порядок встановлення покупцем недоліків поставлених йому товарів, які не могли бути виявлені при звичайному їх прийманні, і пред'явлення постачальникові претензій у зв'язку з недоліками поставлених товарів визначаються законодавством відповідно до цього Кодексу.

Судом апеляційної інстанції у вирішенні спору встановлено, що згідно з Правилами Інкотермс (2010 року), застосування яких погоджено сторонами в Контракті, поставка на умовах FСА передбачає виконання обов'язку продавця щодо поставки товару (відповідно перехід всіх ризиків щодо втрати чи пошкодження товару до покупця) в момент передачі товару перевізнику. Приймання товару перевізником без пошкоджень та інших дефектів вантажу і упаковки підтверджується наявним в матеріалах справи актом завантаження від 07.11.2016 № 1.

Також, як встановлено апеляційним господарським судом, поставка товару здійснена 07.11.2016 (дата завантаження товару у транспортний засіб перевізника, що підтверджується складеним актом завантаження), а претензія покупця щодо поставки неякісного товару датована груднем 2016 року. При цьому, лише 13.02.2017 ТОВ "АЛБ" запросило представника продавця для участі 15.02.2017 у проведенні експертизи якості товару, отриманого згідно з Контрактом. У роздруківці електронної переписки між представниками сторін від 17.11.2016 йдеться про пошкодження отриманого товару, а не про його неналежну якість. У свою чергу, у міжнародній товаротранспортній накладній від 07.11.2016 № 590363 та у комерційному акті від 14.11.2016 зазначено про пошкодження упаковки товару, а не щодо якості самого товару.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд, встановивши наявність Контракту та умови його виконання сторонами, з'ясувавши, що у визначений Контрактом строк одержаний товар покупцем у повному обсязі не оплачений, - дійшов неспростовного висновку про наявність підстав для стягнення з ТОВ "АЛБ" вартості одержаного останнім, але неоплаченого товару, а також нарахованої ПП "Фірма Мізан" на суму основного боргу пені відповідно до пункту 6.2 Контракту.

Що ж до зустрічного позову, то суд апеляційної інстанції з'ясувавши, що у визначений Контрактом строк покупець не пред'явив покупцю претензії щодо якості товару, у зв'язку з чим за умовами Контракту втратив право на їх пред'явлення у майбутньому, встановивши недоведеність ТОВ "АЛБ" сукупності обставин, які становлять склад цивільного правопорушення, що на нього посилалося Товариство, - дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову про стягнення з ПП "Фірма Мізан" 9280,00 євро коштів, сплачених за поставлений товар неналежної якості, 2588,40 євро - 20% штрафу від вартості товару неналежної якості, 2694,30 євро завданих збитків, внаслідок порушення ПП "Фірма Мізан" виконання зобов'язання.

Аргументи касаційної скарги висновків, покладених в основну оскаржуваного судового рішення, не спростовують.

Доводи, які викладені у відзиві ПП "Фірма Мізан" на касаційну скаргу, ґрунтуються на обставинах, встановлених у розгляді справи судом попередньої інстанції та відповідають нормам матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 300 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до статті 309 ГПК України у відповідній редакції суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

З огляду на викладене Касаційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишити касаційну скаргу ТОВ "АЛБ" без задоволення, а судове рішення апеляційної інстанції - без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права

У зв'язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення, а також враховуючи те, що учасники справи не подавали заяв про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "АЛБ" залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.10.2017 у справі № 911/4/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов

Суддя В. Суховий