ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.07.2018 м. Івано-ФранківськСправа № 909/421/18

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Фрич М.М., секретар судового засідання Вакалюк А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка"

вул. Саксаганського, 70-А, м. Київ, 01032

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька"

вул. Василіянок, 22, м. Івано-Франківськ, 76018

про стягнення 108 979, 86 грн страхового відшкодування

Представники сторін не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка" подало позов до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" про стягнення 111672,24 грн.

06.07.2018 року від позивача по справі ПрАТ "СК "Уніка" надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач вказав, що при подачі позову було допущено математичну (технічну) помилку при розрахунку позовних вимог і таким чином розмір позовних вимог становить 108 979, 86 грн.

Розглянувши вказану заяву, суд дійшов висновку, що така заява є обґрунтованою, а відтак суд розглядає спір про стягнення з відповідача 108 979, 86 грн страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 23.05.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження і призначено розгляд справи по суті на 21.06.2018 року.

В судовому засіданні 21.06.2018 року розгляд справи по суті відкладено на 17.07.2018 року.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив суду клопотання (вх.№10844/18 від 13.07.2018) про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Представник відповідача участі в судовому засіданні не приймав, повідомлення відділення пошти про вручення поштового відправлення представнику відповідача (вх.№9699 від 03.07.2018) до суду повернулося.

Згідно ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе у відповідності до ст. 202 ГПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, розглянути справу без участі повноважних представників сторін за наявними в ній матеріалами, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору.

Позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що внаслідок виплати ПрАТ "СК "Уніка" страхового відшкодування вигодонабувачу на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту "КАСКО" №245002/4098/0001949 від 28.11.2013 року, у зв'язку з настанням страхового випадку (пошкодженням в дорожньо-транспортній пригоді застрахованого автомобіля SEAT IBIZA, державний номер НОМЕР_1, у позивача виникло право вимоги до Приватного акціонерного товариства страхова компанія "Галицька" як до страховика особи, з вини якої сталася ДТП - ОСОБА_1, відповідно до полісу АЕ/008200849. Оскільки відповідач, отримавши вимогу позивача, суму страхового відшкодування не виплатив, позивач звернувся з зазначеним позовом.

Відповідно до поданого позивачем розрахунку: сума страхового відшкодування становить 99 500 грн, сума боргу з урахуванням індексу інфляції - 7 598,90 грн, 3% річних - 1880, 96 грн, що всього складає 108979, 86 грн.

Таким чином з посиланням на ст. 22, 993, 1187 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування" позивач просить суд стягнути з відповідача 108 979, 86 грн страхового відшкодування.

Заперечення відповідача.

05.07.2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву вих.№786 від 08.07.2018 року (вх.№10378/18 від 05.07.2018 року). У своєму відзиві відповідач вказує на те, що страхувальник позивача звернувся до відповідача з заявою про страхове відшкодування, а саме про повернення ОСОБА_2 франшизи у сумі 2668, 46 грн.

Відповідач вказав, що вимога позивача про стягнення індексу інфляції в сумі 6782, 83 грн та 3% річних в сумі 1890, 41 грн суперечить договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Таким чином відповідач вказує на те, що частково визнає позовні вимоги, а саме 96 831, 54 грн (100 000 грн - 2668, 46 грн (франшиза виплачена відповідачем ОСОБА_2М.) - 500 грн (франшиза за договором) = 96 831, 54 грн.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Уніка" та ОСОБА_2 укладено договір добровільного комплексного страхування на транспорті, який укладено на підставі "Правил добровільного страхування наземного транспорту", "Правил добровільного страхування від нещасних випадків" та "Правил добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту" (а.с.22).

Відповідно до п.1.1. застрахованим транспортним засобом є Seat Ibiza ST, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Відповідно до п.3.1.2. вказаного договору одним зі страхових ризиків є ДТП.

30.09.2016 року у м. Київ по вул. Крижанівського, 4 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу ВАЗ 2104 державний реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1.

Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 20.01.2017 року по справі №759/408/17 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ "СК "Галицька" згідно полісу АЕ/008200849.

Відповідно до п.9.3. договору розмір страхового відшкодування визначається виходячи з фактичного розміру збитків, завданих ТЗ в результаті страхового випадку. Відповідно до п.10.1.1. виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з умовами договору на підставі заяви страхувальника і страхового акта. Відповідно до п.10.1.3. розмір збитку може визначатися судовим експертом або оцінювачем, призначеним на вимогу та за рахунок страховика.

Відповідно до звіту про оцінку колісного транспортного засобу №04-19/10 від 19.10.2016 року, складеного експертом,- вартість відновлюваного ремонту застрахованого автомобіля Seat Ibiza, реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент проведення оцінки становить 119 402, 95 грн (а.с.31).

Відповідно до рахунку-фактури, складеного ТОВ "Порше ОСОБА_4 Україна", ремонт автомобіля Seat Ibiza, реєстраційний номер НОМЕР_2 згідно калькуляції становить 118 969, 85 грн (а.с.14).

Відповідно до Страхового акту №00204351 від 17.11.2016 року вартість матеріального збитку з врахуванням зносу становить 118 969, 875 грн, франшиза - 2 668, 46 грн, а відтак сума страхового відшкодування становить 116 301, 39 грн (а.с.12).

Відповідно до п.9.1. договору страхове відшкодування може бути сплачено вигодонабувачу.

Відповідно до платіжного доручення №041196 від 18.11.2016 року позивачем сплачено 116301, 39 грн страхового відшкодування на рахунок вигодонабувача за договором (а.с.56).

Відповідно до претензії №19822 від 15.06.2017 року, направленої відповідачу, позивач просить здійснити відшкодування шкоди в розмірі 128 313, 64 грн (а.с.59).

В заяві про уточнення позовних вимог позивач навів детальний розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, відповідно до якого сума інфляційних втрат становить 7598, 90 грн, а 3 % річних - 1880, 96 грн.

Суд, дослідивши подані докази, а саме: договір добровільного комплексного страхування на транспорті №245002/4098/0001949 від 28.11.2013 року, заяву про подію, що має ознаки страхового випадку від 30.09.2016 року, звіт про оцінку колісного транспортного засобу №04-19/10 від 19.10.2016 року, рахунок-фактуру, страховий акт №00204351 від 17.11.2016 року, платіжне доручення №041196 від 18.11.2016 року, претензію №19822 від 15.06.2017 року з повідомленням про вручення - визнав їх належними та допустимими доказами по справі, які взято до уваги при прийнятті даного рішення.

В спірному випадку доводи позивача визнаються судом обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають до задоволення з огляду на таке.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 99 500 грн страхового відшкодування, слід вказати таке.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

З урахуванням наведених вимог закону і встановлених обставин, суд дійшов висновку, що у зв'язку з виплатою страхового відшкодування вигодонабувачу (як це передбачено договором), позивач набув право вимоги до відповідача як до страховика винної у ДТП особи.

У пункті 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Абзацом другим пункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Відповідно до поданих доказів, а саме полісу АЕ/008200849 - ліміт за шкоду майну становить 100 000 грн, франшиза 500 грн.

Встановивши визначений полісом ліміт відповідальності відповідача та франшизи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення страхового відшкодування в розмірі 99 500 грн.

Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 7 598, 90 грн та 3% річних в сумі 1 880, 96 грн, слід вказати таке.

Чинним цивільним законодавством не визначений строк виконання одним страховиком зобов'язання по відшкодуванню іншому страховику шкоди, однак, цей строк пов'язаний з моментом пред'явлення відповідною особою (в даному випадку страховиком) зворотної вимоги до відповідача.

Зокрема, приписами ч. 2 ст. 530 ЦК України передбачено, що у разі, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк з дня пред'явлення вимоги.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки, правовідносини, в яких страховик у разі настання страхового випадку зобов'язаний здійснити страхову виплату, є грошовим зобов'язанням, а правовідносини з відшкодування шкоди в порядку регресу, які склалися між сторонами у справі, також є грошовим зобов'язанням, то суд, встановивши, що відповідач отримав вимогу позивача 20.06.2017, однак не виплатив суму страхового відшкодування у визначений ст. 530 ЦК України строк, дійшов висновку щодо наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат та 3 % річних, нарахованих на суму відшкодування шкоди в порядку регресу. Суд дійшов такого висновку враховуючи судову практику, а саме постанову Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 910/18319/16.

Що стосується заперечень відповідача про те, що стягненню підлягає сума страхового відшкодування за мінусом 2668, 46 грн франшизи, яку відповідач виплатив страхувальнику ОСОБА_2, то такі заперечення не можуть прийматися судом до уваги, оскільки відповідач не довів відповідність своїх дій вимогам діючого законодавства.

Заперечення відповідача про те, що вимога про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних суперечать умовам договору спростовуються фактичними обставинами справи, а також приписами ч. 2 ст. 530 ЦК України та ч.2 статті 625 ЦК України. Доказів протилежного відповідач суду не подав.

Суд дослідивши подані докази, визнав їх належними доказами в розумінні статей Господарського процесуального кодексу України (надалі за текстом - ГПК України). На підставі цих доказів з урахуванням обставин по справі та діючого законодавства суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

В спірному випадку подані позивачем докази відповідачем жодним чином не спростовані.

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. 12, 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 530, 625, 993, 1191 Цивільного кодексу України, ст. 73, 86, 123, 129, 238Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" /01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70-А, / до Приватного акціонерного товариства страхова компанія "Галицька" /76018, м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 22, / про стягнення страхового відшкодування в розмірі 108 979, 86 грн. - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства страхова компанія "Галицька" /76018, м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 22, / на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" /01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70-А, / страхове відшкодування в розмірі 108 979, 86 грн (сто вісім тисяч дев'ятсот сімдесят дев'ять гривень 86 к.) та судовий збір в сумі 1762 грн (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 20.07.2018

Суддя Фрич М.М.