ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 904/564/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В.В. - головуючого, Жукова С.В., Ткаченко Н.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу гр. ОСОБА_4

на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду

від 18.09.2017

у складі колегії суддів: Кузнецова В.О. (головуючого), Науменка І.М., Чус О.В.

у справі № 904/564/16

за заявою боржника приватного підприємства "Агрофірма Катеринівська 1"

про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИВ:

1. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2016 у даній справі порушено провадження у справі про банкрутство ПП "Агрофірма КАТЕРИНІВСЬКА 1"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів з 18.02.2016; введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто п'ятнадцять календарних днів до 12.06.2016; розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Ткаченка Дениса Володимировича; кандидатури арбітражних керуючих Талана І.Р. та Власова Р.В. - відхилено; встановлено розмір грошової винагороди розпоряднику майна Ткаченку Денису Володимировичу у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання ним повноважень, шляхом її авансування заявником - ПП "Агрофірма КАТЕРИНІВСЬКА 1". Вжито заходи щодо забезпечення вимог кредиторів. Зобов'язано розпорядника майна вчинити певні дії.

2. Не погодившись з даною ухвалою, ОСОБА_4 звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив вказану ухвалу скасувати та направити справу на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

3. Одночасно скаржником подано клопотання про відновлення процесуального строку на подання апеляційної скарги, яке мотивовано посиланням на те, що по даній справі було подано ряд апеляційних та касаційних скарг, що унеможливило б розгляд апеляційної скарги ОСОБА_4 на ухвалу від 18.02.2016.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції

4. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.09.2017 у справі №904/564/16 відмовлено ОСОБА_4 у відновленні строку на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2016 у справі № 904/564/16. Апеляційну скаргу повернуто заявникові без розгляду.

5. Ухвалу суду апеляційної інстанції мотивовано наступним.

5.1 Ухвала прийнята господарським судом 18.02.2016, таким чином, строк апеляційного оскарження зазначеного судового акта закінчився 23.02.2016.

5.2 Апеляційна скарга подана заявником лише 11.09.2017, тобто з пропуском встановленого процесуального строку.

5.3 Матеріали справи свідчать про те, що ухвалою господарського суду від 30.05.2016 затверджено реєстр вимог кредиторів боржника, зокрема, з вимогами громадянина ОСОБА_4 на суму 2 756, 00 грн. - 1 черга задоволення, 149 000,00 грн. - 4 черга задоволення.

5.4 Копія згаданої ухвали надіслана господарським судом на адресу ОСОБА_4 03.06.2016.

5.5 10.06.2016 відбулося засідання зборів кредиторів приватного підприємства "Агрофірма "Катеринівська", на яких був присутній представник громадянина ОСОБА_4 - ОСОБА_10 (довіреність № 2169 від 12.02.2016).

5.6 Отже, станом на 10.06.2016 ОСОБА_4 було відомо про порушення провадження у справі про банкрутство приватного підприємства "Агрофірма "Катеринівська".

5.7 Скаржником не надано доказів неможливості своєчасного подання апеляційної скарги, а також не вказано будь-яких причин подання апеляційної скарги більш ніж через рік, після закінчення процесуального строку.

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду

6. 28.11.2017 гр. ОСОБА_4 звернувся до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд із касаційною скаргою від 27.11.2017 на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.09.2017 у справі № 904/564/16, підтвердженням чого є відтиск вхідного штампу Дніпропетровського апеляційного господарського суду на першому аркуші касаційної скарги, разом з клопотанням про поновлення процесуального строку.

7. 05.01.2018, на підставі частини 5 статті 31 та підпункту 6 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, справа № 904/564/16 Господарського суду Дніпропетровської області разом з вказаною касаційною скаргою гр. ОСОБА_4 передана до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

8. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 904/564/16 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Ткаченко Н.Г., судді - Жукова С.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, заяви) між суддями.

9. Ухвалою Верховного Суду від 19.04.2018 відкрито касаційне провадження у справі № 904/564/16 за касаційною скаргою гр. ОСОБА_4 на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.09.2017 та призначено її розгляд в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

9. Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції гр. ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.09.2017 у справі № 904/564/16 та передати справу на новий розгляд до Дніпропетровського апеляційного господарського суду у новому складі суду.

10. Касаційну скаргу мотивовано тим, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

11. Також, скаржником зазначено, що одним із аспектів гарантій справедливого судочинства є доступ до суду.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

12. Учасники справи не скористались правом подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу.

Позиція Верховного Суду

13. Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

14. Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не буле встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

15. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

16. Доводи скаржника які викладені в касаційній скарзі визнаються колегією суддів безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.

17. Відповідно до частини 1 Господарського процесуального кодексу України, в редакції чинній до 15.12.2017, апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

18. Згідно пункту 4 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України, в редакції чинній до 15.12.2017, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

19. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

20. У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

21. У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані".

22. Разом з тим, колегією суддів апеляційного господарського суду вірно встановлено, що копія оскаржуваної ухвали суду першої інстанції надіслана господарським судом на адресу ОСОБА_4 03.06.2016. 10.06.2016 відбулося засідання зборів кредиторів приватного підприємства "Агрофірма "Катеринівська", на яких був присутній представник громадянина ОСОБА_4 - ОСОБА_10 (довіреність № 2169 від 12.02.2016).

23. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що станом на 10.06.2016 гр. ОСОБА_4 було відомо про порушення провадження у справі про банкрутство приватного підприємства "Агрофірма "Катеринівська".

24. Також, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що скаржником не надано доказів неможливості своєчасного подання апеляційної скарги, а також не вказано будь-яких причин подання апеляційної скарги більш ніж через рік, після закінчення процесуального строку, які б могли вважатись поважними у розумінні статті 53 Господарського процесуального кодексу України, в редакції чинній до 15.12.2017.

25. Враховуючи наведене, доводи скаржника викладені в касаційній скарзі спростовуються вищевикладеним.

26. В силу приписів статті 300 Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній від 15.12.2017), суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

27. Відповідно статті 309 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

28. Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

29. Оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції таким вимогам закону відповідає.

30. Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі.

31. Вказані вимоги судом апеляційної інстанцій при винесенні оскаржуваної ухвали були дотримані.

32. Оскільки підстав для скасування ухвали суду апеляційної інстанції немає, то судовий збір за подачу касаційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017 Верховний Суд,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу гр. ОСОБА_4 від 27.11.2017 на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.09.2017 у справі № 904/564/16 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.09.2017 у справі № 904/564/16 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Білоус

Судді С.В. Жуков

Н.Г. Ткаченко