ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.07.2018                      м.Харків Справа № 905/1231/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., при секретарі судового засідання Григор’євій М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом: Публічного акціонерного товариства “Укртелеком” в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства “Укртелеком”, м.Дніпро

до відповідача: Відділу освіти Селидівської міської ради, м.Селидове, Донецька область

про стягнення 22871,21грн.

Представники сторін:

від позивача: не з’явився

від відповідача: не з’явився

Суть справи:

Позивач, Публічне акціонерне товариство “Укртелеком” в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства “Укртелеком” м.Дніпро, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Відділу освіти Селидівської міської ради, м.Селидове, Донецька область про стягнення 22871,21грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов’язань за період січень-травень 2018р. за договором №37-20 від 25.01.2018р. про надання телекомунікаційних послуг споживачам, які здійснюють їх закупівлю за державні кошти.

В якості правових підстав подання позову позивач зазначив положення статей 11, 509, 525, 526, 530, 599, 610, 614, 617, 625, 901, 903, 905 Цивільного кодексу України, статей 193, 202, 218 Господарського кодексу України, п.72 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №295 від 11.04.2012р.

Автоматичним розподілом автоматизованої системи документообігу господарського суду Донецької області сформовано судову справу, якій присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №905/1231/18.

Ухвалою господарського суду від 05.07.18р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1231/18; дану справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання призначено на 24.07.18р.

16.07.18р. до суду від позивача надійшла заява про проведення судового засідання без участі його представника.

20.07.18р. через канцелярію суду від позивача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач визнав суму основного боргу в розмірі 22871,21грн. та просить суд звільнити його від судових витрат по справі.

У судове засідання 24.07.18р. представники сторін не з’явилися; про місце, час та дату слухання справи сторони були повідомлені належним чином.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

З огляду на наведене, суд вирішує спір по суті за наявними матеріалами на підставі ч.ч.1, 3 ст.202 ГПК України.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

25.01.18р. між ПАТ «Укртелеком» (позивач) та Відділом освіти Селидівської міської ради (відповідач) укладено договір №37-20 про надання телекомунікаційних послуг споживачам, які здійснюють їх закупівлю за державні кошти.

Предметом вказаного договору є зобов’язання позивача надавати послуги з передавання даних і повідомлень (телекомунікаційні послуги), а також послуги, пов’язані технологічно з телекомунікаційними послугами, що визначаються у замовленні послуг та у відповідних додатках до цього договору, а замовник зобов’язується своєчасно оплачувати отримані послуги відповідно до вимог цього договору і умов та порядку надання телекомунікаційних послуг Публічного акціонерного товариства “Укртелеком” (п.1.1. договору).

Перелік та опис замовлених послуг, спеціальні умови організації, технічні характеристики та порядок надання послуг виконавця визначаються в замовленні послуг та в окремих додатках до цього договору, що підписуються сторонами і є невід’ємною частиною даного договору (п.п.1.2. договору).

За умовою п.2.1 ціна вказаного договору становить 67594,00грн., у тому числі ПДВ 11265,67грн.

Пунктом 2.4. договору передбачено, що для розрахунків за цим договором застосовуються тарифи, що діяли на момент надання послуг. Відповідно до п.2.5. договору вартість кожного з видів замовлених послуг зазначається у відповідних таблицях до додатків до договору.

Пунктом 3.2. договору встановлено кредитну систему внесення плати за надані послуги.

Згідно з п.п.4.1., 4.2. договору виконавець організовує замовнику лінію зв’язку для надання послуг або у разі відсутності технічної можливості пропонує замовнику інші варіанти підключення. Строк організації, місця та параметри надання послуг визначаються у відповідних таблицях до додатків та замовленні послуг до цього договору, що є невід’ємною частиною договору.

Відповідно до п.7.2. договору, останній набирає чинності з моменту підписання його сторонами та поширює свою дію на правовідносини, що виникли між сторонами починаючи з 01.01.2018р. та діє до 31.12.2018р., а в частині розрахунків – до повного їх виконання.

Згідно п.5.4. Умов Укртелекому, у разі здійснення розрахунків за отримані послуги на умовах наступної (кредитної) форми оплати рахунок за телекомунікаційні послуги оплачується абонентом не пізніше 20 числа місяцяч, що настає за розрахунковим періодом, якщо інше не передбачено договором.

Виходячи зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, на виконання умов договору від 25.01.2018р. №37-20, позивач як оператор телекомунікаційних послуг протягом січня 2018р. – травня 2018р. надавав відповідачеві телекомунікаційні послуги, обумовлені договором та додатками до нього.

Факт отримання даних послуг з боку відповідача не заперечується.

Надаючи правову кваліфікацію вказаним обставинам справи, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов’язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Як встановлено ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг виконавець зобов'язується за завданням замовника надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

За вимогами п.5 ч.1 ст.33 Закону України “Про телекомунікації” споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджує Кабінет Міністрів України виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

Як встановлено судом та зазначено вище, 25.01.2018р. між позивачем (виконавцем) та відповідачем (замовником) був підписаний договір №37-20 про надання телекомунікаційних послуг споживачам, які здійснюють їх закупівлю за державні кошти.

Згідно п.5.1.2 договору від 25.01.2017р. №37-20 замовник зобов’язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати отримані послуги.

Розрахунки за вказаним договором проводяться шляхом здійснення оплати замовником після пред’явлення виконавцем рахунку на оплату послуг (разом з рахунком надається акт здавання-приймання наданих послуг) або рахунка-акта на оплату послуг (при цьому рахунок-акт одночасно є актом здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг) за кожний розрахунковий період (п.3.1 договору).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем належним чином виконувались обов'язки, щодо надання замовнику телекомунікаційних послуг.

Позивачем нараховано відповідачу оплату за отримані послуги у розмірі 22871,21грн. та направлено відповідні рахунки-акти на адресу відповідача.

Проте, свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати позивачу грошових коштів в сумі 22871,21грн., всупереч ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, відповідач не виконав.

У відзиві на позов відповідач визнав наявність заборгованості перед позивачем в сумі 22871,21грн.

Таким чином, за висновками суду, відповідачем оплата наданих послуг протягом періоду з січня 2018р. по травень 2018р. (включно) не здійснювалась.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з того, що позов повністю доведений позивачем та обгрунтований матеріалами справи, враховуючи, що відповідач визнав суму основного боргу, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 22871,21грн., підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо заперечень відповідача проти задоволення заявленої до стягнення суми судового збору, суд зазначає, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність боржника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов’язання, а також від сплати судового збору.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.130 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи, що відповідач у відзиві на позовну заяву визнав суму основного боргу в розмірі 22871,21грн. суд на підставі ч.1 ст.130 Господарського процесуального кодексу України вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору в розмірі 881,00грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 91, 129, 231, 236-238, 240, 241, 247, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», м.Дніпро до Відділу освіти Селидівської міської ради, м.Селидове, Донецька область про стягнення заборгованості у сумі 22871,21грн. задовольнити.

Стягнути з Відділу освіти Селидівської міської ради (вул. Нагорна, буд. 36, м.Селидове, Донецька область, 85400; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (вул. Херсонська, буд. 26, м.Дніпро, 49600; ) заборгованість у сумі 22871,21грн. та витрати по оплаті судового збору у сумі 881,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Рішення складено та підписано 24.07.18р.

Суддя М.О. Лейба