УХВАЛА

17 липня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/3220/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Львова Б.Ю. (головуючий), Булгакової І.В. і Сухового В.Г.,

за участю секретаря судового засідання Крапивної А.М.,

представників учасників справи:

позивача - товариства з обмеженою відповідальністю "Редмонд-Україна" (далі - ТОВ "Редмонд-Україна") - Барабаша О.В., Козій Д.О.,

відповідачів: Державної служби інтелектуальної власності України (далі - Служба) - не з'явився,

товариства з обмеженою відповідальністю "Технопоіск" (общества с ограниченной ответственностью "Технопоиск"; далі - ТОВ "Технопоіск") - Дитинюка Я.Л.,

Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (далі - Міністерства) - Потоцького М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ТОВ "Редмонд-Україна" про перегляд постанови Верховного Суду від 27.03.2018 за нововиявленими обставинами

зі справи № 910/3220/17

за позовом ТОВ "Редмонд-Україна" до Служби, ТОВ "Технопоіск", Міністерства

про визнання недійсним свідоцтва України,

з оголошенням перерви в судовому засіданні з 10 по 17 липня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Редмонд-Україна" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про визнання недійсним свідоцтва України № 159383 на знак для товарів і послуг "RЕDMOND", а також просило зобов'язати Службу внести відповідні зміни до державного реєстру свідоцтв на знаки для товарів і послуг та здійснити необхідну офіційну публікацію.

Рішенням господарського суду міста Києва від 30.10.2017, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.12.2017, позов задоволено повністю.

Постановою Верховного Суду від 27.03.2018 касаційну скаргу ТОВ "Технопоіск" задоволено; рішення господарського суду міста Києва від 30.10.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.12.2017 зі справи № 910/3220/17 скасовано; у позові відмовлено.

У заяві про перегляд за нововиявленими обставинами названої постанови Верховного Суду ТОВ "Редмонд-Україна" просить скасувати відповідну постанову за нововиявленими обставинами та прийняти нову постанову, якою відмовити ТОВ "Технопоіск" у задоволенні касаційної скарги, а рішення господарського суду міста Києва від 30.10.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.12.2017 у цій справі залишити без змін. Заяву мотивовано тим, що: 22.05.2018 на адресу ТОВ "Редмонд-Україна" надійшов лист від представника ОСОБА_8 з повідомленням про факт реєстрації авторського права на твір за свідоцтвом від 04.04.2018 № 78104 - літературний твір "Редмонд" (дата подання заявки 14.02.2018), автором якого є ОСОБА_8, та надісланням цим листом копії ліцензійного договору від 20.12.2012 № 01, укладеного ОСОБА_8 і ТОВ "Редмонд-Україна" на право використання творів "Редмонд" і "Логотип "REDMOND" (виключна ліцензія), створених ОСОБА_8 03.03.2010, який у свою чергу був першим засновником позивача, тоді як ТОВ "Редмонд-Україна" не знало та не могло знати про факт реєстрації авторського права на час винесення спірної постанови від 27.03.2018 зі справи; сукупність вказаних обставин та нових документів спростовує пріоритет (першість) ТОВ "Технопоиск" у реєстрації спірного знака (10.08.2012) та підтверджує першість і первинне право щодо реєстрації спірного позначення "RЕDMOND" у якості знака для товарів і послуг за позивачем.

ТОВ "Технопоіск" у додаткових поясненнях на заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 27.03.2018 заперечує проти вимог заявника, вважаючи їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а тому просить у задоволенні даної заяви відмовити.

Клопотання ТОВ "Технопоіск" про залишення без розгляду заяви ТОВ "Редмонд-Україна" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного суду від 27.03.2018 зі справи мотивоване обізнаністю ТОВ "Редмонд-Україна" щодо факту реєстрації авторського права на згаданий твір за ОСОБА_8 та об'єктивною відсутністю підстав для перегляду судового рішення зі справи за нововиявленими обставинами Верховним Судом відхилено через відсутність процесуальних підстав для його задоволення.

За результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення Верховного Суду за нововиявленими обставинами Суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 320 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Відповідно до частини п'ятої статті 320 ГПК України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Водночас позовні вимоги у даній справі було мотивовано тим, що знак для товарів і послуг "RЕDMOND", власником якого є ТОВ "Технопоіск", є таким, що може ввести в оману щодо ТОВ "Редмонд-Україна", яке виробляє товар під добре відомою торговельною маркою "RЕDMOND", яка, у свою чергу, є частиною фірмового найменування позивача.

Наявність у громадянина ОСОБА_8 авторського права на твори "Редмонд" та "Логотип "REDMOND" або порушення відповідного права не були підставами позову, який розглянуто в даній справі.

Крім того, ці обставини не можна визнати такими, що не могли бути відомими позивачеві до здійснення відповідної реєстрації, оскільки авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення (частина друга статті 11 Закону України "Про авторське право і суміжні права"), а його подальша реєстрація правового значення для цього не має. Зазначене підтверджує й копія ліцензійного договору № 01, укладеного ОСОБА_8 і ТОВ "Редмонд-Україна" ще 20.12.2012.

При цьому пріоритет (першість) ТОВ "Технопоіск", про які йдеться в постанові Верховного Суду від 27.03.2018 зі справи, слід розуміти не як першість у створенні відповідного об'єкта (автором може бути виключно фізична особа; частина перша статті 11 Закону України "Про авторське право і суміжні права"), а як першість у реєстрації спірного знака для товарів і послуг (10.08.2012) у порівнянні з фірмовим найменуванням позивача (не раніше 09.11.2012) та з визнанням відповідної торговельної марки добре відомою (31.12.2015), що обумовлено межами предмета доказування в даній справі.

З огляду на наведене Касаційний господарський суд дійшов висновку про те, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими в розумінні приписів статті 320 ГПК України та не є істотними для розгляду даної справи (не спростовують висновків постанови Верховного Суду від 27.03.2018 зі справи), що, у свою чергу, виключає можливість задоволення відповідної заяви ТОВ "Редмонд-Україна".

У зв'язку з тим, що суд відмовляє в задоволенні згаданої заяви, а також враховуючи, що учасники справи не подавали заяв про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з поданням такої заяви, суд покладає на заявника витрати зі сплати судового збору за подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Керуючись статтями 129, 320, 325 ГПК України, Касаційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Редмонд-Україна" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 27.03.2018 зі справи № 910/3220/17 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Б. Львов

Суддя І. Булгакова

Суддя В. Суховий