РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
18.07.2018Справа № 910/5989/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Сокар Україна"
до Міністерства оборони України
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні
позивача Публічного акціонерного товариства "Банк "Восток"
про зобов`язання вчинити дії.
Суддя Сташків Р.Б.
Секретар судового засідання Жук В.М.

Представники сторін:
від позивача Ландишева С.М. (представник за довіреністю);
від відповідача не з`явився;
від третьої особи Неділько О.С. (представник за довіреністю).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про визнання такою, що не підлягає виконанню банківську гарантію № КГ2016-0088/1-88, видану Публічним акціонерним товариством «Банк «Восток» 13.05.2017 у зв`язку з закінченням строку її дії та зобов`язання Міністерства оборони України повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сокар Україна» забезпечення виконання договору №286/1/17-13 про постачання для державних потреб нафти і дистиляторів (авіаційний гас) для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) від 16.05.2017, а саме банківську гарантію від 13.05.2017 № КГ2016-0088/1-88, видану Публічним акціонерним товариством «Банк «Восток».
Вимоги позову мотивовані тим, що всупереч умов вказаного договору та закону відповідач не повертає позивачу видану банком гарантію, мотивуючи це неналежним виконання позивачем умов договору, що дає відповідачу право пред`являти вимоги, забезпечені спірною гарантією, тоді як позивач вважає, що забезпечений гарантією випадок правопорушення не настав (не було сукупності дій, які вказані в гарантії).
Відповідач позов не визнав, пославшись у відзиві зокрема на те, що Позивачем було порушено умови Договору щодо постачання продукції у встановлений строк, окрім цього, ним було поставлено продукцію не в повному обсязі.
Про поважні причини неявки в судове засідання представника Відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від Відповідача не надходило та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали розгляду спору у даному судовому засіданні. Відтак, судом не встановлено підстав для відкладення розгляду справи, встановлених ст. 202 ГПК України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі укладеного між Позивачем, як постачальником, та Відповідачем, як замовником, Договору про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (авіаційний гас), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) № 286/1/17/13 від 16.05.2017, постачальник зобов`язується постачати нафту та дистиляти, а замовник забезпечити приймання продукції та її оплату в визначеному асортименті, кількості, у строки і за цінами згідно з Специфікацією.
Пунктом 3.1. Договору визначено, що ціна даного Договору, з урахуванням ПДВ, становить 128100000,00 грн.
Відповідно до п. 4.1. Договору, розрахунок за фактично постачену продукцію здійснюється протягом 30 банківських днів з дати надання Постачальником до Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України належним чином оформлених документів.
Договір вважається виконаним, при умові постачання 100% продукції (п.5.5. Договору).
Згідно з викладеною Специфікацією у Договорі, визначено, що продукцію, у загальній кількості 6100,00 тонн, постачальник зобов`язаний поставити до 31.05.2017 включно.
Постачальник забезпечив виконання своїх зобов`язань за Договором у розмірі 5% від суми Договору, що підтверджується Банківською гарантією №КГ2016-0088/1-88 від 13.05.2017 на підставі Додаткового договору № КГ2016-0088/1-88 до Генерального договору про надання гарантій № КГ2016-0088/1 від 02.09.2016, укладеним між Позивачем та Третьою особою (п.11.1. Договору).
За умовами Банківської гарантії, Третя особа зобов`язується сплатити на рахунок Відповідача (Бенефіціара) будь-яку суму в межах невиконаного (неналежним чином виконаного) Позивачем (Принципалом) зобов`язання, що загалом не перевищує 6405000,00 грн., після одержання письмової вимоги Відповідача, що містить твердження про те, що Позивач не виконав свої зобов`язання щодо якості, кількості, строків постачання товару відповідно до Договору.
Договір поставки набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2017 року, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення. Після закінчення терміну дії договору, коригування зобов`язань здійснюються на підставі підписаних обома сторонами актів звіряння (п. 10.1. Договору).
Відповідно до п. 11.1.1. Договору, Відповідач зобов`язується повернути Постачальнику забезпечення виконання Договору не пізніше 5 банківських днів після документального підтвердження належного виконання договірних зобов`язань за якістю та кількістю.
Підставою для повернення забезпечення виконання цього Договору є виконання всіх умов Договору у визначені строки (п. 11.1.2. Договору)
Згідно з п. 11.1.3. Договору, якщо будуть мати місце порушення щодо виконання умов Договору, та/або буде здійснено постачання продукції неналежної якості, забезпечення виконання Договору не повертається.
Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною 1 статті 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
24.05.2017 Позивач звернувся до Відповідача з Листом №238, з проханням продовження строку поставки товару за Договором до 30.06.2017, проте Відповідач на даний лист відповіді не надав.
З метою внесення змін до Договору щодо строків поставки, Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сокар Україна» зверталось до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України про внесення змін до Договору поставки. Рішенням від 23.04.2018 у справі №910/21805/17 у позові відмовлено повністю, постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.07.2018 дане рішення залишено без змін.
Окрім цього, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2017 було відкрито провадження у адміністративній справі №804/2015/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газтрейд" до Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 , третя особа: Державне підприємство "Прозорро", в якому однією із вимог було зобов`язання Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України відмінити процедуру електронної закупівлі за переговорною процедурою: "Нафта і дистиляти (09130000-9) (авіаційний гас) Petroleum and distillates (09130000-9) (Aviation kerosene)" номер UA-2017-02-27- 001713-а y зв`язку з неможливістю усунення порушень, що виникли через виявлені порушення законодавства з питань закупівель.
Також, відповідною ухвалою від 22.03.2017 у задоволення клопотання про забезпечення позову судом до вирішення Дніпропетровським окружним адміністративним судом адміністративної справи № 804/2015/17 було заборонено ДП "ПРОЗОРРО" здійснювати будь-які дії з проведення електронного аукціону номер UA-2017-02-27- 001713-а в електронній системі закупівель, а також заборонено Міністерству оборони України здійснювати будь-які дії щодо проведення електронного аукціону номер UA-2017-02-27-001713-а в електронній системі закупівель, проводити переговори з учасниками процедури закупівлі, визначати переможця процедури закупівлі, укладати договір з переможцем процедури закупівлі.
Позивачу було відомо та за всіма обставинами він не міг не знати про існування встановленої судом заборони у період з 22.03.2017 по 26.04.2017 на проведення електронного аукціону номер UA-2017-02-27-001713-а, проведення переговорів із учасниками процедури закупівлі, визначення переможців процедури закупівлі та укладення договорів. Утім, відповідний Договір було укладено між сторонами пізніше, а саме 16.05.2017, підписуючи відповідну редакцію якого позивач погодився з передбаченими нею умовами щодо визначення строку поставки продукції до 31.05.2017 включно.
Судом встановлено факт того, що Позивачем було порушено умови Договору в частині поставки продукції у визначений строк, а саме до 31.05.2017, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: Актом приймання №34 від 27.06.2017; Актом приймання №8/8 від 15.06.2018; Актом приймання №2/47 від 20.06.2017; Актом приймання №35 від 27.06.2017; Актом приймання №36 від 29.06.2017; Актом приймання №2/48 від 20.06.2017; Актом приймання №205 від 21.06.2017; Актом приймання №37 від 29.06.2017; Актом приймання №9/9 від 19.06.2017; Актом приймання №8 від 20.06.2017; Актом приймання №2/49 від 20.06.2017; Актом приймання №2/50 від 20.06.2017; Актом приймання №38 від 30.06.2017; Актом приймання №10/10 від 20.06.2017; Актом приймання №9 від 20.06.2017; Актом приймання №39 від 03.07.2017; Актом приймання №40 від 04.07.2017; Актом приймання №11 від 05.07.2017; Актом приймання №4 від 20.06.2017; Актом приймання №5 від 20.06.2017; Актом приймання №6 від 21.06.2017; Актом приймання №7 від 21.06.2017.
Рішенням господарського суду міста Києва від 02.11.2017 у справі №910/17263/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сокар Україна» до Міністерства оборони України про стягнення 185999892,00 грн., на яке посилається Позивач, в якості підтвердження того факту, що ним було виконано добросовісно, у повному обсязі та належним чином зобов`язання передбачені Договором, позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, стягнено з відповідача 185999892,00 грн. заборгованості та 240000,00 грн. судового збору.
Даним рішенням судом було встановлено факт виконання Позивачем своїх зобов`язань за Договором щодо поставки товару у відповідній кількості та якості продукції, проте, строки поставки предметом розгляду даної справи не були.
Відповідно до ст. 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку.
Згідно з ст. 200 ГК України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.
Тобто, підставами, від яких залежить повернення позивачу банківської гарантії є належне виконання ним зобов`язань по поставці товару з дотриманням не тільки якості та кількості, а також і строків.
За таких обставин, оскільки поставка позивачем товару здійснена не у визначені Договором поставки строки, то має місце неналежне виконання забезпеченого гарантією зобов`язання, у зв`язку з чим підстави для її повернення відсутні.
Доводи Позивача щодо продовження строку поставки, спростовуються через відсутність домовленості між двома сторонами.
Відтак, враховуючи той факт, що Позивачем було порушено умови Договору в частині своєчасної поставки продукції та враховуючи умови Банківської гарантії, суд не вбачає достатніх підстав для задоволення позовних вимог.
Судові витрати, у які Позивачем включено лише витрати по оплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України у зв`язку з відмовою у позові Позивачу не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.
Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено: 20.07.2018

Суддя Р.Б. Сташків