ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.07.2018

Справа № 910/4559/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. за участю секретаря судового засідання Шнайдер К.Б., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом          Заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі:

1) Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області

2) Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області

до                     Дочірнього підприємства "АРОМАТ"

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів -

Головне управління ДФС у Чернігівській області

про                      стягнення 194 210, 98 грн.

за участю представників:

від прокурора: Колодяжна А.В.

від позивача 1: не з’явився

від позивача 2: не з’явився

від відповідача: не з’явився

від третьої особи: не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник прокурора Чернігівської області звернувся до Господарського суду міста Києва в інтересах держави в особі: 1) Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, 2) Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області з позовом до Дочірнього підприємства "АРОМАТ" про стягнення 194 210,98 грн. заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на порушення відповідачем прийнятих на себе зобов'язань за договором оренди землі від 21.11.2011 в частині внесення орендних платежів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.04.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/4559/18, залучено до участі у справі Головне управління ДФС у Чернігівській області як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів та призначено підготовче засідання у справі на 15.05.2018.

В судовому засіданні 15.05.2018, на підставі 183, 233 ГПК України, судом відкладено підготовче засідання на 11.06.2018, про що постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання та направлено позивачу 1, позивачу 2, відповідачу та третій особі ухвалу про виклик в судове засідання 11.06.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2018, у зв’язку із перебуванням 11 червня 2018 року судді Гулевець О.В. у відрядженні, підготовче засідання по справі №910/4559/18 призначено на 14.06.2018.

В судовому засіданні 14.06.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу №910/4559/18 до розгляду по суті на 10.07.2018, про що постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання. Позивачу 2, відповідачу та третій особі направлено ухвалу про виклик в судове засідання з розгляду справи по суті, що відбудеться 10.07.2018.

Представники позивача 1, позивача 2, відповідача та третьої особи в судове засідання не з’явились. Представник позивача був повідомлений про розгляд справи по суті, що підтверджується протоколом судового засідання від 14.06.2018. Представники позивача 2, відповідача та третьої особи також були повідомлені про розгляд справи по суті належним чином ухвалою суду від 14.06.2018, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення №315, №307, №520.

Третя особа реалізувала свої процесуальні права подавши 14.05.2018 до суду пояснення щодо позову, в яких підтримала позов заступника прокурора Чернігівської області.

Прокурор у судовому засіданні 10.07.2018 надав пояснення по суті позову, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

В судовому засіданні 10.07.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

21.11.2011 між Ніжинською районною державною адміністрацією (позивач 2, орендодавець) та Дочірнім підприємством "АРОМАТ" (відповідач, орендар) укладено договір оренди. Вказаний договір оренди зареєстрований в управлінні Держкомзему у Ніжинському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.11.2011 за № 001683.

Пунктом 1 договору сторони визначили, що орендодавець надає, згідно розпорядження Ніжинської райдержадміністрації від 09.12.2010 №684, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для обслуговування та експлуатації нежитлових будівель споруд по виробництву продуктів харчування, яка знаходиться за адресою Чернігівська область Ніжинський р-н, Вертіївська сільська рада.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 3,4400 га, в т.ч.: під нежитловими будівлями і спорудами по виробництву продуктів харчування 3,4400 га. Земельна ділянка під забудовою. На земельній ділянці знаходяться нежитлові будівлі згідно свідоцтва на право власності на нерухоме майно (п. 2, п. 3).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно із п. 4 договору оренди становить 1364890,80 грн.

Відповідно до п. 7, п. 9 договору оренди орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 9% від нормативної грошової оцінки, що становить 122840,17 грн. на рік з внесенням її щомісячно в рівних частках на поточний рахунок сільської ради.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням цільового призначення та індексів інфляції, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни чи продовження його дії (п. 8).

За умовами договору оренди сторони погодили, що у разі невнесення орендної плати у визначені договором строки справляється пеня на суму податкового боргу із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті (п. 12 договору).

Прокурор в обґрунтування заявленого позову посилається на те, що орендодавець вчасно та добросовісно виконав всі передбачені п. 27 договору обов’язки, зокрема, передав в користування орендарю земельну ділянку, що підтверджується актом визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та актом прийому-передачі.

Прокурор мотивуючи позовні вимоги посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору оренди від 21.11.2011 в частині своєчасної сплати орендної плати за земельну ділянку 3,4400 га на рахунок Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, внаслідок чого у відповідача за період з березня по грудень 2017 року утворилась заборгованість з орендної плати у сумі 194210,98 грн.

Порушення відповідачем умов договору вбачається також із листів Головного управління ДФС у Чернігівській області від 02.02.2018, від 19.02.2018.

Згідно із ст.131-1 Конституції України на прокуратуру покладено представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно із ч. 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Рішенням Конституційного суду України у справі № 1-1/99 від 08.04.1999 визначено, що інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" означає орган, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6,7,13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Відповідно до статті 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

У відповідності до ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, є зокрема, доходи місцевих бюджетів, інші кошти.

У відповідності до п. 14 ч. 1 ст. 69 Бюджетного кодексу України, до доходів загального фонду бюджетів міст районного значення, сільських, селищних бюджетів належать: надходження від орендної плати за користування майновим комплексом та іншим майном, що перебуває в комунальній власності, засновником яких є міські (міст районного значення), селищні та сільські ради.

Прокурор зазначає, що недоотримання орендної плати суттєво зменшує дохідну частину місцевого бюджету та у разі порушення матеріальних інтересів місцевого самоврядування, порушуються й інтереси держави в цілому.

Таким чином будь-які порушення у цій сфері спричиняють шкоду інтересам держави і є підставою для втручання органів прокуратури, у тому числі шляхом звернення до суду з позовом.

Як зазначено прокуратурою Чернігівської області, при наявності у орендаря простроченої заборгованості за договором оренди земельної ділянки, не зважаючи на тривалий характер порушень умов договору оренди земельної ділянки позивачі не звернулися до суду із позовом про стягнення заборгованості та, як наслідок, усунення порушень інтересів держави та поновлення її прав.

Приймаючи до уваги викладене вище, суд дійшов висновку, що звернення прокурора в інтересах держави в особі Заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області та Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області до господарського суду з даним позовом відповідає функціям позивачів та направлено на захист їх охоронюваних законом інтересів.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 759 ЦК України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Аналогічні норми містяться в положеннях ст. 283 Господарського кодексу України.

Згідно із ст. 13 Закону України "Про оренду землі" № 161-XIV від 06.10.1998, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 21 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України "Про оренду землі", розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

У відповідності до 288.1. статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки (п. 288.2, п. 288.4 ст. 288 Податкового кодексу України). Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

У відповідності до п. 7, п. 9 договору оренди орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 9% від нормативної грошової оцінки, що становить 122840,17 грн. на рік з внесенням її щомісячно в рівних частках на поточний рахунок сільської ради.

Матеріалами справи підтверджено, що у спірний період з березня 2017 року по грудень 2017 року відповідач здійснює користування земельною ділянкою загальною площею 3,4400 га за адресою Чернігівська область Ніжинський р-н, Вертіївська сільська рада.

За розрахунком наявним в матеріалах справи заборгованість відповідача з орендної плати за період з березня 2017 року по грудень 2017 року становить 194210,98 грн.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 288.7. статті 288 Податкового кодексу України визначено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

У відповідності до пунктів 285.1., 285.2. статті 285 Податкового кодексу України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Згідно із п. 286.2. ст. 286 Податкового кодексу України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, на виконання наведеної норми податкового законодавства, відповідачем було подано податкову декларацію (уточнюючу податкову декларацію) з плати за змелю за 2017 рік.

Відповідно до п. 287.3. ст. 287 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Судом встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем за договором оренди за період з березня 2017 року по грудень 2017 року у сумі 194210,98 грн. належним чином доведена. Відповідачем доказів оплати вказаної заборгованості не надано.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оскільки, невиконане зобов'язання за договором оренди від 21.11.2011 у розмірі 194210,98 грн. підтверджується матеріалами справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення 194210,98 грн.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оскільки невиконане зобов'язання за договором оренди від 21.11.2011 за період з березня 2017 року по грудень 2017 року у розмірі 194210,98 грн. підтверджується матеріалами справи, доказів оплати вказаної суми заборгованості відповідачем не надано, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 194210,98 грн.

Враховуючи вищевикладене, повно і всебічно з’ясувавши обставини справи, суд задовольняє позов заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі: Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області до Дочірнього підприємства "АРОМАТ" про стягнення 194 210,98 грн. заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Дочірнього підприємства "АРОМАТ" (01010, м. Київ, вулиця ІВАНА МАЗЕПИ, будинок 10, ідентифікаційний код 30737268) на користь Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області (16624, Чернігівська обл., Ніжинський район, село Вертіївка, вулиця МИРУ, будинок 126, ідентифікаційний код 04414313) заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою у сумі 194210,98 грн.

Стягнути з Дочірнього підприємства "АРОМАТ" (01010, м. Київ, вулиця ІВАНА МАЗЕПИ, будинок 10, ідентифікаційний код 30737268) на користь прокурори Чернігівської області (14000, Чернігівська обл., місто Чернігів, вулиця КНЯЗЯ ЧОРНОГО, будинок 9, ідентифікаційний код 02910114) судовий збір у розмірі 2913,16 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Повний текст рішення складено та підписано: 17.07.2018

Суддя                                                                                                              О.В. Гулевець