КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2018 р. Справа№ 910/2898/18
Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Власова Ю.Л.

секретар судового засідання Добрицька В.С.

учасники справи:

позивача: Горбань Р.О.

відповідача: Курач А.В.

відповідача: Ніколова В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України

на рішення Господарського суду м. Києва

від 17.05.2018 (повний текст складено 30.05.2018)

у справі № 910/2898/18 (суддя Плотницька Н.Б.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВC Технолоджі"

до Міністерства оборони України

про зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.05.2018 у справі №910/2898/18 позов задоволено повністю. Зобов`язано Міністерство оборони України (03168, місто Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 6, ідентифікаційний код 00034022) протягом 30 (тридцяти) календарних днів виконати обов`язки за державним контрактом від 31.10.2017 № 403/1/17 про поставку продукції Товариства з обмеженою відповідальністю "ВС Технолоджі" (01133, місто Київ, вулиця І. Мечникова, будинок 10/2, ідентифікаційний код 30574751) за державним замовленням відповідача, щодо виконання приймання товару, а саме: забезпечити проведення приймального контролю якості товару та подальше приймання від Товариства з обмеженою відповідальністю "ВС Технолоджі" поставленого товару сканерно-плотерну систему "Сканкарт-М1" у кількості 24 (двадцять чотири) комплекти загальною вартістю 5 941 202 (п`ять мільйонів дев`ятсот сорок одна тисяча двісті два) грн 00 коп. Стягнуто з Міністерства оборони України (03168, місто Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 6, ідентифікаційний код 00034022) та користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВС Технолоджі" (01133, місто Київ, вулиця І. Мечникова, будинок 10/2, ідентифікаційний код 30574751) судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн 00 коп.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу, в якій просило суд відкрити апеляційне провадження, рішення Господарського суду м. Києва від 17.05.2018 у справі №910/2898/18 скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Зокрема, апелянт зазначав, що позивачем умови Контракту щодо постачання продукції в зазначений термін не виконані, продукцію у кількості 24 комплекти загальною вартістю 5 941 202,00 грн не поставлено чим і порушено умови Контракту, оскільки позивачем порушено умови Контракту, в частині постачання продукції, тому у Міністерства оборони України відсутні підстави для прийняття продукції і в подальшому реєстрації зобов`язань в органах Державної казначейської служби України суми за прийняту продукцію.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2018 апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2018 у справі №910/2898/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Андрієнка В.В., судді Буравльов С.І., Власов Ю.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.07.2018 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 17.07.2018.

17.07.2018 до відділу забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (прийом документів) Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив суд залишити рішення Господарського суду від 17.05.2018 у справі №910/2898/18 без змін, а апеляційну скаргу Міністерства оборони України без задоволення.

В судове засідання, яке відбулось 17.07.2018 з`явились представники позивача та відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ГПК України, у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Частиною 7 вказаної статті передбачено, що закінчивши з`ясування обставин і перевірку їх доказами, суд апеляційної інстанції надає учасникам справи можливість виступити у судових дебатах у такій самій послідовності, в якій вони давали пояснення.

Отже, враховуючи вищенаведене, головуючим суддею, з дотриманням норм процесуального права, було оголошено про судові дебати. Представник відповідача, підтримав доводи наведені в апеляційній скарзі, з обґрунтуваннями, які були викладені в ній, та просив суд скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 17.05.2018 та задовольнити вимоги відповідача в повному обсязі. Представник позивача заперечував щодо доводів наведених в апеляційній скарзі, наполягав на законності рішення суду першої інстанції, та просив суд залишити його в силі.

Відповідно до частини 9 ст. 270 ГПК України, після закінчення дебатів суд виходить до нарадчої кімнати.

Отже, після проведення колегією суддів наради, головуючий суддя оголосив вступну та резолютивну частини постанови у даній справі, якою апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишено без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 17.05.2018 без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст . 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 30.06.2017 по 31.10.2017 Міністерством оборони України згідно Закону України "Про публічні закупівлі" в електронній системі закупівель (https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2017-06-30-001590-b) було проведено відкриті торги на закупівлю Лічильної та обчислювальної техніки (30140000-2) (сканерно-плотерна система "Сканкарт" або еквівалент) ідентифікатор закупівлі UA-2017-06-30-001590-Ь.

Для участі у зазначеній процедурі торгів було подано тендерні пропозиції наступних учасників: Товариство з обмеженою відповідальністю "ВС Технолоджі", Товариство з обмеженою відповідальністю "Грін Лайт корпоративні рішення", Товариство з обмеженою відповідальністю "Айті- Солюшнс", Товариство з обмеженою відповідальністю "AM Інтегратор Груп", Товариство з обмеженою відповідальністю "Техніка для бізнесу", Товариство з обмеженою відповідальністю "Айті-Солюшнс".

До аукціону замовником були допущені тендерні пропозиції наступних учасників: Товариство з обмеженою відповідальністю "ВС Технолоджі", Товариство з обмеженою відповідальністю "Грін Лайт корпоративні рішення", Товариство з обмеженою відповідальністю "AM Інтегратор Груп".

Тендерним комітетом замовника у відповідності до частини шостої статті 28 Закону України "Про публічні закупівлі" переможцем торгів у процедурі торгів визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "ВС Технолоджі" (витяг з протоколу від 20.10.2017 №75/429/17 опубліковано 20.10.2017).

31.10.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВС Технолоджі" (виконавець за договором) та Міністерство оборони України (замовник за договором) укладено державний контракт на поставку (закупівлю) продукції за державним оборонним замовленням № 403/1/17/70, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується поставити замовнику з дотриманням вимог законодавства лічильну та обчислювальну техніку (30140000-2) (сканерно-плотерна система "Сканкарт" або еквівалент), а саме сканерно-плотерну систему "Скаикарт-М.1" з програмним забезпеченням, зазначену в специфікації (додаток 1 до контракту), а замовник - прийняти через 5277 військове представництво Міністерства оборони України: 03148, м. Київ, проспект Леся Курбаса, 2-6 (далі - представник замовника) та вантажоодержувача - військову частину НОМЕР_1 (08298, Київська обл., смт. Коцюбинське, вул. Пономарьова, 24), та оплатити таку продукцію.

Відповідно до пункту 10.1 контракт набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2017.

У відповідності до пункту 3.1. договору поставка виконавцем та приймання вантажоодержувачем продукції за контрактом здійснюється у місці поставки на підставі видаткової накладної з оформленням вантажоодержувачем акту за формою № 4.

Згідно з пунктом 3.7 договору прийнята представництвом замовника продукція поставляється виконавцем відповідно до умов DDP на склад замовника згідно з міжнародними правилами тлумачення термінів "Інкотермс" у редакції 2010 року та передається вантажоодержувачу за адресою, вказаною у специфікації.

Пунктом 3.10. договору визначено, що датою виконання виконавцем зобов`язань щодо поставки продукції є дата підписання вантажоодержувачем акта за формою № 4. Датою виконання умов контракту є дата підписання сторонами акта приймання-передачі продукції.

Відповідно до пункту 4.1 договору виконавець зобов`язаний поставити продукцію згідно з умовами контракту не пізніше строку, визначеного специфікацією, та надати замовнику документи згідно з пунктом 2.7 контракту.

Як додаток 1 до державного контракту від 31.10.2017 № 403/1/17/70 між сторонами було підписано специфікацію поставки, відповідно до умов якої сторони визначили, що поставка здійснюється у термін до 31.10.2017.

Отже, як було вірно встановлено судом першої інстанції, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 265 Господарського кодексу України раїни визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Дана норма кореспондується зі ст. 712 Цивільного кодексу України, відповідно до якої за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною 4 статті 265 Господарського кодексу України сторони для визначення умов договорів поставки мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим Кодексом чи законами України.

Реалізація суб`єктами господарювання товарів не господарюючим суб`єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (частина 6 статті 265 Господарського кодексу України).

В силу ч.2 ст.712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Нормами частини 1 статті 656 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно з частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

У відповідності до норм частини 1 та частини 2 статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Приписами статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст.ст. 251, 252 Цивільного кодексу України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Вимогами ст. 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, листом № 221 від 27.12.2017 позивач звернувся до Командира військової частини НОМЕР_2 з проханням підтвердження факту виконання поставки 27.12.2017 та наявності на складі сканерно-плотерних систем "Сканер-М1" (лічильна та обчислювальна техніка (30140000-2), згідно державного контракту № 403/1/17/70 від 31.10.2017 у кількості 24 комплекти.

В подальшому, листом № 12 від 04.01.2018 від тимчасово виконуючого обв`язки командира військової частини НОМЕР_3 до позивача надійшов лист з підтвердженням того, що з 27.12.2017 у військової частини НОМЕР_3 знаходяться сканерно-плотерних систем "Сканер-М1" у кількості 24 комплекти та готові до прийняття. Також позивача повідомлено, що відповідно до телеграми тимчасово виконуючого обов`язки начальника Центрального управління воєнно-топографічного та навігації Головного управління оперативного забезпечення Збройних Сил України від 29.12.2017 № 343/5/3320 та листа тимчасово виконуючого обов`язки директора Департаменту військово-технічної політики, розвитку озброєння та військової техніки Міністерства оборони України від 26.12.2017 № 403/2/3/10736 військовій частині НОМЕР_3 , як вантажоодержувача, доручено здійснювати приймання продукції за умови підтвердження якості СПС "Сканкарт-МІ" посвідченням військового представництва.

Станом на 04.01.2018 представник замовника - 5277 військове представництво Міністерства оборони України (м. Київ) до військової частини НОМЕР_4 для підтвердження якості вищезазначеної системи не прибув.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено та не заперечується відповідачем, відповідач в порушення норм чинного законодавства України та умов державного контракту на поставку (закупівлю) продукції за державним оборонним замовленням № 403/1/17/70 від 31.10.2017, не виконав взяті на себе зобов`язання щодо прийняття поставленого позивачем товару - сканерно-плотерну систему "Сканкарт-М1" у кількості 24 комплекти.

Відповідно до ст. 689 ЦК України, покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

В апеляційній скарзі, відповідач зазначав, що оскільки позивачем було прострочено терміни поставки товару, у відповідності до умов державного контракту на поставку (закупівлю) продукції за державним оборонним замовленням № 403/1/17/70 від 31.10.2017 та норм чинного законодавства України, то у відповідача відсутні підстави приймати та оплачувати зазначений товар.

Однак, вказані доводи колегією суддів вважаються безпідставними, оскільки судом було встановлено факт невиконання відповідачем обов`язку щодо прийняття поставленого позивачем товару - сканерно-плотерну систему "Сканкарт-М1" у кількості 24 комплекти. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, в листі від 20.11.2017 №197 (адресований відповідачу) позивач зазначав, що договір з Підприємством відповідач уклав лише 31.10.2017, тобто зі спливом строку поставки, визначеним тенденрною документацією. Аналогічну правову позицію викладено в постанові ВГСУ від 09.10.2017 у справі № 910/1832/17.

Апелянт вказував, що судом не враховано, що строк дії договору закінчився, тому після спливу зазначеного строку, зобов`язання у Міністерства оборони України з приймання продукції припинилось, і підстав для прийняття продукції відсутні.

Також суд зазначає, що вищенаведене узгоджується з вимогами статті 689 ЦК України, відповідно до яких покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Беручи до уваги викладене та те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження внесення інших змін щодо строку дії укладеного між сторонами договору, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Таким чином, колегія суддів встановила, що обставини, на які посилається скаржник - Міністерство оборони України, в розумінні статті 86 ГПК України, не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2018 у справі №910/2898/18, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2018 у справі №910/2898/18 відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для його скасування, відсутні.

Судові витрати, згідно до ст. 129 ГПК України покласти на Міністерство оборони України.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2018 у справі №910/2898/18 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/2898/18.

Повний текст постанови складено та підписано 19.07.2018.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

Ю.Л. Власов