РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2018Справа № 910/6008/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бонус Контракт"

про зобов'язання вчинити дії

Представники:

від позивача: Шапран Л.І.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бонус Контракт" (далі-відповідач) про зобов'язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Бонус Контракт" вчинити на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" наступні дії: провести монтажні роботи кондиціонерів у кількості 24 штук у виробничому підрозділі депо Київ-Пасажирський регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором поставки № ПЗ/Т-172033/НЮ від 22.12.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.05.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 07.06.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.06.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання у справі № 910/6008/18 призначено на 05.07.2018.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив.

Суд відзначає, що відповідач повідомлявся ухвалами суду про дату, час та місце розгляду даної судової справи, проте відзиву на позовну заяву відповідачем не подано, у судове засідання представників не направлено.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (стаття 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

В силу положень ст. 10 зазначеного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвали суду від 16.05.2018 та від 07.06.2018 були направлені судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03058, м. Київ, вул. Лебедєва-Кумача, буд. 5, проте, до суду повернувся конверт з ухвалою суду від 16.05.2018, поштове повідомлення про вручення або конверт з ухвалою суду від 07.06.2018 до суду не повернулися.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч. 2 ст.2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами 1, 2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливость ознайомитись, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 16.05.2018 та від 07.06.2018 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що представник відповідача був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка у судове засідання представників відповідача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 05.07.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

За результатами проведення процедури закупівлі «Відкриті торги» відповідно до вимог Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 № 922-VІІІ оголошення № UA-2017-11-17-000621-а, між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бонус Контракт" укладено договір поставки № ПЗ/Т-172033/НЮ від 22.12.2017, умовами якого передбачено, що постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупцю товар, відповідно до специфікації (додаток № 1), що є невід'ємною частиною цього договору, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити цей товар на умовах даного договору.

Найменування товару: Кондиціонер OLMOINNOVA OSH-08LD7W. Рік виготовлення товару: 2017. Виробник товару: GD Midea Commercial Air-Conditioning Equipment Co., Ltd. (п. 1.2. договору).

Відповідно до п.п. 3.1. та 3.3. договору, покупець зобов'язаний оплатити поставлений постачальником товар за ціною, вказаною у специфікації № 1 (додаток № 1). Сума по договору становить 154 800, 00 грн., у тому числі ПДВ 20 % - 25 800, 00 грн.

Згідно п. 4.2. договору, покупець здійснює оплату поставленого товару протягом 30 банківських днів з дня його отримання.

Днем отримання товару вважається день підписання сторонами або їх уповноваженими представниками накладної товару та акту прийому-передачі товару (п. 4.3. договору).

Пунктом 5.1. договору передбачено, що товар повинен бути поставлений покупцю не пізніше 20 робочих днів з моменту укладення договору.

За умовами п. 5.2. договору, товар постачається за рахунок та транспортом постачальника. Вантажоодержувачем за даним договором виступає: 03035, м. Київ, пл. П. Кривоноса, 4, виробничий підрозділ локомотивне депо Київ-Пасажирський.

У відповідності до п. 6.1. договору, покупець зобов'язаний, зокрема своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату за поставлений товар.

В свою чергу, постачальник зобов'язаний, зокрема поставити товар, у строк, встановлений цим договором (п. 6.3. договору).

Термін дії договору з моменту його підписання і до 31.12.2017, але в будь-якому випадку до виконання сторонами своїх зобов'язань в частині розрахунків за цим договором (п. 11.1. договору).

Додатком № 1 до договору, сторони погодили специфікацію, відповідно до якої, поставляється товар: Кондиціонер OLMOINNOVA OSH-08LD7W, рік випуску - 2017, кількість - 24 шт., загальна сума по договору - 154 800, 00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору відповідачем було поставлено позивачу товар на загальну суму 154 800, 00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 27 від 29.12.2017, яка підписана представниками сторін та скріплена печатками підприємств (копія наявна в матеріалах справи).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що гарантійним листом № 29/12 від 29.12.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Бонус Контракт" зобов'язалося провести монтажні роботи кондиціонерів у кількості 24 шт. у строк протягом 60 календарних днів з моменту підписання даного листа.

Проте, як зазначає позивач, станом на дату подання позовної заяви відповідач не виконав зобов'язання, роботи з монтажу кондиціонерів не проведені.

Листом-вимогою № 209 від 15.03.2018 позивач звернувся до відповідача, в якому просив невідкладно виконати взяті на себе зобов'язання: здійснити монтаж кондиціонерів, який отриманий відповідачем 20.03.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач на вищезазначений лист відповіді не надав.

Отже, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов'язання за договором поставки № ПЗ/Т-172033/НЮ від 22.12.2017, зокрема, щодо проведення монтажних робіт кондиціонерів у кількості 24 штук.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору поставки № ПЗ/Т-172033/НЮ від 22.12.2017, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором поставки.

Згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або пр-ипинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 691 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Згідно ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною другою статті 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як зазначено судом вище, за результатами проведення процедури закупівлі відкриті торги відповідно до вимог Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 № 922-VІІІ оголошення № UA-2017-11-17-000621-а, між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бонус Контракт" укладено договір поставки № ПЗ/Т-172033/НЮ від 22.12.2017, умовами якого передбачено, що постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупцю товар, відповідно до специфікації (додаток № 1), що є невід'ємною частиною цього договору, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити цей товар на умовах даного договору.

Відповідно до специфікації, що є додатком № 1 до договору, поставляється товар: Кондиціонер OLMOINNOVA OSH-08LD7W, рік випуску - 2017, у кількості - 24 шт., загальна сума по договору - 154 800, 00 грн.

Судом встановлено, що на виконання умов договору відповідачем було поставлено позивачу товар на загальну суму 154 800, 00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 27 від 29.12.2017, яка підписана представниками сторін та скріплена печатками підприємств (копія наявна в матеріалах справи).

Разом з тим, відповідно до п. 6 Тендерної документації, постачальник власними силами та за свій рахунок виконує встановлення кондиціонерів з використанням власних матеріалів з врахуванням відстані між зовнішнім та внутрішнім балконами 3 м. Монтаж кондиціонерів повинен включати в себе прокладання всіх комунікацій, необхідних для належної роботи кондиціонера, включаючи, але не обмежуючись, фреонову магістраль, кабелі електроживлення, декоративні короби, а також включати дозаправку фреона, послуги автошивки (за необхідності).

Відповідно до ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури.

Проте, роботи з монтажу кондиціонерів відповідачем не проведені, доказів зворотного суду не надано.

При цьому, гарантійним листом № 29/12 від 29.12.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Бонус Контракт" зобов'язалося провести монтажні роботи кондиціонерів у кількості 24 шт. у строк протягом 60 календарних днів з моменту підписання даного листа

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, суд приходить до беззаперечного висновку, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання з проведення монтажних робіт кондиціонерів.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач не надав суду доказів належного виконання свого зобов'язання щодо проведення робіт з монтажу кондиціонерів, чим порушив умови тендерної документації, договору поставки № ПЗ/Т-172033/НЮ від 22.12.2017 та положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача про зобов'язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Бонус Контракт" провести монтажні роботи кондиціонерів у кількості 24 штук у виробничому підрозділі депо Київ-Пасажирський регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" задовольнити.

2. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Бонус Контракт" (03058, м. Київ, вул. Лебедєва-Кумача, буд. 5, ідентифікаційний код - 40707329) вчинити на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ідентифікаційний код - 40075815) в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (01601, м. Київ, вул. Лисенка, буд. 6, ідентифікаційний код - 40081221) наступні дії: провести роботи з монтажу кондиціонерів у кількості 24 штук у виробничому підрозділі депо Київ-Пасажирський регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бонус Контракт" (03058, м. Київ, вул. Лебедєва-Кумача, буд. 5, ідентифікаційний код - 40707329) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ідентифікаційний код - 40075815) в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (01601, м. Київ, вул. Лисенка, буд. 6, ідентифікаційний код - 40081221) 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. - судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено: 16.07.2018.

Суддя Щербаков С.О.