ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.07.2018м. ДніпроСправа № 904/1525/18
за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ"

до Дочірного підприємства "СОЛОНЕТЕПЛОЕНЕРГО" Комунального підприємства "ДНІПРОТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпропетровської обласної ради"

про стягнення суми боргу, неустойки, інфляційних втрат та 3 % річних за неналежне виконання грошового зобов'язання за договором купівлі-продажу № 634/14-БО-3 від 03.12.13р. у розмірі 1 278 377,65 грн.

Суддя Юзіков С.Г.

при секретарі судового засідання Кулебі Т.Ю.

Представники:

Позивача - ОСОБА_1 дов. № 14-84 від 14.04.17р.

Відповідача - ОСОБА_2 дов. № 7/7 від 08.06.18р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача борг, неустойку, інфляційні втрати та 3 % річних за неналежне виконання грошового зобов'язання за договором купівлі-продажу № 634/14-БО-3 від 03.12.13р. у розмірі 1 278 377,65 грн.

Відповідач повідомив, що борг за спожитий природний газ у січні-грудні 2014р., він погасив до набрання чинності Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" у розмірі 674 818,02 грн. Борг, на який обґрунтовано нараховуються штрафні санкції, 3 % річних та індекс інфляції становить 563 341,42 грн. З урахуванням викладеного, Відповідач позов визнав частково, у частині стягнення основного боргу в розмірі 563 341,42 грн. та надав контррозрахунок пені, індексу інфляції та 3 % річних.

У судовому засіданні досліджено надані сторонами докази.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

03.12.13р. сторонами укладено Договір №634/14-БО-3 купівлі-продажу природного газу (далі Договір), за п.1.1. якого Продавець (Позивач) зобовязався передати у власність Покупцю (Відповідачеві) у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а Покупець зобовязався прийняти та оплатити цей природний газ (далі газ), на умовах цього Договору.

Газ, що продається за цим Договором, використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами (п.1.2. Договору).

Продавець передає Покупцю газ у пунктах приймання-передачі газу на вхідній запірній/відключній арматурі Покупця.

Право власності на газ переходить від Продавця до Покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ Покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, повязану з правом власності на газ (п.3.1. Договору).

Згідно з п.6.1. Договору оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

При невиконанні Покупцем вимог, передбачених у п.6.1. Договору, Продавець має право обмежити передачу газу Покупцеві або припинити передачу газу до повного погашення заборгованості за переданий газ по цьому Договору (п.6.2. Договору).

Відповідно до п.6.4. Договору у разі наявності заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості зі сплати пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних та судового збору Сторони погоджуються, що грошова сума, яка надійшла від Покупця, погашає вимоги Продавця у такій черговості, незалежно від призначення платежу визначеного Покупцем:

- у першу чергу відшкодовуються витрати Продавця, пов'язані з одержанням виконання;

- у другу чергу сплачуються інфляційні нарахування, відсотки річних, пені, штрафи;

- у третю чергу погашається основна сума боргу.

У разі невиконання Покупцем умов п. 6.1 цього Договору Продавець має право не здійснювати поставку газу Покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання Покупцем пункту 6.1 умов цього договору він зобов'язується сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу (п.7.2. Договору).

Строк, у межах якого Сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, встановлюється тривалістю у 5 років (п.9.3. Договору).

Розділом 11Договору передбачено, що Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін, і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2014 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

На виконання умов Договору, Позивач поставив, а Відповідач прийняв природний газ на загальну суму 1 238 159,44 грн., що підтверджуються актами приймання - передачі природного газу від 31.01.14р. за січень на суму 208 232,41 грн., від 28.02.14р. за лютий на суму 182 842,70 грн., від 31.03.14р. за березень на суму 111 033,23 грн., від 31.10.14р. за жовтень на суму 61 662,38 грн., від 30.11.14р. за листопад на суму 264 490,98 грн., від 31.12.14р. за грудень на суму 409 897,74 грн.

З розрахунку до позову, проведеного Позивачем, за спожитий природний газ за наведений період Відповідач розраховувався несвоєчасно, у звязку з чим за Відповідачем обліковується борг у розмірі 563 341,42 грн. Тобто, Відповідач за спожитий газ з Позивачем розрахувався з порушенням строків, встановлених п. 6.1 Договору.

Оскільки Відповідач порушив умови Договору щодо строку оплати спожитого газу, Позивач, з посиланням на п. 7.2 Договору, нарахував пеню 3 572,94 грн. за період з 15.02.14р. до 14.08.14р., 18 384,46 грн. за період з 15.03.14р. до 14.09.14р., 12 219,74 грн. за період з 15.04.14р. до 14.10.14р., 1 797,50 грн. за період з 15.11.14р. до 22.12.14р., 37 559,27 грн. за період з 16.12.14р. до 15.06.15р., 107 921,02 грн. за період з 15.01.15р. до 14.07.15р.

Крім того, з посиланням на ч. 2 ст. 625 ЦК України, на прострочений борг Відповідача, Позивач нарахував 3% річних 869,06 грн. за період з 15.02.14р. до 13.11.14р., 3 953,94 грн. за період з 15.03.14р. до 21.12.14р., 2 291,78 грн. за період з 15.04.14р. до 22.12.14р., 192,59 грн. за період з 15.11.14р. до 22.12.14р., 13 456,94 грн. за період з 16.12.14р. до 09.11.17р. та індекс інфляції 4 584,57 грн. за період з березня 2014р. по жовтень 2014р., 31 638,28 грн. за період з квітня 2014р. по жовтень 2014р., 15 456,56 грн. за період з травня 2014р. по листопад 2014р., 122 285,78 грн. за період з січня 2015р. по жовтень 2017р., 304 184,55 грн. за період з лютого 2015р. по жовтень 2017р.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

30.11.16р. набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" від 03.11.16 р., який визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до ст. 1 Закон України "Про заходи спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних, теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, зокрема, є кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Процедура врегулювання заборгованості - заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаеморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості. Реєстр підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості - державна відкрита, загальнодоступна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про підприємства та організації, які є учасниками процедури врегулювання заборгованості відповідно до цього Закону.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" від 02.06.05р. теплогенеруюча організація - суб'єкт господарської діяльності, який має у своїй власності або користуванні теплогенеруюче обладнання та виробляє теплову енергію.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про заходи спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних, теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" його дія поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Статтею 3 Закону України "Про заходи спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних, теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" передбачено, що для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Частиною 3 ст. 7 Закону України "Про заходи спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних, теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" передбачено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач повідомив, що борг за спожитий природний газ у січні-грудні 2014р., він погасив до набрання чинності Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" у розмірі 674 818,02 грн. Борг, на який обґрунтовано нараховуються штрафні санкції, 3 % річних та індекс інфляції становить 563 341,42 грн. З урахуванням викладеного, Відповідач позов визнав частково, у частині стягнення основного боргу в розмірі 563 341,42 грн. та надав контррозрахунок пені, індексу інфляції та 3 % річних.

За таких обставин, суд визнає обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи нарахування основного боргу у розмірі 563 341,42 грн.

Перевіривши розрахунки сторін, суд погоджується з сумою пені 144 537,31 грн., 3 % річних 47 938,11 грн. та індексу інфляції 328 117,73 грн., розрахованими Відповідачем.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково, до стягнення належать: 563 341,42 грн. основного боргу, 144 537,31 грн. пені, 328 117,73 грн. індексу інфляції, 47 938,11 грн. 3 % річних, решта позовних вимог не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на сторін, пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" до Дочірного підприємства "СОЛОНЕТЕПЛОЕНЕРГО" Комунального підприємства "ДНІПРОТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпропетровської обласної ради" про стягнення суми боргу, неустойки, інфляційних втрат та 3 % річних за неналежне виконання грошового зобов'язання за договором купівлі-продажу №634/14-БО-3 від 03.12.13р. у розмірі 1 278 377,65 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Дочірного підприємства "СОЛОНЕТЕПЛОЕНЕРГО" Комунального підприємства "ДНІПРОТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпропетровської обласної ради", 52400, Дніпропетровська область, смт Солоне, вул. Шевченко, 4 (код 02128135) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", 01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6 (код 20077720) 563 341,42 грн. основного боргу, 144 537, 31 грн. пені, 47 938,11 грн. 3 % річних, 328 114,73 грн. індексу інфляції, 16 258,97 грн. судового збору.

У решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23.07.2018

Суддя С.Г. Юзіков