Господарський суд
Житомирської області
________________________________________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"20" липня 2018 р. м. Житомир Справа № 906/610/18

Господарський суд Житомирської області у складі судді Терлецької-Байдюк Н.Я.,

перевіривши матеріали позовної заяви

1) Житомирської міської ради (м. Житомир)

2) Комунального підприємства "Житомирбудзамовник" Житомирської міської ради

(м. Житомир)

до 1) Оліївської сільської ради Житомирського району (с. Оліївка Житомирський район Житомирська область)

2) Житомирської районної ради Житомирської області (м. Житомир)

3) Житомирської обласної ради (м. Житомир)

про визнання незаконними і скасування рішень, визнання права комунальної власності територіальної громади м. Житомира на земельну ділянку площею 62,0 га,

ВСТАНОВИВ:

Житомирська міська рада та Комунальне підприємство "Житомирбудзамовник" Житомирської міської ради звернулись до Господарського суду Житомирської області з позовом до Оліївської сільської ради Житомирського району, Житомирської районної ради Житомирської області та Житомирської обласної ради про:

- визнання незаконним та скасування пункту 5 рішення виконавчого комітету Оліївської сільської ради Житомирського району від 17.09.1998 року № 50 "Про надання земельних ділянок";

- визнання незаконним та скасування рішення Житомирської районної ради від 29.10.1998 року "Про надання та припинення права користування земельними ділянками, затвердження технічного звіту",

- визнання незаконними та скасування пунктів 1.1 та 2 рішення Житомирської обласної ради від 03.12.2004 року №549 "Про зміни в адміністративно-територіальному устрої області" в частині переведення земельної ділянки до земель запасу Оліївської сільської ради в зв'язку з добровільною відмовою та зміною меж села Оліївки;

- визнання права комунальної власності територіальної громади міста Житомира на земельну ділянку площею 62,0 га, яка постановою Верховної Ради України від 31.08.1993 року №3419-ХІІ "Про вилучення і надання земельних ділянок для несільськогосподарських потреб та попереднє погодження місць розташування об'єктів" вилучена з запасу Оліївської сільської Ради народних депутатів Житомирського району Житомирської області під будівництво Північного житлового району міста Житомира та видано на неї Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії ЖТ-08-21 №000042.

Витрати по сплаті судового збору просять покласти на відповідачів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Судом встановлено, що звертаючись до суду з даним позовом, позивачами заявлено вимоги про визнання незаконними та скасування трьох рішень рад та про визнання права власності на земельну ділянку загальну площею 62,0 га.

Таким чином, позивачами заявлено три вимоги немайнового характеру і одну вимогу майнового характеру.

Пунктом 2 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України передбачено визначення ціни позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

За змістом п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви встановлюються у таких розмірах: майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В п. 2.2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року №7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" роз'яснено, що судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Отже, позовна вимога про визнання права власності на земельну ділянку носить майновий характер, і розмір ставки судового збору за її подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір".

У відповідності до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Держаний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року - 1762,00 гривні.

Таким чином, при зверненні з даним позовом до суду позивачі мали сплатити судовий збір з трьох вимог немайнового характеру та однієї вимоги майнового характеру.

Згідно із п.3 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Заявляючи вимогу про визнання права власності на земельну ділянку, позивачі не зазначили її вартість, не вказали загальну ціну позову, у зв'язку з чим суд не може перевірити правильність сплати судового збору у розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

Сплачений позивачами судовий збір у розмірі 3524,00грн. не може бути прийнятий судом як належний доказ сплати судового збору, оскільки він розрахований з двох вимог немайнового характеру.

Разом з цим позивачами взагалі не зазначена грошова оцінка земельної ділянки площею 62,0 га, та не надано доказів, які б підтверджували її вартість.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачами не виконано вимоги п.3 ч.3 ст.162, п.2 ч.1 ст.163, п.2 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України, що згідно ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Частинами 1, 2 ст.174 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Положеннями ч.3 ст.174 Господарського процесуального кодексу України визначено, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачам строк у 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення зазначених недоліків шляхом визначення ціни позову (з урахуванням вартості спірного майна - земельної ділянки), надання до суду документів на підтвердження вартості спірного майна - земельної ділянки, а також доказів сплати судового збору з трьох немайнових вимог в загальній сумі 5286,00грн. та вимоги майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, виходячи з вартості земельної ділянки.

За викладених обставин, керуючись ст.ст. 162, 164, 172, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Житомирській міській раді та Комунальному підприємству "Житомирбудзамовник" Житомирської міської ради протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, шляхом визначення ціни позову (з урахуванням вартості спірного майна - земельної ділянки), надання до суду документів на підтвердження вартості спірного майна - земельної ділянки, а також доказів сплати судового збору з трьох немайнових вимог в загальній сумі 5286,00грн. та вимоги майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, виходячи з вартості земельної ділянки.

3. Роз'яснити Житомирській міській раді та Комунальному підприємству "Житомирбудзамовник" Житомирської міської ради , що в разі не усунення всіх недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається заявникам згідно з ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

1 - в справу

2 ,3- заявникам (рек.з повід.)