ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2018 р. Справа №922/665/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І.,

при секретарі судового засідання Шило А.М.,

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився,

1-го відповідача - Фесун О.М., посвідчення НОМЕР_2 від 07.12.2017, дов. №28 від 02.01.2018,

2-го відповідача - Цехмістро О.О., дов.№05-10/4 від 02.01.2018,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ФОП Хижняка Олексія Сергійовича (вх.№1166Х/1-41 від 12.06.2018) на рішення Господарського суду Харківської області від 16.05.2018 у справі №922/665/18 (суддя Шарко Л.В., повний текст рішення складено 21.05.2018),

за позовом ФОП Хижняка Олексія Сергійовича, м. Харків,

до 1) Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах, м. Харків,

2) Управління державної казначейської служби України у Холодногірському районі м. Харкова, м. Харків,

про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

ФОП Хижняк Олексій Сергійович звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 29.03.2018) в якій просить суд стягнути з посадових осіб Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області (головний державний виконавець Фесун О.М.) шляхом списання коштів з рахунків Управління державної казначейської служби України у Холодногірському районі міста Харкова на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 43667,20 грн та моральну шкоду у розмірі 50000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 16.05.2018 в задоволенні позову відмовлено.

Позивач з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 16.05.2018 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування своєї позиції по справі апелянт зазначає, що суд першої інстанції не з'ясував обставину, що має значення у справі, а саме, що невиконання рішення в частині виселення апелянта у справі №922/1503/14 стало доказом для винесення рішення про стягнення заборгованості у справі №922/2331/17, яким стягнуто з апелянта на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованості за період з жовтня 2014 по квітень 2017 за неналежне виконання зобов'язань за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №13778 від 01.08.2011 в розмірі 40305,20 та 1600,00 грн судового збору, що призвело до завданню апелянту збитків.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 14.06.2018 відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою; відповідачам встановлено строк до 02.07.2018 на протязі якого вони мають право подати відзив на апеляційну скаргу, який повинен відповідати вимогам ч.2 ст.263 Господарського процесуального кодексу України, а також докази надсилання (надання) копії відзиву та доданих до нього документів учасникам провадження у справі. Призначено справу №922/665/18 до розгляду на 16.07.2018; повідомлено учасників апеляційного провадження про дату, час та місце розгляду справи в судовому засіданні.

20.06.2018 перший відповідач надав відзив на апеляційну скаргу (вх.№4786), в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, з огляду на недоведеність позовною заявою та доданими до неї документами наявності складу цивільного правопорушення.

Позивач до судового засідання Харківського апеляційного господарського суду 16.07.2018 не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП Хижняк О.С. особисто отримав копію ухвали суду про призначення справи до розгляду згідно наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення - 18.06.2018.

15.12.2017р. набула чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 285 Господарського процесуального кодексу України рішення суду апеляційної інстанції вручаються (видаються або надсилаються) в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу.

Згідно статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що позивач був повідомлений належним чином, явка представників сторін у судове засідання не була визнана обов'язковою, а наявних в справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, позиція апелянта повністю викладена в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні.

В судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 16.07.2018 представники відповідачів проти апеляційної скарги заперечували, просили оскаржуване рішення залишити без змін.

Враховуючи, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, зокрема, було надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених статтею 42 Господарського процесуального кодексу України, заслухано уповноважених представників сторін, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та розглянувши справу в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Прокурор Ленінського району м. Харкова звернувся до господарського суду в інтересах держави в особі Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради з позовом до Фізичної особи-підприємця Хижняк Олексія Сергійовича про стягнення на користь позивача заборгованість в сумі 26825,65 грн., з якого основний борг з орендної плати - 26417,67 грн., пеня - 407,98 грн., розірвання договору оренди №3003 від 18.05.2011 р., виселення ФОП Хижняк Олексія Сергійовича з займаних нежитлових приміщень поверху №10-2, 10-3 загальною площею 57,1 м2 в житловому будинку за адресою: м. Харків, вул. Карла Маркса, 30 літ. «Б-2», що належать до комунальної власності територіальної громади міста Харкова та відображається на балансі КП «Жилкомсервіс» та зобов'язання передати ці приміщення представнику Управління за актом приймання-передачі.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором оренди №3003, укладеним між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та Фізичною особою-підприємцем Хижняк Олексієм Сергійовичем від 18.05.2011 р. Судові витрати, пов'язані з розглядом справи просить покласти на відповідача.

Рішенням господарського суду Харківської області від 26.05.2014 по справі №922/1503/14 позов прокурора Ленінського району м. Харкова в інтересах держави в особі Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради задоволено, розірвано договір оренди №3003 від 18.05.2011, укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та Фізичною особою - підприємцем Хижняк Олексієм Сергійовичем.

Виселено Фізичну особу-підприємця Хижняк О.С. (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з займаних нежитлових приміщень поверху №10-2, 10-3 загальною площею 57,1 м2 в житловому будинку за адресою м. Харків, вул. Карла Маркса, 30, літ «Б-2», що належать до комунальної власності територіальної громади міста Харкова та відображається на балансі КП «Жилкомсервіс» та передати приміщення поверху №10-2, 10-3 загальною площею 57,1 м2 в житловому будинку за адресою: м. Харків, вул. Карла Маркса, 30, літ «Б-2», представнику Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 16; ) за актом приймання - передачі.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Хижняк О.С. на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради основний борг з орендної плати - 28019,75 грн., пеня - 407,98 грн. Також, стягнуто з Фізичної особи-підприємця Хижняк О.С. на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 4263,00 грн.

Господарським судом Харківської області 13.06.2014 на примусове виконання вищевказаного рішення, були видані відповідні накази, які направлено на адресу стягувачів, у відповідності до ст. 116 ГПК України.

На підставі ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» (від 21.04.1999 №606-ХІУ) Ленінським ВДВС 11.08.2014 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження вихідний номер 19793 за наказом 922/1503/14 від 13.06.2014 виданий Господарським судом Харківської області про стягнення виселення ФОП Хижняк Олексія Сергійовича із займаних нежитлових приміщень поверху №10-2, 10-3, загальною площею 57,1 кв.м. житлового будинку за адресою: м. Харків, вул. Карла Маркса, 30, літ. «Б-2», що належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова та відображається на балансі КП «Жилкомсервіс».

Рішенням господарського суду Харківської області від 28.09.2017 у справі №922/2332/17 стягнено з ФОП Хижняка О.С. на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за період з жовтня 2014 по квітень 2017 за неналежне виконання зобов'язань за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №13778 від 01.08.2011 в розмірі 40305,20 грн та 1600,00 грн судового збору.

Фізична особа - підприємець Хижняк О.С. 24.10.2017 звернувся до Господарського суду Харківської області у справі №922/1503/14 зі скаргою на бездіяльність органу ДВС, в якій просив суд: визнати незаконною бездіяльність посадових осіб міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області щодо не направлення ФОП Хижняку О.С. рекомендованою кореспонденцією постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області №922/1503/14 від 13.06.2014 про виселення останнього з відповідних нежитлових приміщень; визнати незаконною бездіяльність посадових осіб міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області щодо не направлення ФОП Хижняку О.С. рекомендованою кореспонденцією постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області №922/1503/14 від 13.06.2014 про виселення ФОП Хижняк О.С. з відповідних нежитлових приміщень; зобов'язати посадових осіб міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області винести постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області №922/1503/14 від 13.06.2014 про виселення ФОП Хижняк О.С. з відповідних нежитлових приміщень з підстав п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

28.02.2018 було винесено ухвалу Господарського суду Харківської області у справі №922/1503/14, якою визнано незаконною бездіяльність посадових осіб Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області щодо направлення боржнику (заявнику) рекомендованою кореспонденцією постанови про відкриття виконавчого провадження та бездіяльності з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області № 922/1503/14 від 13.06.2014 про виселення боржника (заявника) з відповідних нежитлових приміщень.

Так, позивач в позовній заяві у даній справі зазначає, що вказана бездіяльність посадових осіб ДВС є в причинному зв'язку з ухваленням рішення Господарського суду Харківської області від 28.09.2017р. по справі № 922/2332/17, яким стягнуто з позивача на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованості за період з жовтня 2014р. по квітень 2017р. за неналежне виконання зобов'язань за договором купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді №13778 від 01.08.2011 в розмірі 40305,20 грн. та 1600 грн. судового збору.

Крім того, позивач вказує, що з метою захисту його порушених прав, а саме: визнання бездіяльності ДВС незаконною, позивачем у справі №922/1503/14, при перегляді ухвали господарського суду Харківської області від 27.11.2017 про припинення провадження у справі у апеляційному порядку, було сплачено 1762,00 грн. судового збору. Однак, ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.03.2018 (суддя Сальнікова Г.І.) було відмовлено в задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення по справі №922/1503/14 за скаргою позивача на бездіяльність ДВС, яким стягнути з посадових осіб ДВС на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 1762,00 грн.

Тобто, позивач вважає, що йому завдано матеріальної шкоди на загальну суму 43667,20 грн.

Окрім того, позивач вказує, що бездіяльністю ДВС щодо примусового виконання рішення суду, йому завдано моральної шкоди в розмірі 50000,00 грн.

Мотивуючи прийняте рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вказав, що факт не вчинення дій щодо виконання рішення суду не є безумовною обставиною для висновку про наявність безпосереднього причинного зв'язку між невиконанням судового рішення, яке набрало законної сили та заподіяною шкодою; позивачем не надано суду доказів реального понесення збитків в сумі 41905,20 грн, які було стягнуто з позивача за рішенням суду від 28.09.2017 по справі №922/2332/7, а саме не надано доказів сплати позивачем даної заборгованості; позивачем, на підтвердження завдання йому моральної шкоди на суму 50000,00 грн не надано жодного доказу, а також не надано доказів обґрунтованості даної суми.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відшкодування майнової шкоди за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Статтею 1166 ЦК України унормовано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 ЦК України відповідно.

Ці підстави характеризуються особливостями суб'єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює як вказані органи, так і їх посадових чи службових осіб, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

При цьому, з урахуванням положень п. 10 ч. 2 ст. 16, статей 21, 1173 та 1174 ЦК України, шкода, завдана зазначеними органами чи (та) особами відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування лише у випадках визнання вказаних рішень незаконними й їх подальшого скасування або визнання дій або бездіяльності таких органів чи (та) осіб незаконними.

У розумінні наведених норм підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв'язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Шкода відшкодовується незалежно від вини таких органів.

Отже, зважаючи на предмет позову стягнення збитків на підставі ст. 1166 ЦК України, у предмет доказування входить наявність елементів складу правопорушення, однак насамперед слід з'ясувати сам факт завдання позивачу шкоди, завдання такої шкоди саме відповідачем та розмір збитків, надалі встановленню та співставленню підлягають інші елементи складу правопорушення як підстави для відшкодування збитків.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, особою, відповідальною за завдання збитків, у даному позові - позивач вважає Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах, зважаючи на те, що ухвалою від 28.02.2018 у справі № 922/1503/14 визнано незаконною бездіяльність посадових осіб Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області щодо направлення боржнику (заявнику) рекомендованою кореспонденцією постанови про відкриття виконавчого провадження та бездіяльності з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області № 922/1503/14 від 13.06.2014 про виселення боржника (заявника) з відповідних нежитлових приміщень.

Разом з тим, сам по собі факт не вчинення дій щодо виконання рішення суду не є безумовною обставиною для висновку про наявність безпосереднього причинного зв'язку між невиконанням судового рішення у справі №922/1503/174 про виселення позивача з приміщення, яке набрало законної сили, та заподіяною шкодою, яка на думку позивача понесена, у зв'язку з прийняттям рішенням в іншій справі №922/2331/17 про стягнення на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за період з жовтня 2014 по квітень 2017 за неналежне виконання зобов'язань за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 13778 від 01.08.2011.

При цьому, посилання апелянта на те, що невиконання рішення в частині виселення апелянта у справі №922/1503/14 стало доказом для винесення рішення про стягнення заборгованості у справі №922/2331/17, яким стягнуто з апелянта на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованості за період з жовтня 2014 по квітень 2017 за неналежне виконання зобов'язань за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №13778 від 01.08.2011 в розмірі 40305,20 та 1600,00 грн судового збору, що призвело до завданню апелянту збитків є необґрунтованими з огляду на наступне.

Предметом спору у справі №922/1503/14 було розірвання договору оренди №3003 від 18.05.2011, укладеного між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та Фізичною особою-підприємцем Хижняк Олексієм Сергійовичем та виселення Фізичної особи-підприємця Хижняк Олексія Сергійовича з займаних нежитлових приміщень поверху №10-2, 10-3 загальною площею 57,1 м2 в житловому будинку за адресою: м. Харків, вул. Карла Маркса, 30 літ. «Б-2», що належать до комунальної власності територіальної громади міста Харкова та відображається на балансі КП «Жилкомсервіс».

Тоді як предметом спору у справі №922/2331/17 є стягнення з Фізичної особи - підприємця Хижняк О.С. вартості спожитої теплової енергії в сумі 18501,68 грн., у зв'язку з тим, що між сторонами (КП «Харківські етплові мережі та ФОП Хижняк О.С.) склалися фактичні договірні відносини щодо постачання та споживання теплової енергії, що підтверджується матеріалами справи.

Більше того, суми стягуваної матеріальної шкоди в розмірі 41905,20 грн., які стягнуто на користь КП «Харківські теплові мережі» як заборгованості за період з жовтня 2014р. по квітень 2017р. за неналежне виконання зобов'язань за договором купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді №13778 від 01.08.2011р. та судовий збір в сумі 1600,00 не є збитками, оскільки позивачем не надано доказів їх реального понесення, тобто сплати даної заборгованості.

Щодо понесених позивачем збитків в сумі 1762,00 грн., що є сумою сплаченого судового збору за перегляд в апеляційному порядку ухвали Господарського суду Харківської області від 27.11.2017 про припинення провадження по справі №922/1503/14, то суд першої інстанції обґрунтовано визнав відсутність підстав для їх задоволення.

Апеляційний суд зазначає, що правових підстав для покладення відповідальності за правилами ст.1166 ЦК України на відповідачів немає в зв'язку з відсутністю повного складу цивільного правопорушення, оскільки: по-перше, позивачем не доведено виникнення у нього збитків на момент звернення до суду, по-друге, відсутня така майнова шкода, яка була б у причинно-наслідковому зв'язку з діями відповідача.

Для застосування статті 1166 ЦК України необхідно повний склад цивільного правопорушення, чого в даному спорі не встановлено.

Щодо вимоги позивача про стягнення з ДВС моральної шкоди в сумі 50000,00 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 23 ГПК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивачем, не підтвердження завдання йому моральної шкоди на суму 50000,00 грн., не надано жодного доказу, а також не надано доказів обґрунтованості даної суми, у зв`язку з чим в позові в даній частині, також, відмовлено.

З огляду на викладене, дослідивши фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення позову.

Приписами ст. 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Дана норма кореспондується зі ст. 46 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Згідно зі ст. ст. 73,74,77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безсторонньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення Господарський суд Харківської області забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх фактичних обставин справи, дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, у зв'язку з чим підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 269, 270, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Хижняка Олексія Сергійовича залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 16.05.2018 у справі №922/665/18 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний тест постанови апеляційного суду складено 18.07.2018.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.І. Сіверін

Суддя О.І. Терещенко