ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2018 року м. Черкаси

справа № 925/517/18

Господарський суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Копистири В.М., в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні розглянув справу за позовом заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області, м. Черкаси, бул. Шевченка, 185

та Черкаського державного житлово-побутового підприємства «Житлосервіс», м. Черкаси, вул. В.Чорновола, 261/1

до товариства з обмеженою відповідальністю «Три-С», м. Черкаси, вул. В.Чорновола, 257

про розірвання договору оренди, стягнення 10 975,16 грн. заборгованості та санкцій та зобовязання повернути нерухоме майно,

за участю повноважних представників сторін:

прокурор: Архипенко В.О. прокурор відділу за посадою;

від позивача (Фонд): ОСОБА_1 за довіреністю;

від позивача (ДЖПП): ОСОБА_2 директор за посадою;

від відповідача: не зявився.

Заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури звернувся в господарський суд Черкаської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області та Черкаського державного житлово-побутового підприємства «Житлосервіс» до товариства з обмеженою відповідальністю «Три-С», в якому просить суд:

- стягнути з ТОВ «Три-С» заборгованість з орендної плати згідно договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності від 01.09.2010р. №997 - в розмірі 10 975,16 грн., в тому числі 9 608,72 грн. основного боргу, 673,74 грн. пені та 692,70 грн. штрафу;

- розірвати договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності від 01.09.2010р. №997, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Черкаській області та ТОВ «Три-С»;

- зобовязати ТОВ «Три-С» повернути Черкаському державному житлово-побутовому підприємству «Житлосервіс» окреме індивідуально визначене нерухоме майно частину приміщень в одноповерховій адміністративно-виробничій будівлі площею 127,31 кв.м, розміщене за адресою: м. Черкаси, вул. Енгельса (ОСОБА_3), буд. 257, вартістю 149240 грн.;

- відшкодувати судові витрати.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, участь свого представника у судове засідання втретє не забезпечив, витребувані документи не надав, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач відзив на позов не надав.

Прокурор та представники позивачів, кожен окремо, вимоги підтримали.

Направлені відповідачу ухвали (відповідно до витягу з ЄДРПОУ, а.с. 29-34) про час і місце розгляду справи на адресу суду не поверталась. Ухвала суду направлена також на адресу засновника відповідача. Суд вчинив всі заходи для належного повідомлення відповідача про засідання суду.

Представник позивача повідомив, що відповідач обізнаний з вимогами до нього, але умисно не повідомляв прокурора, позивача та суд про визнання позову.

Суд вважає, що Відповідач належно був повідомлений про час і місце розгляду спору.

Сторони не змінили предмет чи підставу позову. Додаткових клопотань не подано.

На запитання головуючого присутні учасники судового засідання заявили:

про відсутність будь-яких інших доказів на підтвердження своїх доводів і пояснень;

про відсутність потреби у витребуванні інших доказів від учасників провадження у справі та інших осіб;

про можливість завершення дослідження обставин справи.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення прокурора та представників позивачів, судом встановлено такі взаємовідносини сторін:

01.09.2010р. між ТОВ «Три-С» (Орендар, відповідач у справі) та регіональним відділенням Фонду державного майна України в Черкаській області (Орендодавець, позивач у справі) був укладений договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності №997 (далі Договір), відповідно до якого Орендодавець передав Орендарю, а останній прийняв в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно - частину приміщень в одноповерховій адміністративно-виробничій будівлі (далі - майно) площею 127,31 кв.м, розміщене адресою: м. Черкаси, вул. Енгельса, 257, що обліковується на балансі Черкаського державного житлово-побутового підприємства «Житло сервіс», поштова адреса: 18018 м. Черкаси, вул. Енгельса, 261/1, банківські реквізити: р/р 7981 в Філії Центрального відділення ПІБ м. Черкаси, МФО 354091, (дачі - Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на 10.03.2010р. і становить 137300 (сто тридцять сім тисяч триста) гривень.

Відповідно до п. 1.2 Договору майно передається в оренду з метою використання: під виробництво сувенірної продукції - 114,25 кв.м., площ спільного користування - 13,06 кв.м.

Згідно п. 3.1 Договору оренди орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, за який є індекс інфляції) - квітень 2010 року - 1726,50 грн.

В разі своєчасного надання відповідних документів до застосованої орендної ставки може бути застосований коефіцієнт 0,7 (в частині площ, задіяних під виробництво). Орендна плата за перший місяць оренди - вересень 2010 року визначається Орендарем самостійно шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за травень - вересень 2010 року.

Відповідно до п. 3.3 Договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць

Умовами Договору оренди, зокрема пунктом 3.6, передбачено обовязок відповідача самостійно перераховувати орендну плату щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, у співвідношенні: 70% - до Державного бюджету на відповідний рахунок Держказначейства за місцезнаходженням обєкту оренди; 30% - на розрахунковий рахунок балансоутримувача відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Пунктами 3.7, 3.8 Договору визначено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожен день прострочення, включаючи день оплати. Нарахування пені припиняється через 12 місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано. У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, Орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

В пункті 3.10 Договору сторони встановили зобовязання Орендаря щодо сплати орендної плати забезпечуються у вигляді завдатку у розмірі трьох орендних плати за базовий місяць оренди 5179,50 грн., який сплачується на дату укладення договору і зараховується в рахунок орендної плати за останні місяці оренди.

30.09.2014р. між Орендарем та Орендодавцем було укладено договір №2 про внесення змін до договору оренди державного майна від 01.09.2010р. (а.с. 22-23).

31.12.2014р. між Орендарем та Орендодавцем було укладено договір №3 про внесення змін до договору оренди державного майна від 01.09.2010р. (а.с. 24).

20.09.2016р. між Орендарем та Орендодавцем було укладено договір №4 про внесення змін до договору оренди державного майна від 01.09.2010р. (а.с. 26).

Відповідач не виконав умови Договору належним чином, у звязку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем по орендній платі за період з липня 2017 року по лютий 2018 року до держбюджету в розмірі 9608,72 грн. (а.с. 27), що стало причиною звернення прокурора та позивача до суду за захистом порушеного права державного органу та примусового стягнення боргу.

Відповідачу на суму боргу нараховані до стягнення пені та штраф.

Відповідач вимоги позивача не спростував. Доказів виконання ним зобовязання чи сплати заборгованості позивачу не надано.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності та за своїм внутрішнім переконанням, заслухавши пояснення прокурора та представників позивачів, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких правових підстав та мотивів.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто зясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Сторони за договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності від 01.09.2010р. №997 (а.с 15-21) є субєктами господарювання та самостійними юридичними особами, що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Між сторонами виникли та існують договірні відносини оплатного використання обєкту частину приміщень в одноповерховій адміністративно-виробничій будівлі (далі - майно) площею 127,31 кв.м, розміщене адресою: м. Черкаси, вул. Енгельса, 257 (вул. В.Чорновола, 257), на підставі письмового строкового оплатного двостороннього консенсуального договору.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) субєкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобовязання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ положення ст. 93 Цивільного кодексу України.

Згідно ч.1 ст. 173 ГК України зобовязання, що виникає між субєктами господарювання, в силу якого один субєкт зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта, або утриматися від певних дій, а інший субєкт має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку, є господарським зобовязанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобовязання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності від 01.09.2010р. №997 не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним та не розірваний в установленому порядку. Суд також враховує презумпцію правомірності правочину (положення ст. 204 ЦК України).

Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Укладений між сторонами правочин за своєю правовою природою є договором найму (оренди), який підпадає під правове регулювання Глави 58 статей 759-797 Цивільного кодексу України, параграфу 5 глави 29 Господарського кодексу України та Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

В силу п. 1 ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до пункту 6 статті 283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно частини 1 статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

В частині 1 статті 286 ГК України вказано, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Згідно ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендна плата - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування обєктом незалежно від результату господарської діяльності.

Розмір орендної плати, яку був зобовязаний сплачувати відповідач, змінювався на протязі дії договору у звязку з індексацією, що передбачено умовами договору. Договором не передбачено отримання окремої згоди відповідача на таку зміну розміру орендної плати, що відповідає приписам ст. 651, 652 ЦК України.

Таким чином, у відповідача виникло зобовязання щодо внесення орендної плати за оренду обєкта нерухомості на умовах договору за період з липня 2017 року по лютий 2018 року включно в сумі 9 608,72 грн. (а.с. 27).

Відповідно до п. 1 ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

В п. 3 ст. 291 ГК України встановлено, що договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

В п. 10.9 Договору сторони погодили, що у разі припинення або розірвання договору майно протягом трьох робочих днів повертається Балансоутримувачу.

Частиною 3 ст. 26 Закону «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Згідно ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, які до інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 284 ГК України орендна плата є істотною умовою договору оренди.

Оскільки, Відповідачем не виконано умови договору оренди систематично, з липня 2017 року по лютий 2018 року в строк більше трьох місяців - не сплачується орендна плата, тому даний договір підлягає розірванню за рішенням суду.

Суд вважає право позивача на належне отримання орендної плати порушеним, факт господарського порушення з боку відповідача доведеним, а тому вважає за необхідне вимоги задовольнити, розірвавши договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна від 01.09.2010р. №997, що належить до сфери державної власності.

Наявність заборгованості по грошовому зобовязанню відповідача підтверджується поданими документами в справу.

Відповідач не спростував належними доказами вимоги позивача та не надав доказів погашення боргу перед позивачем в повному обсязі по оренді обєкта нерухомості.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Суд вважає, що позивачем використано належний спосіб захисту свого порушеного права відповідно до приписів ст.ст. 15, 16 ЦК України.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заборгованість по оренді обєкта нерухомості на умовах договору за період з липня 2017 року по лютий 2018 року включно в сумі 9 608,72 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Штрафними санкціями у відповідності з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 3.8 Договору у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, Орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

Таким чином Відповідачу нарахований штраф у сумі 692,70 гри.

Розрахунок вимоги виконано вірно. 692,70 грн. штрафу підлягає стягненню на користь позивача ФДМУ.

Разом з тим, за порушення строків сплати Позивач нарахував Відповідачу пеню у сумі 673,74 гри.

На підставі наявного прострочення грошового зобовязання Позивачем нараховано Відповідачу 278 455,51 грн. пені за період з 16.08.2017р. по 03.04.2018р. з урахуванням п.3.7. Договору, які просить стягнути з Відповідача з урахуванням облікової ставки НБУ за спірний період.

Пеня, за визначенням частини третьої статті 549 ЦК України, це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобовязання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожний день прострочення виконання.

Відповідно до п. 3.7 Договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному п.3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати. Нарахування пені припиняється через 12 місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконане.

Забезпечення виконання зобовязання у виді неустойки оформлено між сторонами письмовим договором (п. 3.7) відповідно до положень та вимог ст.ст. 546-549 ЦК України.

Розрахунок перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу «Ліга-Закон» за період з 16.08.2017р. по 03.04.2018р. Розрахунок виконано вірно. Вимога про стягнення 673,74 гри. пені підлягає до задоволення на користь позивача ФДМУ.

Статтею 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», встановлено, що у разі розірвання договору оренди орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Оскільки суд прийшов до висновку про розірвання договору оренди, то згідно зі ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» відповідач зобов'язаний повернути позивачу об'єкт оренди: частину приміщень в одноповерховій адміністративно-виробничій будівлі площею 127,31 кв.м, розміщене за адресою: м. Черкаси, вул. Енгельса (ОСОБА_3), буд. 257, вартістю 149240 грн.

Відповідно до ст.ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обовязок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого субєктивного права.

Відповідач не спростував доводи позивача та не подав доказів належного виконання договору оренди нерухомого майна. Суд вважає, що відповідач не скористався своїм процесуальним правом.

Суд зазначає, що здійснення оплати відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання заперечень суду по суті спору чи доказів про проведення розрахунку. Відповідач не надав доказів обєктивної неможливості заперечення вимог чи погашення боргу.

Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати належить покласти на Відповідача повністю та стягнути на користь прокуратури Черкаської області 5 286,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Розірвати договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності від 01.09.2010р. №997, що укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Черкаській області, м. Черкаси, бул. Шевченка, 185, ідентифікаційний код 21368158, номер рахунку в банку невідомий

та товариством з обмеженою відповідальністю «Три-С», м. Черкаси, вул. В.Чорновола, 257, ідентифікаційний код 14199318, номер рахунку в банку невідомий.

Зобовязати товариство з обмеженою відповідальністю «Три-С», м. Черкаси, вул. В.Чорновола, 257, ідентифікаційний код 14199318, номер рахунку в банку невідомий

повернути Черкаському державному житлово-побутовому підприємству «Житлосервіс», м. Черкаси, вул. В.Чорновола, 261/1, ідентифікаційний код 31782788

окреме індивідуально визначене нерухоме майно частину приміщень в одноповерховій адміністративно-виробничій будівлі площею 127,31 кв.м, розміщене за адресою: м. Черкаси, вул. Енгельса (ОСОБА_3), буд. 257, вартістю 149240 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Три-С», м. Черкаси, вул. В.Чорновола, 257, ідентифікаційний код 14199318, номер рахунку в банку невідомий

на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області, м. Черкаси, бул. Шевченка, 185, ідентифікаційний код 21368158, номер рахунку в банку невідомий з наступним перерахуванням до державного бюджету

9 608,72 грн. основного боргу, 673,74 грн. пені та 692,70 грн. штрафу.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Три-С», м. Черкаси, вул. В.Чорновола, 257, ідентифікаційний код 14199318, номер рахунку в банку невідомий

на користь прокуратури Черкаської області, м. Черкаси, бульв. Шевченка, 286, , р/р 3751 в Державній казначейській службі України, МФО 820172, за кодом класифікації видатків бюджету 2800

5 286,00 грн. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції на вказане рішення.

Повне рішення складено 13.07.2018р.

Суддя Г.М. Скиба