ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" липня 2018 р. Cправа № 902/204/18

Господарський суд Вінницької області у складу судді Матвійчука Василя Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «А-ВАНТАЖ»

(вул. Метростроївська, 5/775, м. Дніпро, 49128)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Барський птахокомбінат»

(вул. Кармелюка, буд. 65-А, с. Заможне, Барський район, Вінницька область, 23007)

про стягнення 142362,93 грн.

за участю секретаря судового засідання Незамай Д.Д.,

представників сторін:

позивача не з'явився;

відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «А-ВАНТАЖ» звернулось до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Барський птахокомбінат» заборгованості в загальному розмірі 142 362,93 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором на транспортно-експедиційне обслуговування по перевезенню вантажів у міжнародному сполучені № 101116 від 10.11.2016р в частині проведення розрахунків за надані послуги .

Ухвалою суду від 27.04.2018р. за вказаним позовом відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 23.05.2018р.

Ухвалою суду від 23.05.2018р. розгляд справи відкладено на 26.06.2018р.

Ухвалою суду від 26.06.2018р закрито підготовче провадження та призначено справу для судового розгляду по суті на 16.07.2018р.

На визначену судом дату представник позивача не зявився, пояснень причин неявки суду не повідомив, хоча про дату час та місце судового засідання повідомлявся ухвалою суду, яка надсилалась рекомендованою кореспонденцією.

Відповідач правом участі в засіданні суду також не скористався, визначених ухвалами суду не подав. Про проведення судового засідання останній повідомлений завчасно та належним чином, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення за вх. номером 5890 від 12.07.2018р.

За таких обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення сторін про дату, час та місце судового слухання.

При цьому, статті 42, 46 Господарського процесуального кодексу України зобов'язують сторони користуватись рівними їм процесуальними правами.

Враховуючи те, що норми статей 182, 183, Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 3 частини 1 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Положеннями ст. 178 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Частиною першою ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Будь-яких письмових заяв і клопотань на день розгляду справи від відповідача щодо відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

У зв'язку з вищезазначеним, справа розглядається у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

В порядку ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

У судовому засіданні 16.07.2018 р. прийнято судове рішення.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

10 листопада 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «А-ВАНТАЖ» (позивач, за договором Експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Барський птахокомбінат» (відповідач, за договором Замовник) укладено договір на транспортно-експедиційне обслуговування по перевезенню вантажів у міжнародному сполученні № 101116. (надалі Договір) (а.с.16-18)

Згідно з предметом Договору, останній регулює взаємовідносини Сторін при організації перевезень експортно-імпортних вантажів, вантажів за межами митного кордону України, а також вантажів по території України автомобільним транспортом. За Договором Експедитор зобовязується за винагороду і за рахунок Замовника організувати виконання визначених Договором послуг, повязаних з перевезенням вантажу. За умовами даного Договору Експедитор бере на себе зобовязання організувати перевезення вантажів автомобільним транспортом, а Замовник надати вантаж для перевезення, організувати його завантаження/розвантаження, а також своєчасну оплату наданих послуг.

Замовник інформує Експедитора про строки та обєми майбутніх перевезень, кількості та необхідного типу рухомого складу. Інформація передається по факсимільному звязку у вигляді Заявки, що має містити додатково наступну інформацію: адреса місць завантаження та розвантаження вантажу; дата та час надання автомобіля для завантаження; вагу та тип вантажу; адреса відправника та отримувача вантажу із зазначенням контактних телефонів; адреса проведення митних оформлень при завантаженні та розвантаженні вантажу; строк доставки вантажу отримувачу; сума, форма та строки оплати за перевезення; інші особливості перевезення конкретного вантажу. Експедитор передає Замовнику по факсимільному звязку письмове підтвердження прийняття Заявки до виконання із зазначенням реєстраційних номерів транспортного засобу і з обовязковим наданням підпису уповноваженого представника та печатки свого підприємства. (п. 2.1. Договору)

За змістом розділу 3 Договору Експедитор, з поміж іншого, взяв на себе зобовязання: забезпечити надання технічно справного транспортного засобу для завантаження у погоджені в Заявці строки, і у стані, належному для міжнародного транспортування даного вантажу; забезпечити доставку вантажу на умовах і у строки, погоджені ОСОБА_1 в Заявках.

Замовник, з поміж іншого, зобовязується: своєчасно надати Експедитору (не пізніше, чим за три дні до початку завантаження) письмову Заявку, із зазначенням інформації, вказаної в п. 2.1. Договору; своєчасно у строки, вказані в Заявці, проводити розрахунки з Експедитором по обумовленій в Заявці ставці на основі виставлених рахунків. Ставка включає в себе винагороду Експедитора, компенсацію транспортних послуг, а також додаткові платежі, штрафи і т.д.

Вартість послуг за даним Договором визначається за попередньо погодженим ставкам в національній валюті гривнях, на кожну конкретну поїздку, і обумовлюється у відповідних рахунках. Загальна сума Договору складається з суми всіх актів виконаних робіт. (п. 4.1. Договору)

Розрахунки за надані послуги проводяться Замовником на протязі 7 (семи) банківських днів (якщо інше не вказано в Заявці) з моменту надання послуг, шляхом банківського перерахунку на розрахунковий рахунок Експедитора, на реквізити, вказані в п. 9 даного Договору. (п. 4.2. Договору)

Замовник має право проводити передоплату за послуги Експедитора, відповідно до підписаної Заявки та виставленого рахунку-фактури. Факсимільна копія Заявки та рахунок-фактура мають силу оригіналу. (п. 4.3. Договору)

Надання послуг за даним Договором підтверджується підписанням ОСОБА_1 виконаних робіт. Акт підписується на протязі дня коли відбувається повне розвантаження автомобіля. (п. 4.6. Договору)

Даний Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2017 року. Якщо по закінченню вказаного строку Сторони продовжують його умови, дія Договору вважається продовженою на наступний календарний рік на тих самих умовах з подальшою пролонгацією. (п. 7 Договору)

В межах Договору між ОСОБА_1 підписано наступні Договори-заявки:

Договір-заявка транспортної експедиції вантажів автомобільним транспортом № 10-К від 10.11.2016р;

Договір-заявка транспортної експедиції вантажів автомобільним транспортом № 14-К від 15.11.2016р;

Договір-заявка транспортної експедиції вантажів автомобільним транспортом № 17-К від 17.11.2016р;

Договір-заявка транспортної експедиції вантажів автомобільним транспортом № 20-К від 22.11.2016р., в яких визначено умови надання послуг, строки та вартість послуг. (а.с.19-22)

За доводами позивача, послуги за спірним Договором були надані належним чином та в повному обсязі на загальну суму 444 426,00грн., що підтверджується підписаними між сторонами Актами здачі-приймання робіт (надання послуг) № ОУ-0000004 від 29.11.2016р на суму 112 860,00 грн, № ОУ-0000005 від 30.11.2016р на суму 108 797,00 грн., № ОУ-0000039 від 14.12.2016р на суму 110962,50 грн, № ОУ-0000040 від 15.12.2016р на суму 111806,50 грн. (а.с. 23-26)

ОСОБА_2 здачі-приймання робіт (надання послуг) підписані відповідачем без будь-яких зауважень.

Разом з тим, як вказує позивач, відповідач свій обов'язок щодо оплати наданих послуг виконав частково, сплативши лише 324 765,00 грн. При цьому розрахунки проводились відповідачем як передоплата в сумі 198 623,00 грн, та по факту надання послуг в сумі 198 623,00 грн. (а.с.33-42)

Станом на момент звернення з даним позовом заборгованість відповідача за Договором складає 119 661,00грн.

Розглядаючи справу по суті спору суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади транспортно-експедиторської діяльності в Україні визначені Законом України від 01.07.04 №1955-IV «Про транспортно-експедиторську діяльність» (далі Закон №1955-IV).

Згідно зі ст. 1 Закону № 1955-IV, транспортно-експедиторська діяльність - підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів; експедитор (транспортний експедитор) - суб'єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиційних послуг, визначених договором транспортного експедирування; а транспортно-експедиторською послугою є робота, що безпосередньо пов'язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування.

Визначення договору транспортного експедирування наведено у ст. 9 Закону № 1955-IV та в абз. 1 ч. 1 ст. 929 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за змістом яких за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням (абз. 2 ч. 1 ст. 929 ЦК України).

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо) (абз. 3 ч. 1 ст. 929 ЦК України).

Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами (ч. 3 ст. 929 ЦК України).

Згідно із приписами ст. 931 ЦК України, розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 932 ЦК України передбачено, що експедитор має право залучити до виконання своїх обов'язків інших осіб. У разі залучення експедитором до виконання своїх обов'язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору.

Положеннями абз. 2 ст. 12 Закону №1955-IV унормовано обов'язок клієнта у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Статтею 530 ЦК України передбачено строк (термін) виконання зобов'язання. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що позивач свої зобов'язання за спірним Договором, а саме заявками № 10-К від 10.11.2016р, № 14-К від 15.11.2016р, № 17-К від 17.11.2016р, № 20-К від 22.11.2016р., виконав повністю, що підтверджується Актами здачі-приймання робіт (надання послуг) № ОУ-0000004 від 29.11.2016р, № ОУ-0000005 від 30.11.2016р, № ОУ-0000039 від 14.12.2016р, № ОУ-0000040 від 15.12.2016р.

Тоді як відповідач, прийнявши до виконання зобовязання, виконав його лише частково, в сумі 324 765,00 грн.

З огляду на вищевикладене, суд вважає вимогу позивача про стягнення боргу в розмірі 119 661,00 грн. правомірною та обґрунтованою з огляду на що задовольняє її.

Поряд з цим, за порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань, позивачем заявлено до стягнення 4 482,82 грн. три відсотки різних за період з 09.12.2016р по 22.02.2018р та 18 219,11 грн. інфляційних втрат за період з січень 2017 року по січень 2018 року.

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов'язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У пункті 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» (надалі Постанова) розяснено, що сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Пунктами 3.1 та 3.2 Постанови визначено, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. ОСОБА_2 нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Перевіривши за допомогою системи «ЛІГА ЗАКОН» проведених позивачем розрахунків трьох відсотків річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку про їх арифметичну правильність, відповідність вимогам умовам Договору. Відтак, зазначені вимоги підлягають задоволенню в заявленому розмірі.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи обставини справи та наявні матеріали, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України на відповідача покладаються 2 135,44 грн витрат по сплаті судового збору.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Барський птахокомбінат» (вул. Кармелюка, буд. 65-А, с. Заможне, Барський район, Вінницька область, 23007, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «А-ВАНТАЖ» (юридична адреса: вул. Троїцька, буд. 9/20, офіс 1, м. Дніпро, 49000; поштова адреса: вул. Метростроївська, буд. 5/775, м. Дніпро, 49128, ) 119 661 (сто девятнадцять тисяч шістсот шістдесят одну) грн. 00 коп. основного боргу; 18 219 (вісімнадцять тисяч двісті девятнадцять) грн. 11 коп. інфляційних втрат; 4 482 (чотири тисячі чотириста вісімдесят дві) грн. 82 коп. три відсотки річних та 2 135 (дві тисячі сто тридцять пять) грн. 44 коп. - витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення направити учасникам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 17 липня 2018 р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2- позивачу (вул. Метростроївська, 5/775, м. Дніпро, 49128)

3 - відповідачу (вул. Кармелюка, буд. 65-А, с. Заможне, Барський район, Вінницька область, 23007)