ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

20.07.2018м. ХарківСправа № 922/1974/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

розглянувши заяву про видачу судового наказу

заявник Комунальне підприємство "Теплоенерго" Лозівської міської ради Харківської області, м. Лозова
боржник Публічне акціонерне товариство "Лозівській завод металоконструкцій" м. Лозова

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Теплоенерго" Лозівської міської ради Харківської області звернулось до господарського суду Харківської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Лозівській завод металоконструкцій" 42 148,82 грн. заборгованості за Договором про постачання теплової енергії № 99 від 09 червня 2012 року.

Дослідивши матеріали заяви про видачу судового наказу, судом встановлено наступне.

Як вбачається із поданої заяви, заявник просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства "Лозівській завод металоконструкцій" основну заборгованість в розмірі 32 403,32 грн.

Крім того, заявником заявлено до стягнення 4 981,65 грн. пені, 947,71 грн. 3% річних та 3 816,15 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до частини 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором.

Судом встановлено, що вимоги заявника щодо стягнення з Публічного акціонерного товариства "Лозівській завод металоконструкцій" пені, 3% річних та інфляційних втрат, не відповідають приписам статті 148 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не є заборгованістю за своєю правовою природою з огляду на наступне:

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Приймаючи до уваги положення статті 230 Господарського кодексу України пеня та штраф є видами штрафних санкцій, які учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право, вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором).

Як вбачається з аналізу вищенаведених норм законодавства, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів (у даному випадку договору про постачання), інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків.

Заявником в свою чергу не було надано доказів безспірності заявлених вимог (як то підписаний обома сторонами акт звірки, листування тощо). До матеріалів заяви надано лише акт звірки, який підписаний з боку останнього, проте не підписаний з боку Публічного акціонерного товариства "Лозівській завод металоконструкцій".

Крім того, заява подана з порушенням пунктів 3, 4 частини третьої статті 150 Господарського процесуального кодексу України. Зокрема, до заяви про видачу судового наказу додаються:

1) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

2) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Подані заявником копії Договору про постачання теплової енергії № 99 від 09 червня 2012 року та документів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги не відповідають вимогам статті 91 ГПК України (копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення). Та не відповідають приписам пункту 5.27 Державної Уніфікованої системи документації ДСТУ 4163-2003 (відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів: "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії; засвідчуватись повинна кожна сторінка документу з відтиском печатки юридичної особи).

Відповідно до п.п.,1,3 ч.1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього кодексу та заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього кодексу.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Комунального підприємства "Теплоенерго" Лозівської міської ради Харківської області про видачу судового наказу про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Лозівській завод металоконструкцій" 42 148,82 грн. заборгованості за Договором про постачання теплової енергії № 99 від 09 червня 2012 року, з яких: 32 403,32 грн. основного боргу, 4 981,65 грн. пені, 947,71 грн. 3% річних та 3 816,15 грн. інфляційних втрат.

Керуючись статтями 148, 150, п.п.1, 3 ч.1 ст.152, 153, 232-235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви (вх. № 1978/18) Комунального підприємства "Теплоенерго" Лозівської міської ради Харківської області про видачу судового наказу про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Лозівській завод металоконструкцій" 42 148,82 грн. заборгованості за Договором про постачання теплової енергії № 99 від 09 червня 2012 року, з яких: 32 403,32 грн. основного боргу, 4 981,65 грн. пені, 947,71 грн. 3% річних та 3 816,15 грн. інфляційних втрат - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку ст. 255 ГПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення(ч.1,2 ст.256 ГПК України)

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 перехідних положень ГПК України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/

Ухвалу підписано 20.07.2018 року.

Суддя ОСОБА_1

Справа № 922/1974/18.