ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року

Справа № 912/1280/18

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Вавренюк Л.С. розглянув за правилами письмового провадження справу № 912/1280/18

за позовом: державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)"

до відповідача: державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство Олександрівського виправного центру (№104)"

про стягнення 108 174,03 грн.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)" до державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство Олександрівського виправного центру (№104)" про стягнення з відповідача на користь позивача 108 174,03 грн., у тому числі основний борг 69 530,00 грн., штраф відповідно п. 6.3. договору - 6 953,00 грн., інфляційні втрати - 26 337,00 грн. та 3% річних - 5 353,81 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору купівлі-продажу від 24.04.2015 № Г-66.

Ухвалою суду від 24.05.2018           прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 912/1280/18; постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, розпочати розгляд справи по суті 25.06.2018, розгляд справи здійснювати без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами; встановлено строки для подання сторонами заяв по суті справи.

У відповідності до вимог ч.ч. 5, 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, копії ухвали про відкриття провадження у справі направлені сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресами, зазначеними позивачем у позовній заяві.

Як вбачається з повідомлень про вручення поштових відправлень (а.с.22-23), позивачем і відповідачем отримано копії ухвали суду від 24.05.2018 про відкриття провадження у даній справі.

Пунктами 4, 6 ч. 2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України встановлено обов'язок учасників справи подавати всі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Статтею 178 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: 1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; 2) позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Разом з тим, державне підприємство "Сільськогосподарське підприємство Олександрівського виправного центру (№104)" своїм правом на подання відзиву не скористалось, у зв'язку з чим господарський суд вважає за можливе вирішити спір за наявними у справі матеріалами.

Як визначено ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Розглянувши наявні у справі матеріали, оцінивши докази, господарський суд встановив наступні обставини.

24.04.2015 між державним підприємством "Сільськогосподарське підприємство Устинівського виправного центру управління ДПтС України в Кіровоградській області (№37)" (далі - Продавець) та державним підприємством "Сільськогосподарське підприємство Олександрівського виправного центру управління ДПтС України в Кіровоградській області (№104)" (далі - Покупець) укладено договір купівлі-продажу № Г-66 (далі - Договір, а.с. 10-11), відповідно до умов п. 1.1. якого Продавець приймає на себе зобов'язання передати Покупцю у власність, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити вартість на умовах цього Договору ячмінь в кількості 20,45 т за ціною 3400,00 грн. за тону, загалом на суму 69530,00 грн. з урахуванням ПДВ (далі - товар).

Загальна сума цього Договору становить 69 530,00 грн. (п. 2.1. Договору).

Відповідно до п.п. 4.1., 4.3. Договору, поставка товару здійснюється транспортом Покупця за власний рахунок; датою поставки вважається дата, вказана в накладній.

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що оплата товару здійснюється в національній валюті України - гривні шляхом перерахування грошових коштів Покупця на розрахунковий рахунок Продавця і повинна завершитись в термін до 01.06.2015 року.

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2015; закінчення строку цього Договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення, яке мало місце під час дії цього Договору (п.п. 9.1.- 9.2. Договору).

Договір підписаний повноважними представниками Продавця та Покупця, скріплений круглими печатками сторін.

Шляхом підписання Додаткової угоди від 25.05.2015 № 1 до Договору сторони дійшли згоди викласти п. 5.1. Договору в наступній редакції: "5.1. Оплата товару здійснюється в національній валюті України - гривні шляхом перерахування грошових коштів Покупця на розрахунковий рахунок Продавця і повинна завершитись в термін до 01.11.2015 року." (а.с. 12).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки, правовідносини за якими регулюються параграфом 3 Глави 54 Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник) зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж.

Відповідно до приписів ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається з накладної від 24.04.2015 № 790 з відміткою Покупця про отримання товару та довіреності відповідача на отримання товару від 24.04.2015 № 16, Продавець свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, поставивши відповідачу товар в кількості 20,45 т на загальну суму 69 530,00 грн. (а.с. 25-27).

Оскільки відповідач заборгованість за Договором не сплатив, позивач з метою захисту порушених прав та інтересів звернувся до суду з даним позовом.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості за Договором в розмірі 69530,00 грн., в матеріалах справи такі докази відсутні, а тому вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 6 953,00 грн., інфляційні втрати в розмірі 26 337,00 грн. та 3% річних від простроченої суми в розмірі 5 353,81 грн.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до п. 6.3. Договору, за невиконання або неналежне виконання умов Договору Покупець сплачує Продавцю штраф у розмірі 10% від вартості товару.

Оскільки наданий позивачем розрахунок штрафу в сумі 6 953,00 грн. є обґрунтованим (а.с. 6), вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.

Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с. 6), позивачем нараховано 3% річних та інфляційні втрати за період з 01.11.2015 по 28.02.2018, однак, при здійсненні відповідних нарахувань дещо завищено пред'явлені до стягнення з відповідача суми.

Так, згідно розрахунку, здійсненого господарським судом, стягненню з відповідача підлягають інфляційні втрати в сумі 23 885,18 грн. та 3% річних в сумі 4 857,58 грн.

Отже, вимоги позивача в цій частині слід задовольнити частково, а в задоволенні решти вимог позивача слід відмовити.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 73-80, 86, 129, 233, 236-238, 240-242, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство Олександрівського виправного центру (№104)" (27300, Кіровоградська область, смт. Олександрівка, вул. Леніна, 22А, , рахунки в банківських установах не відомі) на користь державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)" (28624, Кіровоградська область, Устинівський район, с. Інгульське, , рахунки в банківських установах не відомі) заборгованість в сумі 105 225,76 грн., з яких: 69 530,00 грн. - основна заборгованість, 6 953,00 грн. - штраф, 4 857,58 грн. - 3% річних, 23 885,18 грн. - інфляційні нарахування, а також витрати зі сплати судового збору в сумі 1713,90 грн.

В задоволенні решти позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Копії рішення направити сторонам, а саме:

позивачу за адресою: с. Інгульське, Устинівський район, Кіровоградська область, 28624;

відповідачу за адресою: вул. Леніна, 22А, смт. Олександрівка, Кіровоградська область, 27300.

Повне рішення складено 19.07.2018

Суддя                                                                        Л.С. Вавренюк