РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2018Справа № 910/1920/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Картавцевої Ю.В., при секретарі судового засідання Вишняк Н.В., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Антимонопольного комітету України

до Державної авіаційної служби України

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Міністерство юстиції України

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Міністерство інфраструктури України

про зобов'язання виконати рішення

Представники:

від позивача: Кравченко О.К., Корницька Т.С.

від відповідача: Миргородська О.С.

від третьої особи 1: Дудник А.О.

від третьої особи 2: Новак А.А.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Антимонопольний комітет України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної авіаційної служби України про зобов'язання виконати рішення Антимонопольного комітету України №526-р від 06.12.2016.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Державною авіаційною службою України не виконано зобов'язання щодо розроблення та затвердження в установленому порядку нормативно-правового акту, встановленого рішенням Антимонопольного комітету України №526-р від 06.12.2016.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п'яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з відносин, пов'язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції.

Зважаючи на наведені імперативні приписи пункту 5 ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, дана справа підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження.

Згідно з приписами статті 181 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.03.2018.

У підготовче засідання 20.03.2018 з'явився представник позивача, який заявив клопотання про відкладення розгляду справи, та представник відповідача.

Відповідно до ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

З метою належної підготовки справи для розгляду у підготовчому засіданні 20.03.2018 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відповідно до ст. 183 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 02.05.2018.

27.03.2018 до відділу діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив, 02.04.2018 від відповідача - відзив на позов.

У підготовче засідання 02.05.2018 з'явились представники сторін. Представник відповідача подав клопотання про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Міністерство юстиції України та Міністерство інфраструктури України з тих підстав, що розроблений відповідачем на виконання рішення Антимонопольного комітету України №526-р від 06.12.2016 проект нормативно-правового акту потребує погодження з органами виконавчої влади, а саме Міністерством юстиції України та Міністерством інфраструктури України, однак відповідь від останнього станом на дату розгляду справи не надійшла.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.05.2018 суд ухвалив: залучити до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Міністерство юстиції України та Міністерство інфраструктури України, підготовче засідання відкласти на 15.05.2018.

14.05.2018 до відділу діловодства суду від третьої особи 2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з тих підстав, що Міністерство інфраструктури України ще не отримало копію позовної заяви, тому не змогло сформувати свою правову позицію у даній справі, а також представник третьої особи 2 не має можливості з'явитися у підготовче засідання 15.05.2018 у зв'язку із участю в інших судових засіданнях у Верховному суді України.

15.05.2018 до відділу діловодства суду від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

У підготовче засідання 15.05.2018 з'явились представники сторін та третьої особи 1, представники третьої особи 2 не з'явились, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання були повідомлені належним чином.

У підготовчому засіданні 15.05.2018 суд розглянувши клопотання третьої особи 2 про відкладення розгляду справи, відмовив у його задоволенні, так як підстави наведені у вказаному клопотанні не є належними підставами для відкладення розгляду справи відповідно до положень ст. 183 Господарського процесуального кодексу України та оголосив перерву до 22.05.2018.

22.05.2018 до відділу діловодства суду від третьої особи 2 надійшли письмові пояснення по справі.

У підготовче засідання 22.05.2018 з'явились представники сторін та представники третіх осіб.

У підготовчому засіданні 22.05.2018 судом були вчинені дії, передбачені ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.05.2018 суд ухвалив закрити підготовче провадження у справі № 910/1920/18, призначити справу до судового розгляду по суті на 29.05.2018.

У судове засідання 29.05.2018 з'явились представники сторін.

У судовому засіданні 29.05.2018 оголошено перерву до 19.06.2018.

У судове засідання 29.05.2018 з'явились представники сторін та третіх осіб.

У судовому засіданні 19.06.2018 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Антимонопольного комітету України від 06.12.2016 № 526-р у справі № 136-26.13/2-14 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції» (далі - Рішення):

визнано бездіяльність Державної авіаційної служби України, яка полягає в незатвердженні нормативно-правового акта, яким були б встановлені правила доступу на ринки наземного обслуговування в аеропортах України, що в свою чергу призвело до зволікання з видачею Товариству з обмеженою відповідальністю «Інтеравіа» протягом 2013-2014 років сертифікатів відповідності на види діяльності «Наземне адміністрування» та «Забезпечення обслуговування пасажирів, багажу» у Міжнародному аеропорту «Бориспіль», порушенням, передбаченим пунктом 3 статті 50, частиною 1 статті 12 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних дій органів влади, які можуть призвести до обмеження конкуренції на ринках наземного обслуговування в аеропортах України;

зобов'язано Державну авіаційну службу України протягом 2 місяців з дня отримання рішення розробити та затвердити в установленому порядку нормативно-правовий акт, який має встановити чіткі, прозорі, належні та об'єктивні критерії на недискримінаційних умовах доступу на конкурентних засадах суб'єктів господарювання на ринки послуг з наземного обслуговування в аеропортах

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Рішення разом з листом Антимонопольного комітету України від 15.12.2016 № 130-26.13/08-13383 було надіслано відповідачеві 16.12.2016 (поштове відправлення №448), та було отримано відповідачем 19.12.2016.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, Державною авіаційною службою України не виконано зобов'язання щодо розроблення та затвердження в установленому порядку нормативно-правового акту, встановленого рішенням Антимонопольного комітету України №526-р від 06.12.2016, у зв'язку з чим позивач просить суд зобов'язати виконати рішення Антимонопольного комітету України №526-р від 06.12.2016.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання.

Судом встановлено, що Рішення разом з листом Антимонопольного комітету України від 15.12.2016 № 130-26.13/08-13383 було надіслано відповідачеві 16.12.2016 (поштове відправлення №448), та було отримано відповідачем 19.12.2016.

Водночас, Комітетом 22.12.2016 отримано лист відповідача від 22.12.2016 №1.1.22-12876, в якому відповідач просив позивача погодити проект наказу «Про затвердження авіаційних правил України «Доступ на ринок послуг з наземного обслуговування в аеропортах».

Листом від 30.12.2016 № 130-29/07-14075 Комітет повідомив Державіаслужбу про погодження зазначеного проекту наказу.

Комітетом 27.03.2017 отримано лист Державіаслужби від 27.03.2017 № 1.1.22-2823, в якому Державіаслужба просила Комітет продовжити строк виконання зобов'язання, встановленого Рішенням Комітету від 06.12.2016 № 526-р.

Комітет, розглянувши лист Державіаслужби від 27.03.2017 № 1.1.22-2823, прийняв рішення від 06.04.2017 № 141-р, яким продовжив Державіаслужбі строк виконання зобов'язання, встановленого Рішенням Комітету від 06.12.2016 № 526-р у справі № 136-26.13/2-14, до 01.07.2017.

Отже, строк виконання зобов'язання, встановленого Рішеннями Комітету № 526-р та № 141-р, сплинув 01.07.2017.

Судом встановлено, що Комітетом 17.05.2017 отримано лист Державіаслужби (вхідний номер № 6-01/4676), в якому Державіаслужба просила Комітет погодити новий проект наказу «Про затвердження Авіаційних правил України «Доступ на ринок послуг з наземного обслуговування в аеропортах».

Листом від 15.06.2017 № 130-29/08-6478 повідомив Державіаслужбу про погодження зазначеного проекту наказу.

При цьому, заперечуючи проти позову, відповідач вказав, що розроблений ним наказ на виконання Рішення потребує затвердження Міністерством інфраструктури України та потім - Міністерством юстиції України, однак після направлення проекту наказу до Міністерства інфраструктури України, останнє не надало жодної відповіді.

З цього приводу суд зазначає, що відповідач Рішення № 526-р Комітету у судовому порядку не оскаржував.

Отже, Рішення Комітету № 526-р є законним та відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та ст. 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» є обов'язковим до виконання.

При цьому, відповідач не звертався до позивача з вимогами щодо наступного продовження строку виконання Рішення у зв'язку з наявними на це підставами, у зв'язку з чим, враховуючи, що як станом на дату звернення з позовом до суду, так і станом на дату розгляду справи по суті Рішення не виконане, суд доходить висновку про наявність підстав для звернення позивачем з даним позовом до суду для зобов'язання відповідача виконати Рішення.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про зобов'язання відповідача виконати рішення є обґрунтованими, такими, що підтверджуються матеріалами справи, та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача у зв'язку з задоволенням позову.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Державну авіаційну службу України (01135, м. Київ, проспект Перемоги, 14; ідентифікаційний код: 37536026) виконати п. 73 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України від 06.12.2016 №526-р, а саме: розробити та затвердити в установленому порядку нормативно-правовий акт, який має встановити чіткі, прозорі, належні та об'єктивні критерії на недискримінаційних умовах доступу на конкурентних засадах суб'єктів господарювання на ринки послуг з наземного обслуговування в аеропортах.

3. Стягнути з Державної авіаційної служби України (01135, м. Київ, проспект Перемоги, 14; ідентифікаційний код: 37536026) на користь Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45; ідентифікаційний код: 00032767) судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 02.07.2018

Суддя Ю.В. Картавцева