ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

м. Київ

23.07.2018

Справа № 910/9121/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська хімічна мережа» про забезпечення позову у справі №910/9121/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська хімічна мережа» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аетерна Україна» про стягнення 1517811,58 грн., без виклику сторін,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська хімічна мережа» звернулось до господарського суду міста Києва із вказаною позовною заявою пославшись на те, що відповідач не виконав взятих на себе зобов’язань за Договором поставки №248, укладеного 10.12.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська хімічна мережа» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аетерна Україна», внаслідок чого позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 1517811,58 грн. заборгованості за вказаним договором.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.07.2018 відкрито провадження у справі №910/9121/18 та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

20.07.2018 через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська хімічна мережа» надійшла заява про забезпечення позову в якій заявник просить суд накласти арешт та грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Аетерна Україна» в межах суми заявлених позовних вимог в розмірі 1517811,58 грн.

Заява обґрунтована тим, що на думку позивача існує реальна загроза ускладнення виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення позову, про що, на думку заявника, свідчить тривале невиконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору, а також тим, що наразі відносно відповідача здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000005 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 Кримінального кодексу України. Як зазначає заявник, наразі досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ТОВ «Аетерна Україна» з метою ухилення від сплати податків здійснювали безтоварні господарські операції формуючи власний податковий кредит. Також заявник зазначає, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.04.2018 у справі №755/4498/18 на деяке майно відповідача накладено арешт.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська хімічна мережа» про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається, зокрема, одночасно з пред'явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України).

Так, обґрунтовуючи подану заяву заявник посилається на те, що на думку останнього існує реальна загроза того, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення у даній справі у разі задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Таким чином, суд зазначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість зникнення/знищення певних доказів або імовірність порушення прав особи без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Судом зазначається, що в поданій заяві, міститься лише посилання на потенційне порушення прав заявника, при цьому в заяві відсутнє достатнє обґрунтування та докази, які підтверджують доцільність та необхідність термінового забезпечення позову. Так, зокрема заявником не надано суду достатніх доказів на підтвердження того, що наразі відповідачем вживаються заходи щодо виведення грошових коштів з банківських рахунків останнього, або вчинення заходів з продажу належного відповідачу майна, тощо.

Суд зазначає, що наявність досудового розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення щодо ухилення від сплати податків не може свідчити про неможливість виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення позову.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Так, судом встановлено, що позовними вимогами у даній справі є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аетерна Україна» 1517811,58 грн. заборгованості за Договором поставки №248 від 10.12.2015.

Проте заявником не доведено суду співмірність вказаних позовних вимог із одним з обраних заходів забезпечення позову що стосуються накладення арешту на майно, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Аетерна Україна». Суд зазначає, що така вимога позивача може призвести до порушення законних прав відповідача, щодо вільного розпорядження належним йому майном.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні поданої заяви.

Відповідно до ч.6 ст.140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір в сумі 881 грн. за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника – Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська хімічна мережа».

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Українська хімічна мережа» в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Дата підписання: 23.07.2018.

Суддя                      Я.В. Маринченко