ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"24" липня 2018 р. Справа № 07/135-46.2

Господарський суд Волинської області розглянувши матеріали скарги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" (вх. №01/50/34/18 від 05.07.2018р.)

на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №41753549 від 13.06.18р.

у справі №07/135-46.2

за позовом: Державного територіально-галузевого обєднання Південно-Західна залізниця

до відповідача: Державного підприємства "Волиньвугілля"

про стягнення 12 720,00 грн. штрафу

Суддя Шум М.С.

секретар с/з ОСОБА_2

За участю представників сторін та відділу ДВС: н/з

Суть спору: 10.07.2018р. публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" звернулося до господарського суду із скаргою (вх. № 01-50/38/18) на дії державного виконавця в якій просить визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 13.06.2018р. ВП№41753549 та скасувати дану постанову.

Ухвалою суду від 17.07.2018р. розгляд скарги призначено на 24.07.2018р. о 14:40год.

20.07.2018р. від скаржника надійшло клопотання (вх. № 01-55/7634/18) про відкладення розгляду скарги у зв'язку із перебуванням представника у щорічний відпустці.

Суд, розглянувши клопотання про відкладення розгляду справи, ухвалив відхилити останнє у звязку з необґрунтованістю. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Крім того суд зауважує, що п. 1 ст. 342 ГПК України імперативно визначений десятиденний строк розгляду скарги, відповідно, суд позбавлений можливості виходити за межі встановленого строку.

Відділ примусового виконання рішень у судове засідання 24.07.2018р. не з'явився. У поясненнях №04-35/4637 від 23.07.2018р., поданих через канцелярію суду, скаргу заперечив, мотивуючи тим, що 24.05.2017р. набрав чинності Закон України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств", відповідно до якого вказаний виконавчий документ підлягає зупиненню. Водночас, на даний час норми ЗУ "Про виконавче провадження" не приведені у відповідність до ЗУ "Про відновлення платоспроможності державних вуглевидобувних підприємств", відповідно, у державного виконавця не передбачено можливості зупинення даного виконавчого провадження.

Згідно ст.339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно ч.2 ст.342 ГПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, розглянувши матеріали скарги дійшов висновку про те, що скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

19.04.2016 ухвалою господарського суду Волинської області у справі №07/135-46.2 замінено сторону виконавчого провадження, а саме - Державне територіально-галузеве об'єднання «Південно-Західна залізниця» на його правонаступника Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця».

14.04.2018 державним виконавцем Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області виконавче провадження № 41753549 за дорученням управління державної виконавчої служби від 05.04.2018 передано до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції .

18.04.2018 головним державним виконавцем Відділу Турчинським Володимиром Євгенійовичем винесено постанову про прийняття виконавчого провадження № 41753549 з примусового виконання виконавчого документа.

13.06.2018 головним державним виконавцем Відділу Турчинським В.Є. при примусовому виконанні виконавчого документа винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст. 37 ОСОБА_3 України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 124 Конституції України, ч. 2 ст. 13 ОСОБА_3 України "Про судоустрій та статус суддів", ст. 115 ГПК України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України, після набрання ними законної сили є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на території України, виконуються в порядку, встановленому ОСОБА_3 України "Про виконавче провадження".

Виконання судового рішення відповідно до ст. 327 Господарського процесуального кодексу України здійснюється на підставі виданого судом наказу, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Статтею 1 ОСОБА_3 України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому ОСОБА_3 органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим ОСОБА_3, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього ОСОБА_3, а також рішеннями, які відповідно до цього ОСОБА_3 підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 9 статті 37 ОСОБА_3 України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання рішення.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, в силу приписів ст.19 Конституції України, ст.1 ОСОБА_3 України "Про виконавче провадження", державний виконавець повинен вчиняти виконавчі дії не лише з дотриманням ОСОБА_3 України "Про виконавче провадження", а й відповідно до інших законів, які є обов'язковими при вчиненні ним тих чи інших виконавчих дій, що є гарантією належного виконання виконавцем своїх обов'язків і недопущення порушення прав сторін виконавчого провадження.

Принцип юридичної визначеності вимагає, щоб у випадку прийняття спеціального закону з певного питання, цей Закон не ставився під сумнів (зокрема, шляхом його невиконання), а сторони, яких він стосується, мають обґрунтовано очікувати, що він буде застосовуватися.

24.05.2017р. набрав чинності Закон України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств" №2021-VIII від 13.04.2017р., відповідно до ст.1 якого тимчасово, до 01.01.2019р., підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо державних вугледобувних підприємств, які підлягають виконанню в порядку, встановленому ОСОБА_3 України "Про виконавче провадження", знімаються арешти та заборони відчуження майна у таких виконавчих провадженнях, крім рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у зв'язку з трудовими відносинами, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, стягнення аліментів та рішень про стягнення заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань боржник ДП "Волиньвугілля" є вугледобувним підприємством з частиною державної власності у статутному фонді 100 %.

Оскільки боржник є державним вугледобувним підприємством, то в головного державного виконавця не було підстав для повернення виконавчого документу стягувану згідно п.9 ст.37 ОСОБА_3 України "Про виконавче провадження", а були наявні підстави для зупинення виконавчого провадження №41753549 на підставі ст.1 ОСОБА_3 України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств" №2021-VIII від 13.04.2017р., який не може ставитись під сумнів і є обов'язковим для застосування державним виконавцем при здійсненні ним виконавчих дій у цьому виконавчому провадженні.

Господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

ОСОБА_3 України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств", які передбачають зупинення виконавчого провадження, та норми статті 1 ОСОБА_3 України "Про виконавче провадження", які є обов'язковими для державного виконавця, свідчать про обґрунтованість вимог скарги ПАТ "Україська залізниця" в особі регіонального філії "Південно-Західна залізниця" на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Волинській області.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення скарги публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця публічного акціонерного товариства Українська залізниця про визнання неправомірними дій відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 13.06.2018р. ВП № 41753549 та скасування постанови відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про повернення виконавчого документа стягувачу від 13.06.2018р. ВП № 41753549.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм статті 1 ОСОБА_3 України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств" викладена у постановах Верховного суду від 01 березня 2018 року у справі №913/1147/16, від 02.04.2018р. у справі № 17/116/2011, від 16 травня 2018 року у справі №913/3359/13, від 04 травня 2018 року у справі №903/973/15, від 17 квітня 2018 року у справі №11/5014/1571/2012, від 16 травня 2018 року у справі №3/5014/1570/2012.

Вимога заявника про стягнення із відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Волинській області 450,00грн. судових витрат не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно із ст. 344 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, повязані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Відповідно до частин 1 та 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

З поданої скарги вбачається, що заявник просить стягнути з відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області 450,00 грн., з них: 360,00грн. витрат, понесених на оплату залізничних квитків, 90,00грн. витрат на оплату послуг ПАТ Укрпошта.

Понесені заявником витрати не віднесені до витрат, передбачених пунктами 1-3 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, а аналізуючи їх на предмет відповідності витратам, вказаним у пункті 4 цієї частини, суд дійшов до висновку про те, що диспозиція цієї норми пов'язує віднесення витрат учасника судового процесу до категорії витрат, пов'язаних з розглядом справи, а відтак і до категорії судових витрат - їх пов'язаність з вчиненням інших процесуальних дій.

З системного аналізу статей Господарського процесуального кодексу України будь-які дії учасника господарської справи, пов'язані із її розглядом судом - в т.ч., явка в судове засідання, участь у судовому засіданні є процесуальною дією в розумінні п.4 ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України, а відтак і витрати, понесені такою стороною, відносяться до складу судових витрат.

До інших витрат у розумінні ГПК відносяться, зокрема: суми, які підлягають сплаті особам, викликаним до господарського суду для дачі пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи; витрати сторін та інших учасників судового процесу, пов'язані з явкою їх або їхніх представників у засідання господарського суду, за умови, що таку явку судом було визнано обов'язковою.

Згідно із ч.ч. 1-3 ст.120 ГПК суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обовязковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обовязковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Крім того, представник ПАТ Українська залізниця в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця ПАТ Українська залізниця в судове засідання не з'явився, а отже вимога про стягнення 360,00грн. витрат а оплату залізничних квитків (до суду і в зворотньому напрямку) є безпідставною.

Відповідно до ч.3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Надіслання копії позовних заяви (скарги) іншим учасникам справи є обовязком заявника відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Витрати, понесені заявником на оплату послуг ПАТ Укрпошта не можна вважати витратами, передбаченими ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, а тому вимога про стягнення 450,00грн., в тому числі 360.00грн. витрат понесених на оплату залізничних квитків, 90,00грн. витрат на оплату послуг ПАТ Укрпошта із відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області залишити слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 1, 37, 41 ОСОБА_3 України Про виконавче провадження, ст. 1 ОСОБА_3 України Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств, ст.ст.234, 235, 339-345 ГПК України, господарський суд, -

ухвалив:

1. Скаргу Публічного акціонерне товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 про повернення виконавчого документа стягувачу ВП № 41753549 від 13.06.2018р. задоволити.

2. Визнати неправомірними дії відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 13.06.2018р. ВП № 41753549.

3. Скасувати постанову відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про повернення виконавчого документа стягувачу від 13.06.2018р. ВП № 41753549.

4. У стягненні 450,00грн. судових витрат із відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області відмовити.

Ухвала набирає законної сили 24.07.2018р. та може бути оскаржена до Рівненського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги в строки та в порядку визначеному ст.253-259 ГПК України.

Суддя М. С. Шум