КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2018 р. Справа№ 910/12918/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Пашкіної С.А.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання Чміль Я.Є.

та представників учасників провадження у даній справі у відповідності до протоколу судового засідання від 12.07.2018

розглянувши матеріали апеляційних скарг Державного підприємства "Вугілля України", Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ТРЕЙДІНГ" та Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.02.2018

у справі № 910/12918/15 (суддя Іванченко А.М.)

за заявою Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк"

до державного підприємства "Вугілля України"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.02.2018 у справі № 910/12918/15 заяву розпорядника майна боржника від 07.09.2017 задоволено; затверджено звіт розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Холостого О.І., про нарахування та виплату грошової винагороди, відшкодування витрат під час провадження процедури розпорядження майном Державного підприємства "Вугілля України" по справі № 910/12918/15; задоволено заяву Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" про закриття провадження у справі про банкрутство від 20.02.2018; закрито провадження у справі № 910/12918/15 про банкрутство Державного підприємства "Вугілля України"; припинено дію мораторію.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ДП "Вугілля України" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило суд скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 21.02.2018 у справі № 910/12918/15.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.04.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Вугілля України" на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.02.2018 у справі № 910/12918/15; учасникам справи надано строк задля надання відзиву на апеляційну скаргу та призначено розгляд апеляційної скарги на 23.05.2018.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ПАТ "Державний ощадний банк України" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило суд скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 21.02.2018 у справі № 910/12918/15 в частині закриття провадження у справі № 910/12918/15 про банкрутство Державного підприємства "Вугілля України" та направити справу на стадію розпорядження майном.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.04.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.02.2018 у справі № 910/12918/15; учасникам справи надано строк задля надання відзиву на апеляційну скаргу та призначено розгляд апеляційної скарги на 23.05.2018.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ТОВ "ДТЕК ТРЕЙДІНГ" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило суд скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 21.02.2018 у справі № 910/12918/15 та направити справу на стадію розпорядження майном.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ТРЕЙДІНГ" на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.02.2018 у справі № 910/12918/15; учасникам справи надано строк задля надання відзиву на апеляційну скаргу та призначено розгляд апеляційної скарги на 23.05.2018.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ПАТ "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило суд скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 21.02.2018 у справі № 910/12918/15 та направити справу на стадію розпорядження майном. В апеляційній скарзі заявлено клопотання про залучення апелянта у справі в якості третьої особи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" на господарського суду міста Києва від 21.02.2018 у справі № 910/12918/15; учасникам справи надано строк задля надання відзиву на апеляційну скаргу та призначено розгляд апеляційної скарги на 23.05.2018.

07.05.2018 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від ПАТ "СБЕРБАНК" надійшов відзив на апеляційні скарги, в якому останній просить суд залишити апеляційні скарги без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

14.05.2018 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Міністерства енергетики та вугільної промисловості України Державного підприємства "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" надійшов відзив на апеляційні скарги, в якому останній просить суд винести судове рішення у відповідності до норм діючого законодавства та провести слухання справи без участі представника даного підприємства.

14.05.2018 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від ПАТ "Альфа-Банк" надійшов відзив на апеляційні скарги, в якому останній просить суд залишити апеляційні скарги без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

22.05.2018 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від ТОВ "ДТЕК ТРЕЙДІНГ" надійшло клопотання щодо не прийняття до уваги відзивів ПАТ "СБЕРБАНК" та ПАТ "Альфа-БАНК".

23.05.2018 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Міністерства енергетики та вугільної промисловості України надійшло пояснення.

23.05.2018 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від ТОВ "ДТЕК ТРЕЙДІНГ" надійшла відповідь на відзив ПАТ "Альфа-Банк" та відповідь на відзив на апеляційну скаргу ПАТ "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО".

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2018 апеляційні скарги Державного підприємства "Вугілля України", Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ТРЕЙДІНГ" та Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.02.2018 у справі № 910/12918/15 об`єднано в одне апеляційне провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2018 заяви суддів Київського апеляційного господарського суду Остапенко О.М. та Верховця А.А. про самовідвід у справі № 910/12918/15 задоволено; на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколів передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду від 25.05.2018, апеляційні скарги Державного підприємства "Вугілля України", Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ТРЕЙДІНГ" та Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" передано колегії суддів у складі головуючого судді: Доманської М.Л., суддів: Пашкіна С.А., Андрієнко В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.05.2018 прийнято до провадження апеляційні скарги Державного підприємства "Вугілля України", Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ТРЕЙДІНГ" та Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.02.2018 у справі № 910/12918/15 у новому складі суду та призначено їх розгляд на 20.06.2018.

05.06.2018 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від АТ "СБЕРБАНК" надійшли додаткові пояснення, в яких останній просить врахувати при вирішенні справи зміну свого найменування на АТ "СБЕРБАНК".

13.06.2018 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від ПАТ "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" надійшло уточнення до апеляційної скарги.

13.06.2018 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від ТОВ "ДТЕК ТРЕЙДІНГ" надійшло пояснення щодо апеляційної скарги, в яких останній просив суд задовольнити апеляційну скаргу та скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції на стадію розпорядження майном.

19.06.2018 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від ПАТ "Альфа-Банк" надійшла заява про відкладення розгляду апеляційних скарг.

У зв'язку з перебуванням судді Андрієнка В.В. на підготовці в НШСУ, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколів передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду від 18.06.2018, сформовано склад колегії суддів для здійснення розгляду апеляційних скарг у справі № 910/12918/15 у наступному складі: головуючий суддя: Доманська М.Л., судді: Пашкіна С.А., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2018 апеляційні скарги Державного підприємства "Вугілля України", Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ТРЕЙДІНГ" та Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.02.2018 у справі № 910/12918/15 прийнято до свого провадження у новому складі суду.

20.06.2018 у судовому засіданні було оголошено перерву до 12.07.2018.

12.07.2018 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" надійшла заява, в якій останній просив суд змінити учасника ПАТ "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" його правонаступником АТ "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО". Під час розгляду вказаної заяви, представник апелянта зазначив, що в даній заяві малося на увазі зміна найменування, а не правонаступництво. Тому, враховуючи вказане, просив суд вважати вказану заяву, заявою про врахування судом нової назви найменування апелянта АТ "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО"

У судовому засіданні 12.07.2018 судом було досліджено наступні заяви учасників провадження у даній справі: вказані заяви АТ "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" та АТ "СБЕРБАНК" щодо зміни найменування, клопотання АТ "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО", заявлене в апеляційні скарзі, про залучення останнього до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на стороні боржника.

Судова колегія, дослідивши матеріали справи та заслухавши учасників провадження у справі щодо цих заяв та клопотання дійшла висновку, що заяви АТ "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" та АТ "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" щодо зміни їх найменування слід враховувати судом при розгляді справи.

Також, дослідивши клопотання АТ "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО", заявлене в апеляційні скарзі, про залучення останнього до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на стороні боржника, суд дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню, оскільки нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачено такого учасника судового процесу, як третя особа без самостійних вимог на предмет спору.

Разом з тим, судовою колегією у судовому засіданні 12.07.2018 було задоволено клопотання ТОВ "ДТЕК ТРЕЙДІНГ" про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ТРЕЙДІНГ" (01032, м. Київ, вул. Льва Толстого, буд. 57; ) з Державного бюджету України судового збору в сумі 17 295 (сімнадцять тисяч двісті дев'яносто п'ять) грн. 00 коп., перерахованого платіжним дорученням від 06.03.2018 № .

Так, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.07.2018 (вступна та резолютивна частини якої були проголошені у судовому засіданні 12.07.2018) було задоволено клопотання ТОВ "ДТЕК ТРЕЙДІНГ" про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ТРЕЙДІНГ" (01032, м. Київ, вул. Льва Толстого, буд. 57; ) з Державного бюджету України судового збору в сумі 17 295 (сімнадцять тисяч двісті дев'яносто п'ять) грн. 00 коп., перерахованого платіжним дорученням від 06.03.2018 № .

У судовому засіданні 12.07.2018 представники апелянтів підтримали свої апеляційні скарги та апеляційні скарги інших апелянтів. Представник ПАТ "Українська залізниця" підтримала апеляційні скарги та просила суд їх задовольнити. Представники Міністерства юстиції України, Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, ПАТ "Державний експортно-імпортний банк", ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО", Фонду державного майна України поклалися на розсуд суду. Представники ПАТ "СБЕРБАНК" та ПАТ "Альфа-Банк" заперечили проти апеляційних скарг та просили суд залишити оскаржувану ухвалу без змін.

Також, представники апелянтів та представники інших учасників судового процесу у судовому засіданні 12.07.2018 звернули увагу на те, що вони не заперечують правомірність оскаржуваної ухвали в частині задоволення заяви розпорядника майна боржника від 07.09.2017; затвердження звіту розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Холостого О.І., про нарахування та виплату грошової винагороди, відшкодування витрат під час провадження процедури розпорядження майном Державного підприємства "Вугілля України" по справі № 910/12918/15.

Представники інших учасників провадження у даній справі не з'явились. Про день і час розгляду справи всі учасники провадження у даній справі повідомлені належним чином, відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Стаття 43 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Частиною 11 статті 270 ГПК України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Судова колегія, обговоривши на місці вказані обставини, вважає за можливе розглянути апеляційні скарги за відсутності представників учасників провадження у даній справі, які не з'явились у судове засідання, за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Конституцією України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Також, Конституція України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, ГПК України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 255 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В даному випадку, відповідно до приписів розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі по тексту - Закон), застосовуються норми Закону в редакції, що діє з 19.01.2013.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону провадження у справах про банкрутство регулюється Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Частиною 8 статті 20 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду м. Києва від 25.05.2015 заяву ПАТ "Альфа-Банк" прийнято до розгляду, призначено підготовче засідання на 10.06.2015, зобов'язано арбітражного керуючого Холостого Олександра Івановича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 490 від 27.03.2013), визначеного автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у справах про банкрутство, у строк до 08.06.2015 надати до суду заяву про участь у справі про банкрутство Державного підприємства "Вугілля України".

Ухвалою господарського суду м. Києва від 06.07.2015 порушено провадження у справі № 910/12918/15 про банкрутство Державного підприємства "Вугілля України", визнано розмір вимог ініціюючого кредитора - Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" на суму 377 745 058 грн. 72 коп., введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Холостого О.І.

Оголошення про порушення провадження у справі № 910/12918/15 про банкрутство Державного підприємства "Вугілля України" було опубліковано на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 08.07.2015 за № 20008.

01.09.2015 до господарського суду м. Києва надійшов на затвердження реєстр вимог кредиторів Державного підприємства "Вугілля України".

Ухвалами господарського суду м. Києва від 25.11.2015 задоволено заяву розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Холостого О.І., продовжено строк процедури розпорядження майном на повноважень розпорядника майна боржника на два місяці, до 29.12.2015, а також заяву розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Холостого О.І. про встановлення оплати послуг арбітражного керуючого.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.02.2016 відмовлено в задоволенні заяви розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Холостого О.І. про продовження строку процедури розпорядження майном Державного підприємства "Вугілля України".

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 21.03.2016 в задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Альфа Банк" на дії розпорядника майна Державного підприємства "Вугілля України" арбітражного керуючого Холостого О.І. відмовлено.

Ухвалою попереднього засідання від 08.08.2016 затверджено реєстр вимог кредиторів Державного підприємства "Вугілля України" на загальну суму 6 191 046 719 грн. 60 коп. та відмовлено у визнанні кредиторських вимог до Державного підприємства "Вугілля України": Публічного акціонерного товариства "Центренерго" на суму 84 576 грн. 37 коп., Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" на суму 151 734 грн. 18 коп., Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" на суму 205 448 грн. 88 коп., Державного підприємства "Львіввугілля" на суму 24 489 147 грн. 72 коп. та Державного підприємства "Вугільна компанія "Краснолиманське" на суму 70 189 887 грн. 09 коп.

06.04.2017 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання Голови комітету кредиторів Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Юдицького О.В.

Постановою господарського суду міста Києва від 17.05.2017 припинено процедуру розпорядження майном Державного підприємства "Вугілля України"; припинено повноваження розпорядника майна Державного підприємства "Вугілля України" арбітражного керуючого Холостого Олександра Івановича; визнано Державне підприємство "Вугілля України" банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором Державного підприємства "Вугілля України" арбітражного керуючого Козловську Діану Валеріївну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 484 від 15.03.2013).

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2017 апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "СБЕРБАНК" та Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" на постанову господарського суду міста Києва від 17.05.2017 у справі № 910/12918/15 залишено без задоволення; постанову Господарського суду міста Києва від 17.05.2017 у справі № 910/12918/15 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.12.2017 касаційні скарги публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" та публічного акціонерного товариства "Сбербанк" задоволено частково; постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2017 та постанову господарського суду міста Києва від 17.05.2017 у справі № 910/12918/15 скасовано, справу № 910/12918/15 направлено до господарського суду міста Києва на стадію розпорядження майном в іншому складі суду. Суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що необхідно встановити правомірність порушення даної справи про банкрутство Державного підприємства "Вугілля України", дослідивши певні обставини даної справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.01.2018 прийнято до розгляду у новому складі суду призначено розгляд даної справи на 21.02.2018.

21.02.2018 від заявника (ПАТ "Альфа-Банк") надійшла заява про закриття провадження у справі про банкрутство.

Оскаржуваною ухвалою місцевий господарський суд, задовольнив заяву розпорядника майна боржника від 07.09.2017; затвердив звіт розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Холостого О.І., про нарахування та виплату грошової винагороди, відшкодування витрат під час провадження процедури розпорядження майном Державного підприємства "Вугілля України" по справі № 910/12918/15; задовольнив заяву Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" про закриття провадження у справі про банкрутство від 20.02.2018; закрив провадження у справі № 910/12918/15 про банкрутство Державного підприємства "Вугілля України"; припинив дію мораторію.

З даним судовим рішенням апелянти не погодилися.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, дійшов висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції винесена з повним дослідженням матеріалів справи та є такою, що відповідає вимогам законодавства, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 115 Закону грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна визначається в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень або в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до порушення провадження у справі про банкрутство, якщо такий розмір перевищує дві мінімальні заробітні плати. Розмір грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна не може перевищувати п'яти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень. Право вимоги грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень розпорядника майна боржника. Сплата грошової винагороди арбітражному керуючому (розпоряднику майна) здійснюється шляхом її авансування заявником (кредитором або боржником) у розмірі, зазначеному у цій частині. Сума авансового платежу вноситься на депозитний рахунок нотаріуса та виплачується арбітражному керуючому (розпоряднику майна) за кожний місяць виконання ним повноважень розпорядника майна.

Статтею 115 Закону також визначено, що витрати арбітражного керуючого, пов'язані з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до ст. ч. 7 ст. 115 Закону розпорядник майна звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на першому засіданні комітету кредиторів, а також за результатами процедури розпорядження майном боржника. Керуючий санацією не рідше одного разу на три місяці, а ліквідатор - щомісяця звітують перед комітетом кредиторів про нарахування та виплату основної та додаткової грошових винагород арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат. Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат доводиться кредиторам до відома та повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів. Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації подається арбітражним керуючим до господарського суду за п'ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Судова колегія, дослідивши заяву розпорядника майна, протокол комітету кредиторів ДП «Вугілля України» від 19.10.2016 на якому, комітетом кредиторів більшістю голосів було погоджено розмір надання арбітражним керуючим Холостим О.І. послуг розпорядника майна за період з липня 2015 року по вересень 2016 року в сумі 103 550,00 грн. та погоджено понесені ним витрати в сумі 20 394,52 грн. під час виконання обов'язків розпорядника майна ДП «Вугілля України».

Як зазначалося вище, присутні у судовому засіданні представники учасників судового процесу зазначили, що не заперечують правомірність оскаржуваної ухвали в частині затвердження розпоряднику майна звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, відшкодування витрат під час провадження процедури розпорядження майном боржника.

Разом з тим, представник Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" зазначив про те, що суми, які були затверджені судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі вже оплачені ПАТ "Альфа-Банк" арбітражному керуючому Холостому О.І.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про затвердження розпоряднику майна звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, відшкодування витрат під час провадження процедури розпорядження майном ДП «Вугілля України».

Що стосується оскаржуваної ухвали в частинні закриття провадження у даній справі, то судова колегія дослідила та встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, в ухвалі господарського суду м. Києва від 08.08.2016 у даній справі було встановлено наступне.

До суду надійшла заява Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" з кредиторськими вимогами до боржника, з урахуванням уточнень, на суму 264 406 312 грн. 00 коп. Заявлені кредитором вимоги виникли на підставі договору про відкриття кредитної лінії № 81/11 від 22.07.2011 та складають: заборгованість за кредитом в розмірі 390 000 000 грн. 00 коп., у тому числі сума безспірних вимог кредитора, визнана ухвалою господарського суду м. Києва від 06.07.2015 в розмірі 377 745 058 грн. 72 коп.; пеню за прострочення повернення кредиту в розмірі 29 418 594 грн. 20 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом з урахуванням часткового погашення боржником в розмірі 174 565 958 грн. 63 коп., пеню за прострочення сплати відсотків в розмірі 16 270 243 грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 358 530 грн. 00 коп., що були визнані рішеннями господарського суду м. Києва від 21.11.2012 у справі № 5011-71/13110-2012, від 15.10.2013 у справі № 910/12230/13, від 16.06.2014 у справі № 910/6490/14, від 09.12.2014 у справі № 910/18789/14, від 27.05.2015 у справі № 910/8663/15-г. Крім того, кредитором заявлено вимоги, які складають заборгованість по процентах за користування кредитом за період з 11.03.2015 по 06.07.2015 в розмірі 24 377 671 грн. 24 коп. та пеню за прострочення сплати процентів за користування кредитом за період з 11.03.2015 по 06.07.2015 в розмірі 7 160 373 грн. 65 коп., витрати зі сплати судового збору за подання заяви про порушення справи про банкрутство в розмірі 6 090 грн. 00 коп.

Вказаною ухвалою вимоги Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" були включені до реєстру вимог кредиторів Державного підприємства "Вугілля України" у наступній черговості: на суму 6 090 грн. 00 коп. до першої черги, на суму 588 943 629 грн. 00 коп., у тому числі безспірні вимоги в розмірі 377 745 058 грн. 72 коп. до четвертої черги та на суму 52 849 210 грн. 85 коп. до шостої черги.

Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" у своєму клопотанні про закриття провадження у справі, зазначило, що згідно з відомостями про майно Боржника, які містяться в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, існує запис №3 (за реєстровим № 52249792) про обтяження у вигляді застави майнових прав, де обтяжувачем виступає ПАТ "Альфа-Банк", а боржником ДП "Вугілля України".

Об'єктом обтяження виступають належні боржнику майнові права, що виникнуть/виникли у ДП "Вугілля України" за Договором поставки вугілля № 02-09/1-ЕН, що укладений 17.02.2009 між ДП "Вугілля України" та ВАТ "Західенерго" та Договором поставки вугілля № 02-11/3-ЕН від 09.06.2011, що укладений між ДП "Вугілля України" та ПАТ "Західенерго". Згідно із Договором застави від 22.07.2011 № 502/11, предмет застави було оцінено за домовленістю сторін у 3 900 000 000 (три мільярди дев'ятсот мільйонів, 00) гривень.

Відповідно до умов договору застави майнових прав від 22.07.2011 № 502/11 (далі - Договір застави), що укладений між ПАТ «АЛЬФА-БАНК» (Заставодержатель) та ДП «ВУГІЛЛЯ УКРАЇНИ» (Заставодавець), предметом застави за цим договором є належні ДП «ВУГІЛЛЯ УКРАЇНИ» майнові права, що виникнуть/що виникли за договором поставки вугілля від 17.02.2009 № 02-09/1-ЕН (далі - Контракт 1) та договором поставки вугілля від 09.06.2011 № 02-11/З-ЕН (далі - Контракт 2), що укладені між ДП «ВУГІЛЛЯ УКРАЇНИ» та ПАТ «Західенерго», а саме наступні права вимоги: право вимагати від ПАТ «Західенерго» здійснення оплати за Контрактом 1 та/або Контрактом 2; а також будь-які інші права, що виникають або виникнуть із Контракту 1 та/або Контракту 2 чи у зв'язку з ним згідно із законодавством (право сплати неустойки (пені, штрафів), право вимагати відшкодування збитків, заподіяних порушенням цього права і т.і.) (п. 3.1. Договору застави).

Відповідно до п. 3.2. Договору застави підставою виникнення майнових прав, що складають предмет застави згідно з пунктом 3.1. цього Договору, є Контракт 1 та Контракт 2, що надалі разом іменують Контракт. Боржником заставодавця у частині прав вимоги, що складають предмет застави за цим Договором, є ПАТ «Західенерго».

В даному випадку, застава майнових прав забезпечує вимоги кредитора за договором про відкриття кредитної лінії № 81/11, укладеним між Заставодержателем (ПАТ «АЛЬФА-БАНК») та Заставодавцем (ДП «ВУГІЛЛЯ УКРАЇНИ»).

Згідно з п. 3.3. Договору застави «Сторони за домовленістю оцінюють предмет застави у 3 900 000 000,00 (три мільярди дев'ятсот мільйонів, 00) гривень)».

В матеріалах справи наявний витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 15.05.2017, в якому зазначено, що підставою обтяження є Договір застави майнових прав від 22.07.2011 № 502/11; об'єкт обтяження: належні ДП «ВУГІЛЛЯ УКРАЇНИ» майнові права що виникнуть/що виникли за договором поставки вугілля від 17.02.2009 № 02-09/1-ЕН (далі - Контракт 1) та договором поставки вугілля від 09.06.2011 № 02-11/З-ЕН (далі - Контракт 2), що укладені між ДП «ВУГІЛЛЯ УКРАЇНИ» та ПАТ «Західенерго», а саме наступні права вимоги: право вимагати від ПАТ «Західенерго» здійснення оплати за Контрактом 1 та/або Контрактом 2; а також будь-які інші права, що виникають або виникнуть із Контракту 1 та/або Контракту 2 чи у зв'язку з ним згідно із законодавством (право сплати неустойки (пені, штрафів), право вимагати відшкодування збитків, заподіяних порушенням цього права і т.і.).

Боржник не спростував вказані підстави, а навпаки підтвердив вказаний факт наявність у реєстрі обтяжень рухомого майна (майнових прав) на час слухання справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням господарського суду Львівської області від 10.12.2010 у справі № 5/119 позовні вимоги ДП «ВУГІЛЛЯ УКРАЇНИ» були задоволенні частково та за договором поставки вугілля № 02-09/1-ЕН від 17.02.2009 з ПАТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» стягнуто 234388889,72 грн. основного боргу, 4417250,04 грн. пені, 11891349,98 грн.- 3% річних, 20318288,27 грн. інфляційних нарахувань, 25500,00 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Ухвалою господарського суду Львівської області від 02.02.2012 виконання зазначеного рішення розстрочено на 20 років рівними частинами щомісячно.

Рішенням господарського суду Львівської області суду від 18.04.2012 у справі № 5015/466/12 позовні вимоги ДП «ВУГІЛЛЯ УКРАЇНИ» були задоволенні та за договором поставки вугілля від 09.06.2011 № 02-11/3-ЕН з ПАТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» на користь ДП «ВУГІЛЛЯ УКРАЇНИ» було стягнуто борг у розмірі 69 563 766 грн. 29 коп., пеню в розмірі 3 005 522 грн. 88 коп. та 3% річних у розмірі 1 161 286 грн. 96 коп. Виконання рішення розстрочене на 20 років рівними частинами щомісячно. У вказаному рішенні встановлено наступне: «В судовому засіданні 18.04.2012 року представник позивача подав доповнення до відзиву, представник відповідача подав заперечення на відзив, а також документи про здійснення державної реєстрації зміни найменування відповідача. На підставі наведеного відповідно до клопотання відповідача та поданих ним документів про державну реєстрацію зміни найменування Публічного акціонерного товариства "Західенерго", суд в судовому засіданні 18.04.2012 року здійснив заміну найменування відповідача з Публічного акціонерного товариства "Західенерго" на Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Західенерго"».

Апелянти в апеляційних скаргах зазначають про те, що оскаржувана ухвала господарським судом м. Києва винесена 21.02.2018, тобто майже через сім років після укладення Договору застави від 22.07.2011, а тому за цей час зобов'язання ДП «ВУГІЛЛЯ УКРАЇНИ» та ВАТ «Західенерго» за договором поставки вугілля від 17.02.2009 № 02-09/1-ЕН та договором поставки вугілля від 09.06.2011 № 02-11/3-ЕН могли припинитися як частково, так й у повному обсязі, посилаючись при цьому на вищевказані рішення господарського суду Львівської області. А це, відповідно на думку апелянтів, могло вплинути на взаємовідносини ДП «ВУГІЛЛЯ УКРАЇНИ» та ВАТ «Західенерго» по Договору застави.

Представник апелянта АТ «ДТЕК Західенерго» взагалі зазначив, що договори поставки вугілля від 17.02.2009 № 02-09/1-ЕН та від 09.06.2011 № 02-11/3-ЕН припинили свою дію і по ним повністю проведений розрахунок, а саме: відповідно до п. 10.1. договору від 17.02.2009 № 02-09/1-ЕН договір діє до 31.12.2009; відповідно до п. 10.1. договору від 09.06.2011 № 02-11/3-ЕН договір діє до 30.09.2011.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши учасників судового процесу, судова колегія, відхиляє зазначені доводи апелянтів та вважає за необхідне зазначити наступне.

У судовому засіданні 12.07.2018 представник ДП «ВУГІЛЛЯ УКРАЇНИ» на запитання суду чи вважає останній, що ДП «ВУГІЛЛЯ УКРАЇНИ» має право вимагати стягнення з АТ «ДТЕК Західенерго» 3 % річних та інфляціях нарахувань за час невиконання грошових вимог за договорами поставки вугілля від 17.02.2009 № 02-09/1-ЕН та від 09.06.2011 № 02-11/3-ЕН, за час після винесення вищевказаних судових рішень господарського суду Львівської області представник боржника у справі відповів, що у ДП «ВУГІЛЛЯ УКРАЇНИ» наявне таке майнове право. Проте таке майнове право не реалізоване.

Враховуючи вказане представник боржника підтвердив факт того, що ДП «ВУГІЛЛЯ УКРАЇНИ» має майнові права, що виникають за вказаними договорами поставки вугілля, щодо звернення до АТ «ДТЕК Західенерго» з відповідними вимогами. Вказані договори не може бути припиненими в частині проведення розрахунків за цими договорами в повному обсязі.

Разом з тим, судова колегія, дослідивши текст рішення господарського суду Львівської області від 10.12.2010 у справі № 5/119, вважає за необхідне звернути увагу апелянтів, які стверджують про припинення договору поставки вугілля від 17.02.2009 № 02-09/1-ЕН, що господарським судом в абзаці 10 вказаного рішення зазначено наступне «на виконання умов договору, позивач поставив відповідачу вугільну продукцію на загальну суму ,12 грн., що підтверджується актами приймання-передачі вугільної продукції за період березень 2009 року - березень 2010 року (в матеріалах справи). Дана обставина відповідачем не заперечена».

Тобто, за вказаним договором поставки вугілля від 17.02.2009 № 02-09/1-ЕН (який, за доводами апелянтів, припинив свою дію 31.12.2009), ще в березні 2010 року здійснювались поставки та на підставі цього сторонами складались акти приймання-передачі вугільної продукції, що встановлено вищезазначеним судовим рішенням. Дана обставина додатково підтверджує факт того, що договори поставки вугілля від 17.02.2009 № 02-09/1-ЕН та від 09.06.2011 № 02-11/3-ЕН не припинились.

Доводи апелянтів стосовно того, що оцінка предмету застави була здійснена лише за суб'єктивною думкою сторін договору та матеріалами справи підтверджується, а саме рішеннями господарського суду Львівської області, що сума зобов'язань була набагато меншою в розмірі 344 836 470,14 грн. відхиляється судовою колегією, враховуючи вищезазначене, а також те, що матеріалами справи підтверджується факт (учасниками провадження у справі не спростовано) відсутності внесення змін до договору застави в частині визначення вартості предмету застави.

В постанові судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 03.06.2014 у справі № 5005/6641/2012 зазначено, що ч. 1 ст. 11 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Відтак, у разі невиконання основним боржником зобов'язання, забезпеченого заставою майна майнового поручителя, заставодержатель, як кредитор, вправі вимагати виконання основного зобов'язання як від боржника, так і його майнового поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо, а у разі пред'явлення таких вимог до майнового поручителя у справі про банкрутство, останній відповідає в межах взятих на себе зобов'язань перед заставодержателем згідно умов договору застави (в межах вартості предмета іпотеки, що погоджена сторонами у відповідному договорі іпотеки) з відображенням вимог кредитора-заставодержателя у реєстрі вимог кредиторів та з дотриманням процедури реалізації заставного майна в ході провадження у справі про банкрутство. За аналогією даний правовий висновок слід застосувати до правовідносин у даній справі.

Також, судова колегія відхиляє доводи апелянтів стосовно того, що одного запису у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна не достатньо для підтвердження факту наявності застави, заставного майна, з огляду на наступне.

Статтею 17 Закону України «Про заставу» визначено, що заставодавець зберігає право розпорядження заставленим майном, якщо інше не передбачено законом чи договором. Заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 28 Закону України «Про заставу» визначено, що застава припиняється: з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання; в разі загибелі заставленого майна; в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно; в разі примусового продажу заставленого майна; при закінченні терміну дії права, що складає предмет застави;в інших випадках припинення зобов'язань, установлених законом.

Статтею 1 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що цей Закон визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна. Відповідно до обтяження в обтяжувача і боржника виникають права і обов'язки, встановлені законом та/або договором. Вимоги до правочину, на підставі якого виникає обтяження, встановлюються законом.

Пунктом 2 частини 1 статі 13 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що зміни у відомостях про зареєстроване обтяження підлягають реєстрації у встановленому цим Законом порядку, якщо вони стосуються, зокрема, заміни обтяжувача внаслідок відступлення прав за правочином, відповідно до якого виникло обтяження, або з інших підстав.

Частиною 1 статті 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що реєстрація обтяжень здійснюється на підставі заяви обтяжувача, в якій зазначаються:

1) відомості про обтяжувача та боржника:

для юридичних осіб - резидентів - найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України;

2) посилання на підставу виникнення обтяження та його зміст. Для забезпечувальних обтяжень також зазначаються розмір та строк виконання вимоги обтяжувача. Для обтяження, яке виникає на підставі рішення суду про стягнення грошових коштів, та обтяження, відповідно до якого накладається арешт на рухоме майно для забезпечення цивільного позову, зазначається розмір вимоги обтяжувача;

3) опис рухомого майна, що є предметом обтяження, достатній для його ідентифікації;

4) відомості про заборону чи обмеження права боржника відчужувати предмет обтяження.

Згідно з ч. 2 ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», держатель або реєстратор Державного реєстру вносить запис до Державного реєстру про відомості, що містяться в заяві обтяжувача. Запису присвоюється реєстраційний номер.

Частинами 4, 5 та 6 статті 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження.

Заяви про виникнення, зміну, припинення обтяжень та про звернення стягнення на предмет обтяження підписуються обтяжувачем. Якщо заява подається в електронній формі, вона повинна містити електронний підпис обтяжувача. Держателю та реєстраторам Державного реєстру забороняється вимагати від обтяжувача подання додаткових документів чи інформації, а також перевіряти достовірність і обґрунтованість відомостей, що містяться в заяві. Обтяжувач несе відповідальність згідно із законом за достовірність відомостей, що містяться в заяві.

Частиною 3 статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов'язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на підтвердження матеріалами справи факту того, що вимоги ініціюючого кредитора є повністю забезпеченими заставою , суд першої інстанції дійшов вірного висновку про закриття провадження у даній справі.

Заперечення апелянтів стосовно того, що судом, в порушення процесуальних норм законодавства, при закритті провадження у справі було застосовано п. 2ч. 1 ст. 231 ГПК, яка застосовується у справі, в якій відсутній предмет спору, відхиляються судовою колегією, з огляду на наступне.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, на момент порушення та під час здійснення провадження у даній справі, кредиторські вимоги ініціюючого кредитора до боржника не були підтверджені у розумінні викладених приписів Закону.

Зазначене вище свідчить про те, що справа про банкрутство Товариства була порушена за відсутністю передбачених ст. 16 Закону підстав для її порушення.

Законом про банкрутство не врегульовано подальшого перебігу провадження у справі у випадках, коли у встановленому законодавством порядку виявлено безпідставність вимог кредитора (кредиторів), за заявою якого (яких) було порушено справу про банкрутство боржника, або коли порушено провадження у справі про банкрутство підприємств, стосовно яких діє законодавча заборона порушувати справи про банкрутство. У таких випадках судам слід закривати провадження у справі на підставі статті 83 Закону (за відсутності інших підстав для такого закриття) та пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України (за відсутністю предмету спору). Аналогічна правова позиція щодо вказаних обставин була викладена у п. 36 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 № 15 «Про судову практику в справах про банкрутство».

Отже, обставини справи, які свідчать про безпідставність порушення провадження у справі про банкрутство можуть бути підставою для оскарження у встановленому законом порядку судових рішень у такій справі, а провадження у цій справі може бути закрите як безпідставно порушене за результатами здійснення апеляційного або касаційного перегляду у цій справі - незалежно від стадії, на якій триває провадження у такій справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 02.07.2014 по справі № 910/978/13, та в інших постановах суду касаційної інстанції.

Таким чином, у зв'язку із тим, що судом встановлено, відсутність підстав для порушення та подальшого здійснення провадження у справі про банкрутство ДП «ВУГІЛЛЯ УКРАЇНИ», провадження у такій справі в даному випадку підлягає закриттю на підставі норм п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України - за відсутністю предмету спору, про що було вірно зазначено судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.

У відповідності до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи, наведені апелянтами в апеляційних скаргах, колегією суддів відхиляються, оскільки не спростовують обставин, що на підставі належних та допустимих доказів встановлені судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг Державного підприємства "Вугілля України", Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ТРЕЙДІНГ" та Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" (нова назва-АТ "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО") зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції від 21.02.2018 у даній справі. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування оскаржуваної ухвали у даній справі, судовою колегією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Державного підприємства "Вугілля України", Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ТРЕЙДІНГ" та Акціонерного Товариства "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО" залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду міста Києва від 21.02.2018 у справі № 910/12918/15 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/12918/15 направити до господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови підписаний 13.07.2018.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді С.А. Пашкіна

Є.Ю. Шаптала