ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2018 Справа № 904/1158/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Кеся Н.Б. за участю секретаря судового засідання Хавіної О.С.

за позовом Акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ", м. Кривий Ріг Дніпропетровська область

до Фізичної особи-підприємця Завгородній Федір Сергійович, м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 27185,18 грн.

Представники:

Від Позивача: Кожемятов К.М., довіреність № 2189/01 від 16.05.2018 р., представник

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" (далі-Позивач) 22.03.2018 року звернулось з позовом до Фізичної особи-підприємця Завгороднього Федора Сергійовича (далі-Відповідач), в якому просить господарський суд:

розглянути позовну заяву Публічного акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" до Фізичної особи-підприємця Завгороднього Федора Сергійовича про стягнення заборгованості за правилами спрощеного позовного провадження;

стягнути з Відповідача на свою користь суму заборгованості у розмірі 18817,66 грн. - основного боргу, інфляційні втрати - 5400,67 грн., 3% річних - 1119,78 грн., що разом складає 25338,11 грн.;

стягнути з Відповідача на свою користь судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

В обґрунтування позову Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем грошових зобов'язань за договором №905 купівлі-продажу теплової енергії від 11.12.13р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2018 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

17.05.2018р. представник Позивача повідомив суд про зміну найменування та надав виписку з ЄДРПОУ Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» та опис документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії (арк.с. 54-56 Т.1).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.05.2018р. вирішено подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Також цією ухвалою суду змінено назву Позивача з - Публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль".

В судовому засіданні 17.05.18р. Відповідач заперечував проти позову, стверджуючи, що ним своєчасно та у повному обсязі сплачувались акти та рахунки Позивача за спожите тепло.

Під час судового засідання 24.05.2018р. Відповідач подав відзив на позовну заяву (арк.с. 65-67), в якій вказує про те, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки Відповідачем з моменту укладання Договору №905 від 11.12.2013 року і по даний час щомісячно проводиться оплата за нараховану спожиту теплову енергію, згідно з актом здачі приймання робіт (надання послуг), які Відповідач отримує безпосередньо від Позивача. Крім того, Позивач в позові не зазначив про те, що об'єкти Відповідача, які знаходяться за адресами: вул.Кремлівська 30/4 та вул.Космонавтів 11/2 в м.Кривому Розі та на які Позивачем проводиться постачання теплової енергії, були обладнані лічильниками теплової енергії до дати укладення Договору №905 від 11.12.2013 року. Однак, Позивач вказує і посилається на розрахунки між постачальником (Позивачем) та споживачем (Відповідачем ) згідно формули для розрахунку. Відповідно до п.5.1 Договору №905 від 11.12.2013 року: Облік споживання теплової енергії проводиться за приладами комерційного обліку, у разі їх відсутності - розрахунковим способом. Доказом наявності облікового пристрою за адресою: вул.Космонавтів 11/2 є копія акту від 17.12.13р. та від 18.02.14р. року за підписами представника ДП "Криворізька теплоцентраль" ОСОБА_4 та представника житлового будинку ОСОБА_5 Доказом наявності лічильника теплової енергії за адресою: вул.Січеславська (Кремлівська) 30/4 в м.Кривому Розі є копія Договору №411/1 від 01.10.2015 року на обслуговування лічильника теплової енергії в процесі експлуатації, вказаний факт наявності лічильника підтверджується рахунком на суму 200 гривень та квитанцією від 23.05.2018 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2018р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та розгляд справи у підготовчому засіданні відкладений.

Представник Позивача 18.06.2018 р. надав відповідь на відзив (арк.с. 117-119), в якому просить суд долучити до справи даний документ та стягнути з Відповідача на свою користь суму заборгованості у розмірі 20 868,51 грн. - основного боргу, інфляційні втрати - 5193,67 грн., 3% річних - 1080,52грн., пені - 42,48 грн., що разом складає 27185,18 грн. та суму сплаченого судового збору.

Також представник Позивача 18.06.2018р. під час судового засідання додав супровідний лист до якого додав копію платіжного доручення від 22.05.2018 р. про сплату ФОП Завгороднього Ф.С. теплової енергії за лютий 2016 р. у сумі 3120,67 грн.

18.06.2018р. представник Відповідача надав заперечення до відповіді на відзив (арк.с. 145-147), в якому просить суд відмовити Позивачу в повному обсязі.

У судовому засіданні 18.06.2018р. представники сторін надали згоду щодо початку розгляду справи по суті в наступному судовому засіданні (арк.с. 170).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2018р. закрито підготовче провадження, розгляд справи призначено до судового розгляду по суті на 05.07.2018 о 11:00год.

05.07.18р. Позивач подав додаткові пояснення до позовної заяви (арк.с. 175-176).

У судовому засіданні оголошувалася перерва з 07.06.2018р. по 18.06.2018 р. в порядку ст. 216 ГПК України.

В судовому засіданні 03.07.2018 року прийнято рішення в порядку ст. 240 ГПК України з оформленням вступної та резолютивної частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

Між Державним підприємством "Криворізька теплоцентраль" - найменування якого було змінено на - Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" (далі-Теплопостачальна організація - Продавець) та Фізичною особою-підприємцем Завгороднім Федором Сергійовичем (далі-Споживач-Покупець) укладений договір №905 від 11.12.2013р. купівлі-продажу теплової енергії (далі-Договір), відповідно до умов якого Теплопостачальна організація-Продавець бере на себе зобов'язання постачати Споживачеві-Покупцю теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а Споживач-Покупець зобов'язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими згідно чинного законодавства тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Відповідно до п. 2.1 Договору теплова енергія постачається Споживачу-Покупцю в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору, що є його невід'ємною частиною, на такі потреби:

- опалення та вентиляцію - в період опалювального періоду;

- гаряче водопостачання - протягом року (за наявності виділеного об'єму природного газу).

Згідно з пп. 3.2.5 Договору Споживач-Покупець зобов'язався виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

Розрахунки за теплову енергію, що споживається Споживачем-Покупцем, проводяться в грошовій формі за розрахунковий період, відповідно до тарифів, встановлених згідно чинного законодавства України. Розрахунковим періодом є календарний місяць (п.п. 6.1, 6.2 Договору).

Оплата за теплову енергію здійснюється Споживачем-Покупцем виключно грошовими коштами відповідно до встановлених тарифів шляхом 30 (тридцяти) відсоткової попередньої оплати вартості планових обсягів споживання теплової енергії за 5 (п'ять) днів до початку здійснення споживання. Решта 70 (сімдесят) відсотків вартості планових обсягів споживання теплової енергії сплачується Споживачем-Покупцем протягом місяця споживання теплової енергії. Кошти, які надійшли від Покупця, будуть зараховані як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим Договором. Остаточний розрахунок за фактично спожиту теплову енергію здійснюється до 20-ого числа місяця, наступного за місяцем споживання теплової енергії (п. 6.3 Договору).

Відповідно до п.6.4 Договору, якщо Споживач-Покупець розраховується за показаннями приладів комерційного обліку:

- при перевищенні фактичного використання теплової енергії понад заявлене та сплачене до початку розрахункового періоду, розрахунки здійснюються за фактично спожиту теплову енергію згідно п.6.3;

- у випадку, коли фактичне використання теплової енергії нижче від заявленого та сплаченого до початку розрахункового періоду, залишок (сальдо) зараховується в рахунок оплати заборгованості минулих періодів, при відсутності такої, в рахунок передоплати майбутніх періодів.

Цей договір набуває чинності з моменту фактичного надання послуг з теплопостачання та діє до 31 грудня 2014 року, з урахуванням частини 3 статті 63 Цивільного кодексу України. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про припинення дії договору не буде письмово заявлено однією із сторін (п.п. 10.1, 10.3 Договору).

Так, зміст позову та розрахунок ціни позову свідчить про те, що Позивачем заявлено до стягнення заборгованість Відповідача за спожиту ним у період з 01.02.2016 року по 31.12.2017 року теплову енергію. При цьому уся сума основного боргу за цей період (18817,66грн.) пов'язується Позивачем із споживанням Відповідачем теплоенергії виключно у лютому місяці 2016 року. При дослідженні цих обставин судом було встановлено, що у лютому 2016 Відповідачем було спожито теплоенергії в обсязі 2 Гкал, що у грошовому вираженні складає 3120,67грн. Даний висновок судом зроблений на підставі такого:

акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №1814 від 29.02.2016року (арк.с.17) за теплову енергію за лютий 2016 року в обсязі 12 Гкал на суму 18817,66грн. не підписано з боку Відповідача у зв'язку з незгодою із сумою нарахування, про що складений акт від 22.02.2016 (арк.с.19);

заявлений у вищевказаному акті обсяг теплоенергії явно є нереальним;

роздруківки служби збуту ДП "Криворізька теплоцентраль" за договором із ФОП Завгороднім Ф.С. за лютий 2016 року, за 2013,2014 , 2015 та січень 2016 роки(арк.с.75-82) свідчать про те, що у лютому 2016 Відповідачем було спожито теплоенергії в обсязі 2 Гкал, а решта 10,6 Гкал пов'язується із споживанням Відповідачем теплоенергії у періоди: жовтень-грудень 2013, січень-квітень, жовтень-грудень 2014 року, січень-лютий 2015 року та січень 2016 року. Так, 10,6 Гкал пов'язується із технічною помилкою Позивача при обрахуванні обсягів споживання Відповідачем теплоенергії;

зазначені обставини не спростовані Позивачем. Проте, останній вважає, що оскільки за минулі роки нарахування відбулось у лютому 2016 році, тому ним правомірно було заявлено до стягнення;

однак, суд враховує той факт, що Позивач при пред'явленні позову самостійно визначає фактичні та правові підстави позову. Отже, за позовом, що розглядається, Позивач визначив заборгованість Відповідача саме за спожиту в лютому місяці 2016 року теплову енергію, тому обставини споживання Відповідачем теплової енергії у період 2013-січень 2016 роки не входять до предмету спору.

Сума вартості фактично спожитої Відповідачем теплоенергії у лютому 2016 року на суму 3120,67грн. була оплачена останнім під час розгляду справи в суді 22.05.20218 року, що підтверджується квитанцією №КSK1105 (аркс.с.155). Факт оплати цієї суми та правильність визначення вартості теплоенергії в обсязі 2Гкал Позивачем не спростовано.

За порушення зобов'язань за Договором в частині своєчасної оплати спожитої теплової енергії Позивачем на підставі ст. 625 ЦК України нараховані до сплати Відповідачу інфляційні втрати за період з квітня 2016р. по березень 2018р. в сумі 5400,67 грн. та 3% річних за період з 21.03.2016р. по 15.03.2018р. у розмірі 1119,78 грн.

При дослідженні цих донарахувань судом враховано, що нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу, що перевищує сплачену Відповідачем під час розгляду справи в суді суму боргу 3120,67грн., підлягає виключенню із розрахунків, оскільки стосується іншого періоду споживання Відповідачем теплової енергії. Що стосується періоду прострочення, судом врахований той факт, що обсяги споживання теплової енергії за обставинами справи і, враховуючи пояснення сторін, визначаються на підставі показників загальнобудинкового лічильника обліку теплової енергії та в подальшому розраховуються Позивачем відносно кожного споживача з огляду на площу зайнятого ним приміщення. Отже, після того як Відповідач дізнався про фактичні обсяги спожитої ним у лютому 2016 року теплової енергії, він повинен був сплатити її вартість. Матеріали справи свідчать про те, що Відповідач, після його запитів і отримання інформації від Позивача, дізнався про обсяги споживання теплової енергї за лютий 2016 року після отримання ним листа із роздруківками Позивача від 18.07.2016року (аркс.с.141-143). Отже, суд визначає для суми боргу 3120,67грн. період прострочення з 22.07.2016 року (з урахуванням поштового пробігу) по 01.03.2018 року (останній день нарахування за позовом). Таким чином, 3 % річних за цими вихідними даними складає 150,70грн., а інфляційні втрати за період серпень 2016 по лютий 2018 - 772,70грн.

Заперечення Відповідача про те, що він не отримав на суму 3120,67грн. акту та рахунків, судом відхилюються з огляду на те, що акт та рахунок за лютий 2016 рік йому були пред'явлені у березні 2016 року (акт на арк.с.19) і він мав можливість оплатити їх частково у липні 2016 року після того, як з'ясував спірні питання.

Зважаючи на встановлені обставини, суд задовольняє позов частково з таких правових підстав.

Відповідно до ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві, який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ч. 1 ЦК України та ст. 193 ГК України цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

У відповідності з ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст.73,74, 86 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з Відповідача 150,70грн. грн. 3% річних та 772,70 грн. інфляційних втрат. В частині позовних вимог про стягнення 3120,67 грн. провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України через відсутність предмета спору, який припинив існувати під розгляду справи в суді, оскільки після відкриття провадження у справі Відповідач здійснив оплату за надані послуги теплової енергії.

В решті позовних вимог суд відмовляє через недоведеність обставин, викладених у позові.

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на Відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" до Фізичної особи-підприємця Завгороднього Федора Сергійовича задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Завгороднього Федора Сергійовича (50085, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1, ) суму інфляційних втрат - 772,70 грн. грн., 3% річних - 150,70грн. та 262,12 грн. судового збору.

В частині позовних вимог про стягнення заборгованості в сумі 3120,67 грн. провадження у справі закрити.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строки та порядку, встановлені ст.241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено в двадцятиденний строк з дня складення повного тексту рішення до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 13.07.2018

Суддя Н.Б. Кеся