ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2018 Справа № 917/579/18

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо - комерційна компанія "Арія" вул. Шевченка, 7А, м. Полтава, 36007

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мейкор" вул. Котляревського, буд. 1/27, м. Полтава, 36020

про стягнення грошових коштів набутих без достатніх правових підстав у сумі 348 200,83 грн.

Суддя Ціленко В. А.

Секретар судового засідання Білоус О.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №5 від 09.01.2018

від відповідача: ОСОБА_2, посвідчення 1817 від 08.08.2017

Суть спору: Розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо - комерційна компанія "Арія" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мейкор" 348 200,00 грн., як таких, що набуті без достатніх правових підстав.

Відповідач позов заперечує, посилаючись на те, що є добросовісним володільцем та не зобов'язаний повертати кошти, які він набув на правовій підставі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

Згідно видаткових накладних Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо - комерційної компанії "Арія" отримано :

- №41 від 10.03.2017р. стяжку чорну прозору, на загальну суму 115 071 грн. та оплачено на підставі рахунку №36 від 06.03.2017р., що підтверджується платіжним дорученням за №14704 від 13.03.2017р.;

- №85 від 21.04.2017р. набір комбінованих ключів на загальну суму 115 695,44 грн., №94 від 21.04.2017р. набір шестигранників на суму 2 363,39 грн. та оплачено на підставі рахунку №69 від 18.04.2017р., що підтверджується платіжним дорученням №16182 від 18.04.2017р. на суму 118 058,83 грн.

21.08.2017р., 12.09.2017р. та 13.09.2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо - комерційна компанія "Арія", м. Полтава помилково перерахувало Товариству з обмеженою відповідальністю "Мейкор": - платіжним дорученням №20881 - 115071 грн. по раніше оплаченому рахунку №36 від 06.03.2017р.; - платіжним дорученням №2134 - 115071 грн. по раніше оплаченому рахунку №36 від 06.03.2017р.; - платіжним дорученням №21525 - 118058,83 грн. по раніше оплаченому рахунку №69 від 18.04.2017р.

Так як товар отриманий від відповідача по вказаних вище видаткових накладних був позивачем оплачений, то 348 200,83 грн. набуті Товариством з обмеженою відповідальністю "Мейкор" без достатньої правової підстави, та підлягають поверненню їх власнику - Товариству з обмеженою відповідальністю Виробничо - комерційнї компанії "Арія".

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України права та обов'язки виникають із дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

В силу вимог ст.ст.202-205 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Виявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямованим на реальне настання правових наслідків, вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсності. Юридичні особи, що сплатили за товари та послуги на підставі усного правочину з другою стороною, видається документ, що підтверджує підставу сплати та суму одержаних грошових коштів.

Із наданих сторонами у справі доказів вбачається, що підставою виникнення прав та обов'язків слугував не договір, а дії сторін, спрямовані на їх набуття. Так, згідно видаткових накладних №85 від 21.04.2017р. та №94 від 21.04.2017р. позивачем отримано від Товариства з обмеженою відповідальністю "Мейкор" товар, а саме набори комбінованих ключів на суму 115 695,44 грн. та шестигранників на суму 2363,39 грн., рахунок на оплату №69 від 18.04.2017р., який акцентований ТОВ ВКК "Арія" платіжним дорученням №16182 від 18.04.2017р. Вказані дії сторін свідчать про те, що між ними склалися правовідносини, що регулюються договором купівлі-продажу, який виконувався сторонами у момент його вчинення.

Маючи довготривалі господарські відносини з відповідачем, Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо - комерційна компанія "Арія" помилково 21.08.2017р. платіжним дорученням №20881 вдруге акцентує оплачений раніше рахунок №36 від 06.03.2017р.; 13.09.2017р. платіжним дорученням №2134 акцентує оплачений раніше рахунок №36 від 06.03.2017р.; 12.09.2017р. платіжним дорученням №21525 акцентує оплачений раніше рахунок №69 від 18.04.2017р. З урахуванням зазначеного позивач вважає, що кошти в сумі 348 200,83 грн. набуті відповідачем без достатньої правової підстави та в силу вимог ст.1212 Цивільного кодексу України підлягають поверненню йому як їх власнику.

Аналіз вказаної норми Закону засвідчує, що зобов'язання з безпідставного придбання майна виникають за наявності умов: набуття майна за рахунок іншої особи при відсутності правових підстав. Отже, обов'язковою умовою, з якою законодавець пов'язує виникнення правовідносин щодо повернення безпідставно набутого майна, є відсутність правової підстави для набуття, збереження майна однією особою за рахунок іншої особи. Відсутність правової підстави означає, що майно набуте або збережене особою поза підставою (юридичним фактам), передбачено законом, іншим правовим актом чи правочином.

Відповідачем у справі надано, а судом залучено до матеріалів справи оригінал договору поставки №01072015 від 1 липня 2015 року за яким ТОВ "Мейкор" зобов'язується поставляти та передавати у власність товар, а ТОВ ВКК "Арія", як покупець своєчасно здійснювати оплату на умовах договору. В межах договору представником позивача за довіреністю №810 від 19.04.2017р. та №2723 від 13.09.2017р. отримано набір комбінованих ключів та шестигранників за рахунок №69 від 18.04.2017р. та комплект трубостійки за рахунок №36/1 від 15.05.2017р., які оплачені не були.

22.08.2017р. листом №06-3/4680 Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо - комерційна компанія "Арія", як покупець, звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мейкор" з проханнями помилково перераховані кошти по рахунку №36 від 06.03.2017р. в сумі 115071,00 грн. зарахувати в оплату рахунку №36/1 від 15.05.2017р. Листом від 13.09.2017р. за №06-8-5057 просило помилково сплачені кошти по рахунку №69 від 18.04.2017р. в сумі 118058,83грн. зарахувати в оплату рахунку №6912 від 18.04.2017р., а помилково перераховані кошти по рахунку №6912 від 06.03.2017р. в сумі 115071 грн. зарахувати оплату рахунку №3675 від 07.03.2017р.

Зазначені вказівки Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо - комерційної компанії "Арія" суд розцінює як юридичний факт, що в силу вимог ст.11 Цивільного кодексу України породжує права та обов'язки сторін. Отримання відповідачем у справі спірної суми коштів є належною умовою виникнення у його сторін відповідних прав та обов'язків, що автоматично виключає безпідставність набуття стягуваних грошових коштів на момент такого набуття.

На підставі викладеного позов задоволенню не підлягає.

Відповідачем заявлено клопотання про відшкодування йому за рахунок позивача судові витрати у сумі 105000 грн., що складають адвокатські послуги. Враховуючи, що вказані витрати підтверджені належними доказами суд вважає за потрібне задовольнити клопотання.

Керуючись статтями 232-233,237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо - комерційної компанії "Арія" (вул. Шевченка, 7А, м. Полтава, 36007, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мейкор" (вул. Котляревського, буд. 1/27, м. Полтава, 36020, ) витрати у сумі 105000 грн., що складають адвокатські послуги.

3. Видати наказ після набрання рішення законної сили.

4. Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 20.07.2018.

Суддя Ціленко В. А.