РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.07.2018Справа № 910/3943/18

Господарський суд міста Києва у складі:

судді - Бондаренко Г. П.,

за участю секретаря - Бабаджанян М. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Державного агентства резерву України

про стягнення 562 236,87 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Кобко О.Л., довіреність № 9225 від 26.10.17;

від відповідача: Вавренюк О.А., довіреність № 610/0/4-18 від 05.05.18.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного агентства резерву України (далі - відповідач) про стягнення 562 236,87 грн витрат на зберігання матеріальних цінностей.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням з боку відповідача його зобов'язань за договором № Л/НР-0315з/НЮ відповідального зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву від 11.06.2003, в частині відшкодування витрат позивачу на зберігання цінностей мобілізаційного резерву за 4 квартал 2017 року. Предметом позову є стягнення з відповідача на користь позивача 562236,87 грн заборгованості за зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву в 4 кварталі 2017 року. Також позивач просить покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.04.2018 залишено позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" без руху.

16.04.2018 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків з додатками, якою позивач усунув недоліки, встановлені ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.04.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи №910/3943/18 у порядку загального позовного провадження та призначено судове засідання на 22.05.2018.

22.05.2018 від позивача через відділ діловодства суду надійшла відповідь на відзив.

У судовому засіданні 22.05.2018 задоволено клопотання позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, доручено забезпечення проведення відеоконференції через Господарський суд Львівської області (79014, м. Львів, вул. Личаківська, 128), в якому братиме участь Регіональна філія "Львівська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Крім того, врахувавши усне клопотання представника позивача про встановлення нового строку для подання доказів по справі, суд з метою належної підготовки справи для розгляду по суті, дотримання процесуальних прав сторін та виконання завдань підготовчого провадження, встановив новий строк подання доказів у справі відповідно до ч. 5 ст. 80 ГПК України, в зв'язку з чим оголошена перерва в підготовчому судовому засіданні до 12.06.2018.

23.05.2018 від відповідача через відділ діловодства суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог.

22.05.2018 позивачем через відділ діловодства Господарського суду міста Києва подано відповідь на відзив, а 11.06.2018 через відділ діловодства суду подано клопотання про долучення нових доказів до матеріалів справи, зокрема копії листа Вих.№1048/0/4 від 13.04.2018, у якому Державне агентство резерву України фактично визнає існування заборгованості у сумі 562 236,87 грн та свій обов'язок її відшкодувати.

В судовому засіданні 12.06.2018 Суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 03.07.2018, про що винесено відповідну ухвалу. Також в ухвалі від 12.06.2018 суд доручив забезпечення проведення відеоконференції через Господарський суд Львівської області (79014, м. Львів, вул. Личаківська, 128), в якому братиме участь Регіональна філія "Львівська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

19.06.2018 від позивача через відділ канцелярії Суду надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якому позивач просив суд постановити ухвалу про участь позивача у судовому засіданні у справі № 910/3943/18 призначеному на 03.07.2018 у режимі відеоконференції.

В судове засідання 03.07.2018 сторони прибули. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив.

Заслухавши вступні слова сторін, з'ясувавши обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, та дослідивши в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються, суд -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи, 11.06.2003 Львівська державна залізниця, як зберігач, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" та Державний комітет з державного матеріального резерву, правонаступником якого є Державне агентство резерву України (комітет) уклали договір № Л/НР - 0315з/НБ відповідального зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву (далі - Договір), за умовами якого комітет передає, а зберігач приймає на відповідальне зберігання цінності згідно з затвердженою номенклатурою у кількості та за вартістю згідно з актом форми №1 (п. 1.2. Договору).

Відповідно до п. 1.1. Договору, зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву (далі - цінності) здійснюється на складських приміщеннях, майданчиках зберігача.

Комітет зобов'язаний відшкодувати зберігачу витрати на зберігання цінностей згідно з погодженим зведеним кошторисом витрат між зберігачем та комітетом у межах асигнувань, передбачених на ці цілі (п. 3.1. Договору).

Пунктом 4.3. Договору передбачено, що зберігач надає комітетові щоквартально до 15 числа місяця, наступного за звітним, звіти про фактичні витрати за зберігання цінностей, що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків на утримання цінностей мобілізаційного резерву за встановленою формою.

Згідно з п. 4.4. Договору, відшкодування витрат (з урахуванням податку на додану вартість) із зберігання цінностей здійснюється в межах, визначених підписаними актами взаєморозрахунків фактичних витрат у відповідності до п. 4.3. цього договору, не пізніше 30 числа місяця наступного за звітним кварталом.

Пунктом 4.5. Договору встановлено, що оплата робіт із закладення поставки цінностей до мобілізаційного резерву проводиться після отримання комітетом акта форми №1.

Позивач склав звіт про витрати на зберігання матеріальних цінностей державного (мобілізаційного) резерву у 4-му кварталі 2017 року та акт на відшкодування витрат на суму 562 236, 87 грн.

18.01.2018 позивач супровідним листом № НРС-02/1 надіслав на адресу відповідача звіт про витрати на зберігання матеріальних цінностей державного (мобілізаційного) резерву за 4-й квартал 2017 року, акт на відшкодування витрат за 4 - й квартал, акт звірки взаєморозрахунків та документи, які підтверджують витрати за 4 - й квартал 2017 року.

Відповідач не сплатив позивачеві 562 236, 87 грн.

Посилання відповідача на відсутність акту взаєморозрахунків фактичних витрат на заявлену позивачем суму як підстави для оплати послуг є не обґрунтованими, оскільки всі підтверджуючі документи понесених витрат, як те передбачено умовами Договору, в тому числі й акти взаєморозрахунків, було надіслано відповідачу, при цьому вказані звіти та акти не погоджені саме з боку відповідача. Сам факт не підписання (відмови від підписання) таких актів та звітів про витрати, за відсутності вмотивованої відмови від їх підписання, не може свідчити про те, що такі витрати не були понесені позивачем.

За договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності (ч. 1 статті 936 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 946 Цивільного кодексу України встановлено, що плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання.

Згідно з приписами статей 526 Цивільного кодексу України та 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України.

Згідно з нормами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем в сумі 562 236, 87 грн належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до Державного агентства резерву України про стягнення 562 236,87 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного агентства резерву України (01004, м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 28; ідентифікаційний код 37472392) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (79000, м. Львів, вул. Гоголя, буд. 1; ідентифікаційний код 40081195) 526 236 (п'ятсот двадцять шість тисяч двісті тридцять шість) грн 87 коп. витрат, здійснених на утримання і зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву та 8 433 (вісім тисяч чотириста тридцять три) грн 55 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення Господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Київського апеляційного господарського суду.

Дата складення повного судового рішення: 12.07.2018.

Суддя Бондаренко Г.П