УХВАЛА

м. Київ

25.07.2018Справа № 910/9593/18

Суддя Спичак О.М., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок оптики»

до відповідачів: 1) приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергія Павловича

2) Публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк»

про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будинок оптики» звернулося до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергія Павловича та Публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк» про визнання протиправним з моменту прийняття та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03.12.2014 (індексний номер рішення 17628919), що прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком Сергієм Павловичем.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України, зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що 31.07.2013 між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Агропросперіс Банк» (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптикал Трейд» (позичальник) укладено генеральний кредитний договір № 03007, за умовами якого (з урахуванням Договорів про внесення змін та доповнень № 1 та № 2 від 31.07.2013) кредитор надає позичальнику в рамках відкритої згідно з генеральним кредитним договором № 03007 від 31.07.2013, відновлювальної кредитної лінії відновлювальний кредитний транш в розмірі 120 000 доларів США 00 центів, а позичальник зобов'язується повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування отриманими кредитними коштами та комісії в порядку, розмірі та в строк, що передбачені генеральним кредитним договором та цим договором. Надання кредиту здійснюється в порядку, визначеному в генеральному кредитному договорі.

В забезпечення виконання позичальником (Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптикал Трейд») зобов'язань за генеральним кредитним договором № 03007 від 31.07.2013 із всіма змінами та доповненнями до нього, що укладені та можуть бути укладені в подальшому, між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Агропросперіс Банк» (іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будинок оптики» (іпотекодавець) укладено іпотечний договір № 03007/І від 31.07.2013, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Погрібною Т.П., зареєстрованого в реєстрі за номером № 1473 (далі - Іпотечний договір), відповідно до якого іпотекодавець передає іпотекодердателю в іпотеку в якості забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором належний йому на праві власності об'єкт нерухомості: нежитлові приміщення, офіс № 1, літера «А-9», а саме: приміщення першого поверху №1-1, № 1-9, № 1-10, № 1-11, № 1-12, № 1-21, № 1-22, № 1-23 та приміщення другого поверху № 1-17, № 1-19, № 1-20, загальною площею 135, 3 кв.м., які знаходяться за адресою по вулиці Хрещатик (вул. Урицького) в місті Черкаси, будинок 200.

02.12.2013 між Публічним акціонерним товариством «Астра банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Агропросперіс Банк» (продавець) та Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» (покупець) укладено договір купівлі-продажу прав вимоги (далі - Договір купівлі-продажу), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновою Т.В. та зареєстрований в реєстрі за №1539 з наступними змінами, внесеними Договором про внесення змін № 1 від 19.12.2013 та зареєстрованого в реєстрі за № 1741.

З інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна вбачається, що 03.12.2014 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергієм Сергійовичем здійснено реєстрацію відступлення прав вимоги на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновою Т.В. та зареєстрований в реєстрі за №1539. Зазначено про зміну про зміну іпотекодержателя: Публічне акціонерне товариство «Астра Банк» змінено на ПАТ «Дельта банк».

Позивач вважає вищезазначену реєстраційну дію, називаючи її рішенням, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергія Сергійовича протиправною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що нотаріусом не було пересвідчено у наявності ПАТ «Дельта банк» прав іпотекодержателя по іпотечному договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Конституційний Суд України у рішенні від 12.06.2007 № 2-рп/2007 вказав, що необхідно відрізняти поняття «обмеження основоположних прав і свобод» від прийнятого у законотворчій практиці поняття «фіксація меж самої сутності прав і свобод» шляхом застосування юридичних способів (прийомів), визнаючи таку практику допустимою (абзац другий пункту 10 мотивувальної частини).

При цьому, як слідує зі змісту Рішення Конституційного Суду України від 25.12.1997 № 9-зп, не є порушенням права на судовий захист відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.

Так, в силу ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ст. 125 Конституції України, судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності. Найвищим судом у системі судоустрою є Верховний Суд. Систему судоустрою складають: 1) місцеві суди; 2) апеляційні суди; 3) Верховний Суд.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Підвідомчість визначається як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів у силу прямої вказівки закону. Підвідомчість визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, у силу яких їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.

В основу визначення підвідомчості покладено два критерії: суб'єктний склад правовідносин і характер діяльності суб'єктів (характер спірного правовідношення).

Відповідно до першого критерію господарський суд вирішує господарські спори, що виникають між підприємствами, організаціями (юридичними особами), а також громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності, а у випадках, передбачених чинним законодавством, може вирішувати спори і розглядати справи за участю державних та інших органів, а також громадян, які не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Підвідомчість справ загальним і господарським судам визначається законодавством.

Подання позовної заяви за правилами Господарського процесуального кодексу України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб'єктної юрисдикції справ відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 13 ч. 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди, окрім інших, розглядають спори за вимогами щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Отже з умов п. 13 ч.1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що вимоги про скасування реєстраційних дій підвідомчі господарському суду лише у тих випадках, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, і передані на його розгляд разом з такими вимогами.

В свою чергу, у даній справі, основні доводи позивача ґрунтуються на протиправності дій нотаріуса, як суб'єкта, наділеного владними функціями приймати рішення про державну реєстрацію прав, та полягають у тому, що відповідач-1 не мав права прийняти спірне рішення та вчинити спірну реєстраційну дію без перевірки факту наявності у ПАТ «Дельта банк» прав іпотекодержателя по іпотечному договору. Тобто, у даній справі спір про право відсутній, а дослідженню підлягають виключно владні, управлінські рішення та дії відповідача-1, який у межах спірних правовідносин діє як суб'єкт владних повноважень.

Приймаючи до уваги, що предметом позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок оптики» є вимога про скасування реєстраційної дії, яка не є похідною від спору щодо майна або майнових прав, суд приходить до висновку, що даний спір не підвідомчий господарському суду, оскільки предмет спору у даній справі не охоплюється статтею 20 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Частиною 6 статті 175 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

З огляду на зазначене, суд роз'яснює заявнику, що зазначений спір віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 20, 175 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Будинок оптики» у відкритті провадження у справі.

2. Роз'яснити заявнику, що даний спір віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

3. Згідно з ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Спичак О.М.