ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2018 Справа № 912/30/18

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65 зал №511

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Орєшкіна Е.В., Широбокова Л.П.

секретар судового засідання Абадей М.О.

представники сторін:

від позивача: Воробйов В.В., угода про надання правничої допомоги від 12.04.2018, адвокат

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Світанок" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 29.03.2018 у справі №912/30/18 (суддя Тимошевська В.В.; рішення ухвалене о 12:30 год. у місті Кропивницький, повне рішення складено 02.04.2018)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Світанок", с.Тишківка, Добровеличківський район, Кіровоградська область

до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, м.Кропивницький, Кіровоградська область

про визнання додаткової угоди укладеною

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

ТОВ "Агрофірма "Світанок" звернулось у січні 2018 року із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, в якому просило господарський суд визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 17.03.2010 №05 на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, у запропонованій позивачем редакції.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані посиланням на ті обставини, що 01 березня 2010 року між ТОВ "Агрофірма "Світанок" та Добровеличківською районною державною адміністрацією було укладено договір оренди земельної ділянки площею 150,55 га, кадастровий номер :02:001:9112, терміном на 6 років, який зареєстрований 17.03.2010 за №05. Для поновлення даного договору та продовження ведення господарської діяльності позивач, виконуючи приписи статті 33 Закону України "Про оренду землі", звертався до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявами про поновлення цього договору, але попри виконання вимог наведеного Закону не має змоги продовжити оренду земельної ділянки, оскільки відповідач постійно зволікає з реєстрацією додаткової угоди, крім цього безпідставно вимагає надати копії документів, які вже були надані. Вважає, що враховуючи норми законодавства України, які були чинними під час виникнення спірних правовідносин, прямо встановлена обов'язковість оформлення додаткової угоди до договору оренди землі для оформлення факту його поновлення і виникнення за орендарем права оренди (стаття 640 Цивільного кодексу України, стаття 125 Земельного кодексу України) позивачем правильно обраний спосіб захисту свого цивільного права чи інтересу, який відповідає вимогам статті 16 Цивільного кодексу України. При цьому, із посиланням на відповідну практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі "Стретч проти Об'єднаного Королівства Великобританії та Північної Ірландії" та у справі "Девелопмент ЛТД" та інші проти Ірландії", позивач наголошує на тому, що право власності на майно у вигляді як правомірних очікувань, так і майнового права (права оренди), є об'єктом захисту згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та національного законодавства, стаття 6 якої також передбачає право на справедливий суд.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 29.03.2018 у справі №912/30/18 (суддя Тимошевська В.В.) у позові ТОВ "Агрофірма "Світанок" відмовлено повністю.

Означене рішення місцевого господарського суду вмотивоване тим, що суд не встановив правових підстав для поновлення Договору оренди землі №05 від 17.03.2010 згідно з частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з прийнятим рішенням, Позивач (ТОВ "Агрофірма "Світанок") звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій вважає, що рішення винесено з порушенням як матеріального так і процесуального права та не відповідає принципам господарського права. Просить рішення Господарського суду Кіровоградської області від 29.03.2018 у справі №912/30/18 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказує, що суд фактично в своєму рішенні не використав спеціальну норму, а саме частину 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", яка має самостійну правову конструкцію і фактично використана законодавцем для врегулювання правовідносин, які фактично склалися у контрагентів. Так позивач вказує, що суд, встановивши факт належного виконання орендарем умов договору оренди, дотримання ним строків, не надіслання орендодавцем у встановлений законом строк відмови у поновленні договору, продовження використання позивачем земельної ділянки після закінчення строку дії договору, відсутність доказів того, що відповідачем повідомлено орендарю про необхідність використовувати об'єкт оренди для власних потреб, неповернення згідно акту приймання-передачі земельної ділянки, відмовляючи у задоволенні позову, керувався виключно формальним визначенням щодо права та обов'язку поновлення договору оренди землі, а не у сукупності всіх нормативно-правових актів та фактичних правовідносин, які склалися на той час у сторін стосовно фактичного виконання договору оренди землі. Позивач вважає, що враховуючи, що нормами законодавства України, які були чинними під час виникнення спірних правовідносин, прямо встановлена обов'язковість оформлення додаткової угоди до договору оренди землі для оформлення факту його поновлення і виникнення за орендарем права оренди (стаття 640 Цивільного кодексу України, стаття 125 Земельного кодексу України), ним був обраний належний спосіб захисту свого цивільного права чи інтересу, який відповідає вимогам статті 16 Цивільного кодексу України.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області заперечує на задоволенні апеляційної скарги ТОВ "Агрофірма "Світанок" та просить відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ "Агрофірма "Світанок" до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання поновленим договору оренди землі та визнання укладеною додаткову угоду.

На підтвердження заперечень відповідач вказує, що позивач звертався до Головного управління Держгеокадстру у Кіровоградській області з проектом додаткової угоди, в якій просив поновити строк договору на 21 рік зі встановленням орендної плати на рівні 7%, тобто просив змінити умови договору в частині строку та орендної плати, на який його було укладено та проектом додаткової угоди щодо встановлення строку договору на сім років і орендною платою на рівні 7%. Оскільки позивач не звертався з вимогою продовжити договір на той самий строк і на тих самих умовах, і така додаткова угода не була укладена (відсутнє підтвердження юридичного факту поновлення договору на той самий і на тих самих умовах), можливо дійти висновку, що право позивача на укладення додаткової угоди про пролонгацію договору не є порушеним, оскільки з такою пропозицією позивач не звертався, а навпаки просив змінити таку істотну умову договору як строк його дії та орендну плату. Вказує також, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення не була укладена сторонами у місячний строк у зв'язку з чим договір оренди землі між сторонами не поновлений, а припинив свою дію відповідно до положень статті 31 Закону України "Про оренду землі". Відповідач вважає, що позивачем не було вчинено необхідних та достатніх дій, передбачених статтею 33 Закону України "Про оренду землі", направлених на укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, у зв'язку з чим відсутні підстави для визнання поновленим спірного договору оренди на підставі наведеної правової норми. Посилається на аналогічну правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 25.02.2015, а також постановах Вищого господарського суду України від 16.10.2015 у справі №904/8031/14, від 20.10.2015 у справі №904/3929/14 та від 17.05.2016 у справі №912/3019/15.

18.06.2018 до матеріалів справи надійшло клопотання Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про зупинення провадження у справі №912/30/18 до перегляду у касаційному порядку Великою палатою Верховного Суду справи №920/739/17. Клопотання обґрунтоване тим, що з метою дотримання єдності судової практики та врахування правової позиції Верховного Суду у подібних правовідносинах, відповідач вважає за доцільне скористатись наданим правом та зупинити провадження у справі №912/30/18 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №920/739/17. Відповідач вважає, що у даному випадку рішення у справі №920/739/17 має преюдиційне значення для справи №912/30/18, оскільки встановлення у справі №920/739/17 обставин щодо поновлення договору оренди на підставі відповідної додаткової угоди вплинуть на вирішення даного спору.

В судовому засіданні 18.06.2018 колегією суддів встановлено, що за подібності правовідносин обставини даної справи, які покладені в основу позовних вимог позивача, є відмінними від обставин справи №920/739/17, а тому не вбачала підстав для зупинення провадження у справі №912/30/18 до закінчення перегляду палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та прав власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №920/739/17 в касаційному порядку.

11.07.2018 із супровідним листом від ТОВ "Агрофірма "Світанок" до матеріалів справи надійшли копії документів, щодо яких позивач вказує, що ці зібрані на даний час докази вказують на фактичне використання земельної ділянки по даний час, тому не були надані суду першої інстанції: довідка з Тишківської сільської ради від 06.02.2018 №01-21-36/1, Перелік орендарів, з якими укладено договори оренди землі державної або комунальної власності станом на 01.01.2018; довідка з Тишківської сільської ради від 04.07.2018 №01-21-186/1, Податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи; платіжне доручення №375 від 16.04.2018; Податкова декларація з плати за землю; платіжне доручення №592 від 21.006.2018; Довідка про відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються органами ДФС №411/10/08-0 від 02.07.2018; довідка Добровеличківської районної державної адміністрації №01-35/289/1 від 05.07.2018; облікові листи тракториста №№236, 38, 46, 48, 63, 65, 68, 70.

18.07.2018 до матеріалів справи надійшло повторне клопотання Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про зупинення провадження у справі №912/30/18 до перегляду у касаційному порядку Великою палатою Верховного Суду справи №920/739/17.

В судовому засіданні 18.07.2018 представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

З результатами перегляду справи судом в удовому засіданні 18.07.2018 апеляційної інстанції оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

Встановлені судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції обставини та визначені відповідно до них правовідносини

Згідно Акту перенесення в натурі границь земельних ділянок ТОВ "Агрофірма "Світанок" в оренду строком на 5 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель державної власності (резервного фонду та запасу) на території Тишківської сільської ради Добровеличківського району від 28.10.2003 на підставі розпорядження Добровеличківської райдержадміністрації від 27.10.2013 №489-р проведено відведення в натурі земельних ділянок із земель державної власності (резервного фонду та запасу) на території Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області загальною площею 206,06 га в оренду строком на 5 років (а.с.26-28).

01.03.2010 між Добровеличківською районною державною адміністрацією (Орендодавець) та ТОВ "Агрофірма "Світанок" (Орендар) підписано договір оренди землі, за умовами якого Орендодавець надавав, а Орендар приймав в строкове платне користування земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 150,55 га, у тому числі рілля - 150,55 га, яка знаходиться на території Тишківської сільської ради (надалі - Договір) та відповідну План (Схему) (Додаток 2 до Договору) (а.с.21-25).

Договір зареєстровано у Добровеличківському районному відділі КРФ ДП "Центр ДЗК", про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 17.03.2010 за №05.

За Актом передачі-приймання здійснено фактичну передачу відповідної земельної ділянки в користування Орендаря (а.с.24).

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.10.2015, кадастровий номер земельної ділянки, що отримана ТОВ "Агрофірма "Світанок" в оренду за Договором - :02:001:9112 (а.с.32-33).

Згідно з пунктом 8 Договору вказаний Договір укладено на шість років. Передбачено, що після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

Наказом Держгеокадастру України № 20 від 03.03.2015 затверджено Положення про Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, серед повноважень якого передбачено розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, на території Кіровоградської області.

05.10.2016 Орендар (ТОВ "Агрофірма "Світанок") направив на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення заяву про поновлення Договору, яка отримана головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області 07.10.2016. До листа позивачем додано, зокрема, проект додаткової угоди, за змістом якої запропоновано пункти 8 та пункти 9 Договору викласти в редакції /, що є аналогічною відповідним умовам Договору.

Листом від 04.11.2016 за №Т-17755/0-9946/0/6-16 відповідач повідомив орендаря про прийняте рішення стосовно заперечення щодо поновлення Договору, враховуючи недосягнення домовленості щодо орендної плати і терміну дії договору.

20.10.2015 ТОВ "Агрофірма "Світанок" звернулось через Центр надання адміністративних послуг у Добровеличківському районі до Управління Держгеокадастру із заявою про внесення змін до договору оренди землі, зареєстрованого від 17.03.2010 за №05, а саме:

1. До пункту 8 Договору від 17.03.2010 за №05 слова "строком на 6 років" замінити на "строком на 21 рік";

2. До пункту 9 договору від 17.03.2010 за №05 змінивши розмір орендної плати з "3,0% від грошової оцінки земель" на "7,0% від нормативної грошової оцінки землі" (а.с.20).

До вказаної заяви додано: копію Договору оренди, копії правовстановлюючих документів, проект додаткової угоди про внесення змін до Договору, висновок-погодження щодо можливості внесення змін до договору оренди, документи, що підтверджують належне виконання обов'язків за договором оренди, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с.21-36).

Так, Довідкою АБ №583623 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (а.с.13) та Статутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Світанок" (а.с.14-19) підтверджено статус позивача як юридичної особи.

Згідно висновку-погодження щодо можливості внесення змін до договору оренди землі від 16.10.2015 №01-2-234/1, виданого виконавчим комітетом Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, ТОВ "Агрофірма "Світанок" погоджено внесення змін до договору оренди землі, зареєстрованого від 17.03.2010 за №05, загальною площею 150,55 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області (а.с.30).

Згідно Довідки, виданої виконавчим комітетом Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області за №01-21-239/1, підтверджено відсутність заборгованості ТОВ "Агрофірма "Світанок" по сплаті орендної плати за договором №05, загальною площею 150,55 га (а.с.31).

Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за станом на 13.10.2015 підтверджено, що стосовно земельної ділянки кадастровий номер :02:001:9112 площею 150,55 га з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва 10.10.2013 Державним підприємством "Кіровоградський науково-дослідний та проектний інститут" проведено інвентаризацію земель під час здійснення землеустрою (а.с.32).

Технічна документація по нормативній грошовій оцінці земельної ділянки площею 150,55 га, наданої в оренду ТОВ "Агрофірма "Світанок" містить відповідний Розрахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки №5 проіндексовану станом на 01.01.2015 (а.с.35-36).

За результатами розгляду зазначеної заяви Управлінням Держгеокадастру надіслано позивачеві лист від 09.12.2015 №ДС-27-11-0.31-9922/22-15, в якому викладено зміст частини 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та запропоновано ТОВ "Агрофірма "Світанок" звернутися в установленому порядку і строки та надати, крім іншого, документи, що підтверджують належне виконання обов'язків за умовами договору оренди землі, зокрема визначених пунктами 17, 28 Договору (а.с.37).

Так, відповідно до пункту 17 Договору встановлено умови збереження стану об'єкта оренди - не чинити дій, що можуть призвести до погіршення якісних характеристик ґрунтів, а відповідно до пункту 28 Договору орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості грунтів; дотримання державних стандартів, норм і правил, у тому числі місцевих правил забудови населених пунктів; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати.

На вказаний лист ТОВ "Агрофірма "Світанок" надіслав лист-повідомлення № 45 від 28.12.2015 "про узгодження істотних умов договору оренди землі", за змістом якого надав Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області наступні документи:

1. В зміненій редакції угоду (проект) про внесення змін до договору оренди землі від 17.03.2010 № 05.

2. Лист Добровеличківської РДА від 23.12.2015 № 01-33/521/1 про виконання істотних умов договору пункту 17, 28, де вказано, що порушень умов договору не було.

3. Лист Тишківської сільської ради від 25.12.2015 № 01-21-304/1, що заборгованості по сплаті орендної плати немає.

4. Довідку про відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються органами ДФС від 24.12.2015 № 5228/10/25-0 (а.с.38).

На вказаний лист-повідомлення Управлінням Держгеокадастру надіслано лист-повідомлення від 24.03.2016 № Т-1028/0-2171/0/6-16, в якому повідомлено про відсутність підстав для задоволення заяви та запропоновано привести подані документи у відповідність до вимог законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Вказаний лист мотивовано тим, що відповідно до статті 57 Господарського кодексу України, статті 87 Цивільного кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" необхідно долучити установчі документи ТОВ "Агрофірма "Світанок" (а.с.39).

На лист-повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 24.03.2016 № Т-1028/0-2171/0/6-16 ТОВ "Агрофірма "Світанок" надано згідно листа від 25.03.2016 № 125 статут Товариства, свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи та свідоцтво про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб'єкта спеціального режиму оподаткування ПДВ, довідку та витяг з ЄДРПОУ (а.с.40).

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ "Агрофірма "Світанок" було надіслано Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області Угоду (проект) про внесення змін до договору оренди землі від 17.03.2010 №05, в якій позивач запропонував внести зміни до п.8 означеного договору, який передбачає, що "договір укладено на шість років" на "договір продовжено на сім років" та внести зміни до п.9 договору оренди землі, що "орендна плата вноситься орендарем у розмірі 3,0% від грошової оцінки земель" на "орендна плата вноситься орендарем у розмірі 7,0 % від грошової оцінки землі" (а.с.65).

27.04.2016 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області направило ТОВ "Агрофірма "Світанок" лист-повідомлення №В-4974/0-3687/0/6-16, в якому повідомило позивача про те, що має заперечення щодо встановлення орендної плати на рівні 7% від нормативної грошової оцінки та крім того зазначило, що статтею 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що у разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Враховуючи викладене, Головне управління повідомляє про прийняте рішення щодо заперечення в поновленні договору на земельну ділянку площею 150,55 га, зареєстрованого 17.03.2010 №05, розташованої на території Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області (а.с.68).

В серпні 2016 року ТОВ "Агрофірма "Світанок" звернулося до Господарського суду Кіровоградської області із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, який містив вимогу про визнання укладеною Угоди про внесення змін до договору оренди землі від 17.03.2010 №05 між ТОВ "Агрофірма "Світанок" та Добровеличківською районною державною адміністрацією, який зареєстровано в Добровеличківькому відділі КРФ ДП "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17.03.2010 року №05, з урахуванням умов, запропонованих і узгоджених орендодавцем в редакції, яка передбачає, що в пункті 8 договору сторони вносять зміни, які передбачають, що "договір укладено до 17 березня 2023 року", а в пункті 9 договору сторони вносять зміни, що "орендна плата вноситься орендарем у розмірі 8,0 % від грошової оцінки землі".

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 07.12.2016 у справі №912/3044/16 у такому позові ТОВ "Агрофірма "Світанок" було відмовлено, а постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.03.2017 у справі №912/3044/16 це рішення залишено без змін (а.с.70-79).

Постанова суду апеляційної інстанції вмотивована тим, що з огляду на відсутність законодавчо встановленої обов'язковості оформлення додаткової угоди про внесення змін до договору, відсутність підстав для внесення змін до договору в порядку, встановленому ст.ст. 651, 652 Цивільного кодексу України, а також припинення спірного договору 17.03.2016 року, колегія суддів вважає, що вимоги позивача не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а тому не підлягають задоволенню.

Таким чином, раніше ТОВ "Агрофірма "Світанок" вже зверталось із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, в якому просило визнати укладеною додаткову угоду про внесення змін до Договору у редакції, яка передбачала збільшення строку дії договору та збільшення розміру орендної плати, але рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 07.12.2016 у справі №912/3044/16, яке набрало законної сили, у задоволенні такого позову ТОВ "Агрофірма "Світанок" відмолено повністю.

В іншій справі №912/4418/16 ТОВ "Агрофірма "Світанок" також просило визнати укладеною додаткову угоду про поновлення Договору на підставі частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі". При цьому, позовні вимоги у справі №912/4418/16 ґрунтувались на інших обставинах, ніж у справі № 912/30/18, а саме позивач повідомляв про звернення до відповідача із заявою про поновлення Договору 05.10.2016 на тих самих умовах і на той самий строк, але в порядку реалізації свого переважного права на поновлення цього договору.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 26.01.2017 у справі №912/4418/16, яке набрало законної сили, у задоволенні позову відмовлено з підстав, зокрема, недотримання позивачем процедури поновлення Договору, встановленої статтею 33 Закону України "Про оренду землі".

Як слідує зі змісту рішення Господарського суду Кіровоградської області від 26.01.2017 у справі №912/4418/16, оцінка звернень ТОВ "Агрофірма "Світанок", якими позивач обґрунтовує підстави позову у справі №912/30/18, не наводилась.

Наведені вище обставини стали підставою для звернення позивача із позовом до відповідача про визнання укладеною Додаткову угоду до Договору оренди землі від 17.03.2010, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Світанок" та Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області, зареєстрованим в Добровеличківському відділі КРФ ДП "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17.03.2010 №05, на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди землі, у наступній редакції:

ДОДАТКОВА УГОДА

до договору оренди землі №05 від 17.03.2010

Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, в особі ______________________________________, іменоване Орендодавець, з однієї сторони та ТОВ "Агрофірма "Світанок" в особі директора Воробйова Віктора Миколайовича, іменований Орендар, з іншої сторони, уклали дану угоду про наступне:

Поновити строк дії договору оренди землі, укладеного між ТОВ "Агрофірм "Світанок" і Добровеличківською районною державною адміністрацією, зареєстрованого у Добровеличківському районному відділі Кіровоградської райони філії ДП "Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України 17.03.2010 за №05, на той самий строк - шість років (до 17.03.2022р.), і на тих самих умовах.

Ця додаткова угода є невід'ємною частиною договору оренди земельної ділянки від 17.03.2010р. №05 та набирає чинності після державної реєстрації.

Інші умови договору оренди землі, зареєстрованого 17.03.2010 за №05, залишаються незмінними.

Орендодавець: Орендар:

Головне управління Держгеокадастру у Товариство з обмеженою відповідальністю

Кіровоградській області "Агрофірма "Світанок"

вул. Академіка Корольова, 26 в особі директора Воробйова Віктора

м. Кропивницький, 25030 Миколайовича

27013, вул.Суворова, 1, с.Тишківка

Добровеличкінський р-н, Кіровоградська

область,

Р/р № у АТ "Райффайзен Банк

"АВАЛЬ"

_____________ ____________В.М. Воробйов.

В обґрунтування поданого позову, який розглядається у даній справі, позивач також послався на положення частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та зазначив, що до цього часу належним чином виконує обов'язки орендаря за договором оренди землі та попри виконання всіх вимог статті 33 Закону України "Про оренду землі" не має змоги продовжити оренду земельної ділянки, оскільки відповідач зволікає в укладенні додаткової угоди та безпідставно вимагає документи, які вже були подані.

В матеріалах справи міститься Довідка про відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються органами ДФС від 12.01.2018 №42/10/08-0, згідно якої ТОВ "Агрофірма "Світанок" станом на 12.01.2018 не має заборгованості зі сплати податків, зборів, платежів (а.с.50).

Згідно листа "Про надання інформації щодо використання земельної ділянки" голови Тишківської сільської ради Добровеличіківського району Кіровоградської області від 15.01.2018 №01-21-02/1 директору ТОВ "Агрофірма "Світанок" повідомлено, що ТОВ "Агрофірма "Світанок" продовжує використовувати земельну ділянку, надану згідно договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого у Добровеличківському районному відділі КРФ ДР ЦДЗК від 17.03.2010 №05, загальною площею 150,55 га (рілля), територія Тишківської сільської ради, термін дії договору 6 років (а.с.51).

Листом "Щодо використання істотних умов договору оренди землі та поновлення договору оренди землі" голова Тишківської сільської ради Добровеличківського району кіровоградської області від 15.01.2018 №01-21-02/1 директору ТОВ "Агрофірма "Світанок" підтверджено, що за період оренди ТОВ "Агрофірма "Світанок", згідно договору оренди земельної ділянки від 17.03.2010 №05, загальною площею 150,55 га, територія Тишківської сільської ради, істотні умови договору оренди земельної ділянки використовувалися належним чином та в повному обсязі, порушень умов договору не було (а.с.52).

За інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку за станом на 06.02.2018 земельна ділянка кадастровий номер :02:000:9074 площею 150,5495 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва має державну форму власності та використовується на праві оренди ТОВ АФ "Світанок" (код ЄДРПОУ 3756589) (а.с.104).

Зазначаючи, що ТОВ "Агрофірма "Світанок" на даний час продовжує користуватися земельною ділянкою за вказаним Договором, наразі позивач просить господарський суд визнати укладеною додаткову угоду у запропонованій ним редакції про поновлення Договору саме на підставі частини шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі".

За твердженням позивача, ним було виконано всі вимоги статті 33 Закону України "Про оренду землі", натомість відповідач зволікає з укладенням додаткової угоди та безпідставно вимагає подання документів.

Правовідносини сторін виникли з приводу користування земельною ділянкою державної власності з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на умовах договору оренди.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно статті 13 Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону України "Про оренду землі" орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.

У відповідності до змін, внесених до земельного законодавства України, та з утворенням територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №5, повноваження по розпорядженню землями сільськогосподарського призначення державної форми власності здійснюють відповідні територіальні органи Держгеокадастру.

Наказом Держгеокадастру України №20 від 03.03.2015 затверджено Положення про Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, серед повноважень якого передбачено розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, на території Кіровоградської області.

Відповідно до положень статті 770 Цивільного кодексу України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця.

За наведеними вище нормами орендодавцем землі, що отримана ТОВ "Агрофірма "Світанок" в оренду за означеним Договором, стало Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Вказана зміна не є підставою для припинення дії означеного Договору оренди.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, строк дії договору оренди.

Згідно з частиною першою статті 19 Закону України "Про оренду землі" строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

За змістом статей 18, 20 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, яка була чинною на момент укладення Договору) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації; договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

У справі що розглядається, пунктом 43 Договору передбачено, що Договір набирає чинності після підписання та його державної реєстрації.

Таким чином, перебіг строку дії означеного Договору оренди розпочався після його реєстрації та закінчувався 17.03.2016.

Статтею 31 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Разом із цим статтею 33 Закону України "Про оренду землі" визначаються умови та порядок поновлення договору оренди землі.

Так, у частинах першій - п'ятій вказаної статті передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Отже, для застосування положень частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено іншу підставу поновлення договору оренди: у тому разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Отже, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою, орендар належно виконує свої обов'язки за договором; немає письмового повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договору оренди.

З наведених вище обставин суд першої інстанції правильно встановив, що в ході листування між сторонами з приводу поновлення означеного Договору оренди не було досягнуто згоди щодо запропонованих позивачем нових істотних умов договору, а саме відповідачем відмовлено у задоволені звернень позивача, про що останнього повідомлено. Наразі позивач користується земельною ділянкою після закінчення строку Договору за наявності заперечень відповідача проти поновлення означеного договору оренди, наданих, у тому числі, в місячний строк після його припинення, зокрема, в листі-повідомленні від 24.03.2016 №Т-1028/0-2173/0/6-16 Управлінням Держгеокадастру, отримання якого не заперечується позивачем.

Також суд першої інстанції правильно встановив, що матеріально-правовою підставою позовних вимог позивач визначив частину шосту статті 33 Закону України "Про оренду землі", яка передбачає поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах.

Водночас, матеріалами справи встановлено, що раніше позивач вже ініціював перед відповідачем поновлення Договору, скориставшись правовим механізмом частин 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", та при цьому просив змінити істотні умови договору - строк дії і розмір орендної плати. Таким чином, предмет та підстави позову у раніше розглянутих судами справах №912/3044/16 та №912/4418/16 є різними та відмінними від справи №912/30/18.

Разом із цим, суд першої інстанції помилково встановив, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження обставин звернення позивача з пропозицією до відповідача про поновлення Договору на тих самих умовах, про що позивач просить укласти додаткову угоду, оскільки такий факт вже встановлений судами під час розгляду справи №912/4418/16 у спорі між цими ж сторонами, а тому не підлягає повторному доказуванню (а.с.80-85).

За висновком суду першої інстанції, направлення позивачем заяв про поновлення строку дії договору із визначенням інших умов, ніж передбачено Договором, не свідчить про бажання заявника пролонгувати договір на тих самих умовах, як того передбачає частина шоста статті 33 Закону України "Про оренду землі".

При цьому місцевий господарський суд врахував, що згідно правової позиції Верхового Суду, викладеній у постанові від 21.02.2018 у справі №908/1164/17, якщо орендар, маючи на меті реалізацію свого переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк, ініціював перед орендодавцем питання про таке поновлення, скориставшись правовим механізмом частин 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", то частина 6 вказаної статті не може бути застосована до таких правовідносин, оскільки частина 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі": (1) не передбачає звернення орендаря до орендодавця; (2) переговори сторін щодо зміни (за необхідності) істотних умов не проводяться.

Таким чином, за висновком суду першої інстанції, належне виконання обов'язків за договором та користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору не може свідчити про автоматичне поновлення договору оренди землі за наявності вже застосованого позивачем поновлення договору оренди на підставі частин 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та наявності заперечень з боку орендодавця (Управління Держгеокадастру) у його поновленні. Тому суд першої інстанції не встановив правових підстав для поновлення Договору згідно з частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі".

При цьому, місцевий господарський суд не застосовував в даному випадку положення частин 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", оскільки предметом позову є вимога про укладення додаткової угоди про поновлення Договору на той же самий строк і на тих же самих умовах. Законодавством не передбачено повноваження суду щодо самостійної зміни істотних умов договору (строку дії договору), оскільки це вирішується сторонами договору на основі їх вільного волевиявлення. Частини 1-5 та частина 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" містять дві окремі правові підстави реалізації орендаря свого права на поновлення договору оренди землі, які є різними за своєю правовою природою та механізмом застосування.

Наведене вище слугувало підставою суду першої інстанції для відмови у задоволенні позову повністю.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції не погодився з висновками суду першої інстанції

Частина перша статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований Україною 17.07.1997, набув чинності 11.09.1997) встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Згідно статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області є державним органом, тому для суду є очевидним, що відповідач повинен був діяти на підставі статті 19 Конституції України.

Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду

Матеріали справи підтверджують, що позивач, користуючись переважним правом орендаря на поновлення договору оренди земельної ділянки, до закінчення строку його дії звернувся до відповідача із пропозицією про поновлення строку дії договору спочатку на тих самих умовах, а вдруге на змінених умовах (збільшивши розмір орендної плати та строк дії договору), проте відповідач не надав на це своєї згоди.

Відповідно до частини одинадцятої статті 93 Земельного кодексу України строк оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства не може бути меншим як 7 років.

05 квітня 2015 року набрав чинності Закон України №191-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення умов ведення бізнесу (дерегуляція) ", яким внесено зміни до Земельного кодексу України, Закону "Про оренду землі", "Про особисте селянське господарство".

Відповідно до статті 15 Закону України "Про оренду землі" розмір орендної плати із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є однією із істотних умов договору.

Відповідно до частини 2 статті 21 Закону України "Про оренду землі" розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди землі (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Таким чином, форма та розмір орендної плати визначаються за домовленістю орендодавця та орендаря та відображаються у договорі оренди землі.

При цьому слід також враховувати, що відповідно до статті 288.5. Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Як вбачається з пропозиції позивача про поновлення означеного Договору оренди земельної ділянки на нових (змінених) умовах, вона не суперечила, а отже відповідала положенням діючого законодавства.

Однак, як вбачається з листів Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, які надсилались у відповідь на пропозицію позивача про поновлення строку дії договору на змінених умовах, відповідач не висловив однозначно причини, за якої він заперечує на продовженні договірних відносин із позивачем на запропонованих ним нових умовах, посилаючись лише на невиконання відповідачем процедури з оформлення відповідних документів; при цьому своїх пропозицій щодо істотних умов договору, за яких було доцільним продовжити використання означеної земельної ділянки, також не висунув.

Таким чином, відповідач заперечивши на поновленні договору оренди на запропонованих позивачем нових умовах, разом із цим не висловив своєї однозначної та обґрунтованої позиції щодо небажання продовжувати свої договірні відносини із відповідачем шляхом поновлення договору оренди на новий строк як на тих самих умовах, так і на змінених умовах, які не суперечили чинному законодавству.

В таких діях відповідача, суд апеляційної інстанції вбачає порушення майнових прав позивача.

Практикою Європейського суду з прав людини розроблено концепцію "легітимних (обґрунтованих) очікувань" у світлі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (п. 43 рішення у справі "Пономарьов проти України"). Доктринально характеристика очікувань як легітимних поєднує у собі: 1) їх законність, яка зумовлена реалізацією особою належного їй суб'єктивного права; 2) їх обґрунтованість, тобто зумовлену законом раціональність сподівань учасників суспільних відносин.

Концепція "правомірних очікувань" відображена також в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Пайн Велі Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії", та полягають у тому, що в особи, якщо вона дотрималась усіх вимог законодавства, виникають правомірні очікування, тобто особа має усі підстави вважати, що рішення уповноваженого органу є дійсним, та розраховувати на певний стан речей. З урахуванням цієї концепції, суди, в контексті вирішення спорів щодо поновлення договорів оренди землі, вказують, що "по-перше, особа, якій відповідним рішенням надано право користування земельною ділянкою, набуває право власності на майно у вигляді правомірних очікувань щодо набуття у майбутньому права володіння майном (право оренди) ще до укладення відповідного договору оренди на виконання даного рішення; по-друге, після укладення відповідного договору оренди у особи виникає право мирно володіти майном, яким є майнові права (право оренди) протягом певного строку".

У іншій справі "Стретч проти Об'єднаного Королівства Великобританії та Північної Ірландії" (рішення від 24.06.203 №44277/98), Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що заявника слід вважати особою, яка мала принаймні законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження строку оренди, і - в цілях статті 1 Першого протоколу - таке законне сподівання можна вважати додатковою частиною майнових прав, наданих йому муніципалітетом Дорчестера за орендним договором (пункт 35).

Тому колегія суддів вважає, що не зважаючи на те, що відповідач не надав позивачеві згоди на поновленні договору оренди землі на нових (змінених) умовах, зважаючи на відсутність зі сторони відповідача вагомих аргументів щодо такої відмови, разом із цим також мав легітимні очікування на поновленні користування земельною ділянкою на тих самих умовах за відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.

Тобто позивач, спочатку належно виконуючи умови договору, а в подальшому вчинивши всі належні дії на поновленні дії договору оренди землі, мав легітимні очікування на продовженні договірних відносин, однак впродовж двох років не має змоги укласти відповідну додаткову угоду.

Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу.

Досліджуючи аргументи відповідача про те, що означений Договір оренди є припиненим у зв'язку з закінченням строку його дії, колегія суддів відхиляє їх з таких міркувань.

Як встановлено вище судом, відповідно до умов пункту 37 Договору, дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Сторони не виклали в умовах вказаного Договору порядку вчинення ними певних дій з передачі земельної ділянки після закінчення строку, на який його було укладено, але положеннями частини 1 статті 34 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

На виконання вимог зазначених вище приписів частини 1 статті 34 Закону України "Про оренду землі", після закінчення строку дії договору позивач (орендар) зобов'язаний був повернути відповідачеві (орендодавцеві) земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Разом із цим для суду є очевидним, що у даному випадку відповідач також зобов'язаний був протягом означеного місячного строку вчинити дії, які свідчать про його заперечення щодо продовження користування позивачем означеною земельною ділянкою не тільки згідно його останньої пропозиції, яка передбачала зміну строку дії цього договору та збільшення розміру орендної плати, а й взагалі відносно подальшого користування означеною земельною ділянкою, оскільки частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що у тому разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

При цьому колегія судів враховує також, що відповідно до частини третьої статті 24 Закону України "Про оренду землі", органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого надавати органу доходів і зборів за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний орган доходів і зборів про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Відтак, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги позивача про те, що матеріалами справи підтверджено, що зі сторони відповідача мало місце зволікання, яке створило обставини, за яких у позивача, який дійсно отримав відмову відповідача у поновленні договору на змінених умовах, яка була надана в порядку реалізації позивачем свого переважного права на поновлення цього договору, але не отримав від відповідача після закінчення строку дії цього договору (27.03.2016) заперечень на продовженні цього ж договору, в силу приписів частини шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі", виникли підстави вважати поновленим договір на той самий строк і на тих самих умовах.

Тому, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для поновлення позивачу означеного договору оренди на той самий строк не відповідає обставинам справи та зроблений при неправильному застосуванні наведених вище норм матеріального права.

Щодо клопотання відповідача про зупинення провадження у даній справі до перегляду у касаційному порядку Великою палатою Верховного Суду справи №920/739/17, відмовляючи в його задоволенні колегія суддів виходила із наступного.

За змістом частини сьомої статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку, зокрема, перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

При цьому, за змістом частини одинадцятої статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадку, зокрема, передбаченому пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду у касаційному проваджені.

Як вказує відповідач, ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.04.2018 у справі №920/739/17 за позовом Приватного підприємства "Карла Маркса-2" до Головного управління Держгеокадстру у Сумській області про поновлення договору оренди землі на підставі статті 33 Закону України "Про оренду землі", враховуючи предмет та підстави позову, суб'єктний склад, фактичні обставини, які формують зміст спірних земельних правовідносин, в тому числі щодо поновлення договорів оренди землі, справа передана на розгляд палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Відповідач вважає, що з метою дотримання єдності судової практики та врахування правової позиції Верховного Суду у подібних правовідносинах, суду доцільно скористатись наданим правом та зупинити провадження у справі №912/30/18 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №920/739/17.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Верховного суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 22 червня 2018 року у справі №920/739/17 зупинено провадження у справі №920/739/17 до надходження від Науково-консультативної ради при Верховному Суді наукового висновку у цій справі.

Таким чином, наразі розгляд справи №920/739/17, до завершення розгляду якої позивач у даній справі просить зупинити провадження, також зупинено.

За наведених обставин, враховуючи, що за змістом наведених вище положень частини сьомої статті 228 та частини одинадцятої статті 229 Господарського процесуального кодексу України зупинення провадження у даній справі є правом, а не обов'язком господарського суду, колегія суддів вважає, що даний спір може бути вирішений по суті, а тому клопотання відповідача задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів приймає до уваги, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі №594/376/17-ц зазначено, що правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України "Про оренду землі", яка фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди, а аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.

Однак, як визначено судом апеляційної інстанції, предметом спору у даній справі не є питання захисту переважного права позивача, як орендаря, на поновлення означеного договору оренди у відносинах із новим орендарем, а є питання захисту прав позивача на подальше продовження користування земельною ділянкою за договором оренди на тих самих умовах у правовідносинах, які вже виникли виключно із орендодавцем (відповідачем).

Щодо решти доводів відповідача з посиланням на інші розглянуті господарськими судами справи (№912/3044/16 та №912/4418/16), де за позовами позивача до відповідача предметом позову також було укладення додаткових угод до договору та по яких прийнято господарськими судами були прийняті рішення по суті, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що предмет та підстави позову у вказаних справах є відмінними від предмету та підстав позову, який є предметом розгляду у даній справі, а тому вважає відсутніми підстави для закриття провадження у даній справі, встановлених пунктом 2 частини 1 статті 175 та пунктом 3 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини восьмої та одинадцятої статті 33 Закону України "Про оренду землі" додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку, а наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Згідно положень пунктів 3 і 4 частини першої статті 277 Господарського процесуального кодексу України невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення.

З урахуванням невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи та неправильного застосування норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для повного скасування оскарженого рішення суду першої інстанції про відмову позивачеві в позові та прийняття судом апеляційної інстанції нового рішення, яким позовні вимоги позивача про поновлення означеного договору оренди землі від 17.03.2010 №05 на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, у запропонованій позивачем редакції, - слід повністю задовольнити.

Суд апеляційної інстанції віднісся до цієї справи за аналогією до підходу Європейського суду з прав людини. Так у справі "Рисовський проти України" (заява №29979/04, рішення від 20.10.2011, набуло статус остаточного 20.01.2012) Високий Суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові права. Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що само по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків.

Тому саме на державі, в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (відповідача у даній справі), лежить обов'язок належного виконання цього рішення.

Розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції

Відповідно до частин першої та другої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною чотирнадцятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням результатів розгляду справи, колегія суддів покладає на відповідача судові витрати позивача (скаржника за апеляційною скаргою) зі сплати судового збору за подання позову в сумі 1600,00 грн. та зі сплати судового збору у сумі 2400,00 грн. у зв'язку з переглядом справи судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277 ч.1 пп. 3 і 4, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Світанок" - задовольнити.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 29.03.2018 у справі №912/30/18 - скасувати повністю та прийняти нове рішення.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Світанок" задовольнити.

Визнати укладеною Додаткову угоду до договору оренди землі від 17.03.2010 №05, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Світанок" та Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області, зареєстрованим в Добровеличківському відділі КРФ ДП "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17.03.2010 №05, на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди землі, у наступній редакції:

ДОДАТКОВА УГОДА

до договору оренди землі №05 від 17.03.2010

Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, в особі ______________________________________, іменоване Орендодавець, з однієї сторони та ТОВ "Агрофірма "Світанок" в особі директора Воробйова Віктора Миколайовича, іменований Орендар, з іншої сторони, уклали дану угоду про наступне:

Поновити строк дії договору оренди землі, укладеного між ТОВ "Агрофірма "Світанок" і Добровеличківською районною державною адміністрацією, зареєстрованого у Добровеличківському районному відділі Кіровоградської райони філії ДП "Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України 17.03.2010 за №05, на той самий строк - шість років (до 17.03.2022р.), і на тих самих умовах.

Ця додаткова угода є невід'ємною частиною договору оренди земельної ділянки від 17.03.2010р. №05 та набирає чинності після державної реєстрації.

Інші умови договору оренди землі, зареєстрованого 17.03.2010 за №05, залишаються незмінними.

Орендодавець: Орендар:

Головне управління Держгеокадастру у Товариство з обмеженою відповідальністю

Кіровоградській області "Агрофірма "Світанок"

вул. Академіка Корольова, 26 в особі директора Воробйова Віктора

м. Кропивницький, 25030 Миколайовича

27013, вул.Суворова, 1, с.Тишківка

Добровеличкінський р-н, Кіровоградська

область,

Р/р № у АТ "Райффайзен Банк

"АВАЛЬ"

_____________ ____________В.М. Воробйов.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Світанок" суму 1600 грн. 00 коп. витрат на судовий збір, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції, та суму 2400 грн. 00 коп. судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Доручити Господарському суду Кіровоградської області видати відповідні накази.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена - 23.07.2018.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя Л.П. Широбокова