ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2018 р.Справа № 922/613/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Заводовій К.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Інтеркондиціонер", м.Харків
до Товариства з додатковою відповідальністю "Житлобуд-2", м.Харків
про стягнення 1 380 266,73грн.
за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 20.04.2018

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №11/1 від 10.01.2017

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Інтеркондиціонер" (далі за текстом - позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Житлобуд-2" (далі за текстом - відповідач) про стягнення 1380266,73грн., з яких: 1068158,40грн. основного боргу, 148694,72грн. інфляційних збитків, 18787,88грн. 3% річних, 144625,73грн. пені.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на невиконання ТДВ "Житлобуд-2" зобов'язань за контрактом підряду №2М/2013 від 09.04.2013 в частині оплати виконаних підрядних робіт.

24 квітня 2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти позовних вимог заперечив у повному обсязі. Вказує, що ним не було допущено порушення договірних зобов'язань, оскільки умовами контракту підряду №2М/2013 від 09.04.2013 передбачено, що оплата виконаних робіт здійснюється пропорційно фінансуванню, яке поступає генпідряднику (відповідачу) від замовника ("Управління капітального будівництва Харківської обласної державної адміністрації"). Однак замовник не оплатив повну вартість виконаних робіт на користь відповідача згідно умов генерального договору про закупівлю робіт за державні кошти №1-12 від 29.03.2012. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 01.10.2015 у справі №922/3189/15 з Департаменту капітального будівництва Харківської обласної державної адміністрації на користь ТДВ "Житлобуд-2" стягнуто заборгованість за виконані роботи. Проте дане судове рішення до даного часу не виконано Головним управлінням Державної казначейської служби у Харківській області. Крім того, відповідач вказує, що позивач у повному обсязі не виконав роботи за контрактом підряду №2М/2013 від 09.04.2013, а також не сплатив на користь відповідача генпідрядні відрахування у розмірі 2% від вартості виконаних робіт.

У підготовчому засіданні 24.04.2018 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про відкладення підготовчого засідання на 22.05.2018.

17 травня 2018 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він проти доводів відповідача заперечив, посилаючись на те, що відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою для звільнення відповідача від обов'язку оплатити виконані роботи. Позивач вказав, що відповідач прийняв виконані роботи без будь-яких зауважень та підписав довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-3) та актів приймання-передачі виконаних робіт (форма КБ-2В). Також позивач вважає, що відповідач не був позбавлений можливості оскаржити дії Головного управління Державної казначейської служби у Харківській області щодо невиконання наказу, виданого на виконання судового рішення у справі №922/3189/15, однак цим правом не скористався.

22 травня 2018 року від відповідача надійшло письмове заперечення, в якому він зазначив, що сторони в пункті 3.4 контракту підряду №2М/2013 від 09.04.2013 передбачили термін, який вказує на подію, яка має неминуче настати (фінансування за виконані роботи Замовником), яка на даний момент ще не настала. Отже, оскільки така оплата за виконані роботи від замовника не надійшла, порушення умов контракту не сталося. Крім того, відповідач зауважив, що він не аргументує свою позицію відсутністю коштів у зв'язку з невиконанням судового рішення ГУ ДКС України в Харківській області, а лише підтверджує, що термін виконання по даному договору між ПрАТ "Інтеркондиціонер" та ТДВ "Житлобуд-2" не настав. Також, відповідач повторно вказав на неповне виконання позивачем робіт за контрактом підряду №2М/2013 від 09.04.2013, а також несплату ним на користь відповідача генпідрядних відрахувань у розмірі 2% від вартості виконаних робіт. Додатково відповідач зазначив і про те, що сума заборгованості, вказана у позовній заяві, є відмінною від суми, яка рахується у ТДВ "Житлобуд-2".

У підготовчому засіданні 22.05.2018 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та про відкладення підготовчого засідання на 05.06.2018.

05 червня 2018 року від відповідача надійшло доповнення до заперечення, в якому він вказав, що умовами контракту підряду №2М/2013 від 09.04.2013 не передбачений строк оплати за виконані роботи, тому істотною умовою договору щодо строку оплати буде спеціальна умова, передбачена пунктом 3.4 Договору.

У підготовчому засіданні 05.06.2018 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про відкладення підготовчого засідання на 14.06.2018.

14 червня 2018 року сторонами надано суду підписаний ними акт звіряння взаєморозрахунків за період 01.01.2013 по 13.03.2018, яким підтверджено розмір заборгованості відповідача в розмірі 1068158,40грн.

У підготовчому засіданні 14.06.2018 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, судове засідання призначено на 03.07.2018.

У судовому засіданні 03.07.2018 представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав з підстав, викладених у раніше поданих відзиві та письмових запереченнях, просив суд у позові відмовити.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

09 квітня 2013 року між відповідачем, як генпідрядником, та позивачем, як субпідрядником, укладено контракт підряду №2М/2013 (далі за текстом - Контракт), за умовами якого генпідрядник доручає, а субпідрядник зобов'язується своїми силами виконати, згідно проектно-кошторисної документації, умов даного контракту роботи, а генпідрядник зобов'язується прийняти ці роботи та оплатити їх.

Пунктом 1.2 Контракту визначено, що субпідрядник виконує роботи по монтажу систем вентиляції ПВ-1,2,3; П-1,2; В-1,2,3,4; В31-5; К-1; на об'єкті: "Проведення робіт по реабілітації, пов'язаних з реконструкцією будівлі Обласної комунальної установи Харківського історичного музею - пам'ятника архітектури місцевого значення (охоронний номер 432), який розташований за адресою: м.Харків, вул.Університетська, 5.

Відповідно до пункту 3.1 Контракту його ціна визначається згідно з договірною ціною і складає 4309414,80грн. (з ПДВ).

Згідно з пунктом 3.4 Контракту генпідрядник здійснює оплату в наступному порядку:

- оплата робіт, виконаних по даному контракту здійснюється генпідрядником шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківській рахунок субпідрядника пропорційно фінансуванню, що поступає генпідряднику від замовника "Управління капітального будівництва Харківської обласної адміністрації" на об'єкт: "Реабілітація, пов'язана з реконструкцією будівлі Обласної комунальної установи Харківського історичного музею - пам'ятника архітектури місцевого значення (охоронний номер 432) за адресою: м.Харків, вул.Університетська, 5";

- розрахунки за виконані роботи виконуються на підставі довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-3) та акта виконаних робіт (форма КБ-2В).

Сторонами також погоджено відповідні додатки до Контракту, а саме: договірну ціну, відомість ресурсів, розрахунок № 1-2, локальний кошторис № 1.

Позивач на виконання умов Контракту в період з квітня 2013 року по грудень 2013 року виконав комплекс підрядних робіт по монтажу систем вентиляції на загальну суму 1446508,80грн., що підтверджується наявними у справі довідками про вартість виконаних робіт та актами приймання-передачі виконаних робіт, підписаними обома сторонами.

Суд зазначає, що між сторонами відсутній спір щодо якості та обсягу цих робіт.

Відповідач свої зобов'язання щодо оплати виконаних робіт виконав лише частково на суму 330000,00грн.

Також, як зазначив позивач у додаткових поясненнях від 29.05.2018, операцією №198 від 30.04.2018 початкова ціна була скоригована та загальна вартість робіт зменшена на 48350,40грн.

У зв'язку з цим, у відповідача утворилася заборгованість в розмірі 1068158,40грн., що підтверджується підписаним сторонами актом звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2013 по 13.03.2018.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з претензіями та листами від 22.04.2015 №177, від 16.05.2016 №247, від 17.10.2017 №339, від 15.01.2018 №125 щодо погашення існуючої заборгованості за Контрактом, однак вони залишені ТДВ "Житлобуд-2" без задоволення з посиланням на невиконання замовником будівельних робіт (Управлінням капітального будівництва Харківської обласної державної адміністрації) своїх зобов'язань за генеральним договором про закупівлю робіт за державні кошти №1-12 від 29.03.2012. При цьому, відповідач у своїх відповідях зазначав про вжиття ним заходів щодо стягнення заборгованості з замовника, у тому числі в судовому порядку, за рахунок яких він здійснить розрахунок з позивачем.

Однак, вказана заборгованість за Контрактом відповідачем погашена не була, що стало підставою для звернення позивача до господарського суду Харківської області з даним позовом, у якому він просить стягнути з ТДВ "Житлобуд-2" на свою користь 1068158,40грн. основного боргу, 148694,72грн. інфляційних збитків, 18787,88грн. 3% річних, 144625,73грн. пені.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно зі статтею 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Частиною 4 статті 879 ЦК України встановлено, що оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

У даному випадку сторони передбачили здійснення оплати на підставі довідок про вартість виконаних робіт та актів виконаних робіт (пункт 3.4 Контракту).

Статтею 882 ЦК України визначено, що замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов'язаний негайно розпочати їх прийняття. Замовник організовує та здійснює прийняття робіт за свій рахунок, якщо інше не встановлено договором. У прийнятті робіт мають брати участь представники органів державної влади та органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених законом або іншими нормативно-правовими актами. Замовник, який попередньо прийняв окремі етапи робіт, несе ризик їх знищення або пошкодження не з вини підрядника, у тому числі й у випадках, коли договором будівельного підряду передбачено виконання робіт на ризик підрядника. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Прийняття робіт може здійснюватися після попереднього випробування, якщо це передбачено договором будівельного підряду або випливає з характеру робіт. У цьому випадку прийняття робіт може здійснюватися лише у разі позитивного результату попереднього випробування. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об'єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Зібрані у справі докази підтверджують, що позивачем за Контрактом були виконані підрядні роботи, які відповідачем в повному обсязі не були оплачені. Розмір заборгованості відповідача складає 1068158,40грн.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем не надано суду та в матеріалах справи відсутні докази повної оплати виконаних згідно Контракту підрядних робіт.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Суд не приймає позицію відповідача про те, що у нього не виник обов'язок щодо здійснення оплати за Контрактом, оскільки з ним у повному обсязі не розрахувався замовник будівництва.

Так, питання неналежного виконання замовником своїх договірних зобов'язань згідно генерального договору №1-12 від 29.03.2012 про закупівлю робіт за державні кошти по об'єкту "Проведення робіт по реабілітації, пов'язаних з реконструкцією будівлі обласного комунального закладу Харківського історичного музею - пам'ятки архітектури місцевого значення (охоронний номер 432) за адресою: м.Харків, вул.Університет, 5" були предметом розгляду у справі №922/3189/15 (за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Житлобуд-2" до Департаменту капітального будівництва Харківської обласної державної адміністрації про стягнення 13 641 732,51грн.)

Зокрема, постановою Харківського апеляційного господарського суду від 01.10.2015 у справі №922/3189/15 було скасовано рішення господарського суду Харківської області від 05.08.2015, яким у позові ТДВ "Житлобуд-2" було відмовлено, та прийнято нове рішення про задоволення цього позову у повному обсязі. Стягнуто з Департамента капітального будівництва Харківської обласної державної адміністрації на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Житлобуд-2" 13222335,99грн. основної заборгованості, 55425,13грн. 3% річних, 290891,39грн. інфляційних втрат.

Частиною 4 статі 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, під час розгляду справи №922/3189/15 судом апеляційної інстанції встановлено, що: "За рахунок коштів обласного бюджету у 2013 році профінансовано 9571663,20грн., що визначені згідно рішення XXIV сесії Харківської обласної ради VІ скликання № 834-VІ від 19 вересня 2013 року "Про внесення змін до рішення обласної ради від 20 грудня 2012 року № 589-VІ "Про обласний бюджет на 2013 рік" та додатків до нього (зі змінами)".

Вартість виконаних робіт у листопаді 2013 році становить 9 571 663,20грн., ця сума також повністю перерахована відповідачем позивачу.

За рахунок коштів державного бюджету у 2013 році профінансовано 14908094,10грн., що визначені розпорядженням Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2013 року № 76-р "Деякі питання використання у 2013 році державних капітальних видатків" та розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації від 17 травня 2013 року № 188 "Про деякі питання використання у 2013 році державних капітальних видатків.

Акти виконаних робіт №№1-26 за серпень 2013 року підтверджують виконання робіт на суму 14908094,10грн. Сума, яка сплачена відповідачем становить 256647,21грн., що підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, заборгованість відповідача (з урахуванням коригуючих актів) становить 13222335,99грн."

З наведеного вбачається, що замовник будівництва за умовами генерального договору №1-12 від 29.03.2012 здійснив оплату на користь ТДВ "Житлобуд-2" грошових коштів на суму 9571663,20грн. за роботи виконані у листопаді 2013 року та 256647,21грн. за роботи виконані у серпні 2013 року.

Отже, ТДВ "Житлобуд-2" за період виконання ПрАТ "Інтеркондиціонер" підрядних робіт з квітеня по грудень 2013 року отримало від замовника будівництва фінансування в загальній сумі 9828310,41грн. Вказаних грошових коштів було достатньо для повного погашення заборгованості перед позивачем. Однак відповідач ухилився від виконання своїх зобов'язань за Контрактом, що є неправомірним.

Представники відповідача під час розгляду даної справи вказували, що пропорційність фінансування, що передбачена пунктом 3.4 Контракту, означає, що ТДВ "Житлобуд-2" розподіляє отримані від замовника кошти пропорційно між всіма субпідрядниками. Проте така умова в Контракті не зафіксована та не узгоджена з позивачем, і фактично є довільним тлумаченням договірних умов з боку відповідача.

До того ж, відповідачем не надано суду доказів розподілу коштів між іншими субпідрядниками, а тому не можливо встановити дотримання рівню пропорційності такого розподілу.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач з 2015 року і до даного часу не вжив заходів щодо прискорення стягнення з замовника будівництва суми заборгованості, що стягнута постановою Харківського апеляційного господарського суду від 01.10.2015 у справі №922/3189/15. Фактично, за цей час відповідач лише звертався до органів казначейства зі зверненнями щодо повідомлення його про стан виконання судового рішення. Інші заходи, зокрема, відповідні судові позови ТОВ "Житлобуд-2" не заявлялися.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач не вжив всіх необхідних дій, спрямованих на отримання фінансування від замовника будівництва, що дозволило б розрахуватися з позивачем.

Щодо доводів відповідача про невиконання позивачем робіт за Контрактом у повному обсязі, тобто на всю суму договору, суд зазначає, що вони суперечать пункту 3.4 Контракту, яким передбачено порядок оплати на підставі довідок про вартість виконаних робіт та актів виконаних робіт. У даному випадку, такі акти та довідки за період квітень-грудень 2013 року були складені та підписані сторонами, а тому вони є достатніми підставами для проведення розрахунків.

Щодо посилань відповідача на несплату позивачем винагороди генпідрядника суд зазначає, що згідно пункту 5.7 Контракту субпідрядник сплачує генвідрахування в сумі 2% від вартості виконаних робіт.

Однак при цьому, умовами Контракту не передбачено наслідків невиконання субпідрядником цього зобов'язання, у тому числі у вигляді відстрочення проведення генпідрядником оплати за фактично виконані підрядні роботи.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення 1068158,40грн. основного боргу є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо іншої частини позовних вимог, суд зазначає наступне.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.1 Контракту сторони узгодили, що у випадку порушення генпідрядником строків оплати виконаних робіт, він сплачує субпідряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у цей період, за кожний день прострочки платежу від суми прострочених платежів.

Крім того, частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищевказаних норм та положень Контракту позивачем заявлено до стягнення з відповідача 148694,72грн. інфляційних збитків за період з травень-листопад 2014 року, 18787,88грн. 3% річних за період з 01.05.2014 по 30.11.2014, 144625,73грн. пені з 01.05.2014 по 30.11.2014.

В той же час, у матеріалах справи відсутні докази фактичного перерахування грошових коштів від замовника будівництва відповідачу, що з огляду на положення пункту 3.4 Контракту, унеможливлює визначення точної дати початку прострочення відповідача. Без встановлення даної дати неможливо визначити обґрунтованість нарахування позивачем інфляційних збитків, 3% річних та пені саме з 01.05.2014.

Постанова Харківського апеляційного господарського суду у справі №922/3189/15, якою встановлено факт часткового погашення замовником заборгованості, була прийнята 01.10.2015, тобто вже поза межами періоду нарахувань, визначеного позивачем.

За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині стягнення 148694,72грн. інфляційних збитків, 18787,88грн. 3% річних, 144625,73грн. пені.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Житлобуд-2" (61145, м.Харків, вул.Космічна, буд.12, код 01270351) на користь Приватного акціонерного товариства "Інтеркондиціонер" (61176, м.Харків, вул.Єнакіївська, буд.17, код 24472,40грн. основного боргу, 16022,38грн. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 13.07.2018 р.

Суддя ОСОБА_3