КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2018 р. Справа№ 910/18821/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Дідиченко М.А.

Смірнової Л.Г.

секретар судового засідання Кравченко Х.С.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.05.2018р.

у справі №910/18821/17 (суддя Мудрий С.М.)

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп" про визнання дій приватного виконавця незаконними

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтотрейд ресурс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп"

про стягнення 17 293 071,44 грн.,

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтотрейд ресурс"

про визнання договору поставки товарів партіями з використанням старт-карт №СК123 від 01.02.2016р. недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтотрейд ресурс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп" про стягнення 17 293 071,44 грн.

Заперечуючи проти задоволення первісних вимог, Товариство з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп" звернулось до Господарського суду міста Києва із зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтотрейд ресурс" про визнання договору поставки товарів партіями з використанням смарт-карт №СК 123 від 01.02.2016р. недійсним.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.12.2017р., яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.03.2018р., первісні позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтотрейд Ресурс" основний борг в розмірі 14 418 865,65 грн., 480 296,00 грн. 3% річних, 2 331 408,35 грн. інфляційних втрат та 240 000,00 грн. судового збору. В зустрічному позові відмовлено повністю.

22.03.2018р. на виконання судового рішення судом першої інстанції видано наказ.

13.04.2018р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп" звернулось до Господарського суду міста Києва зі скаргою про визнання дій приватного виконавця округу міста Києва незаконними, відповідно до якої скаржник просив суд:

- визнати незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюк Н.В. в частині накладення арешту на кошти ТОВ "Орлан-Транс-Груп", які надходять на поточний рахунок №4389 в АТ "ПРОКРЕДИТ БАНК" та на поточний рахунок №096 відкритий Львівською філією ТОВ "Орлан-Транс-Груп" в ПАТ "КРЕДОБАНК" і використовуються для виплати заробітної плати працівникам, а також сплати податків та інших обов'язкових платежів до бюджету;

- скасувати постанову від 28.03.2018р. про арешт коштів боржника (ТОВ "Орлан-Транс-Груп"), у виконавчому провадженні ВП №56069689 в частині накладення арешту на кошти ТОВ "Орлан-Транс-Груп", які надходять на поточний рахунок №4389 в АТ "ПРОКРЕДИТ БАНК", і використовуються для виплати заробітної плати працівникам, а також сплати податків та інших обов'язкових платежів до бюджету, виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та витратами, зумовленими похованням та на кошти, які використовуються для виплати допомоги від нещасних випадків на виробництві за рахунок коштів відповідного Фонду;

- скасувати постанову від 11.04.2018р. про арешт коштів боржника (ТОВ "Орлан-Транс-Груп"), у виконавчому провадженні ВП №56069689 в частині накладення арешту на кошти ТОВ "Орлан-Транс-Груп", які надходять на поточний рахунок №4389 в АТ "ПРОКРЕДИТ БАНК", і використовуються для виплати заробітної плати працівникам, а також сплати податків та інших обов'язкових платежів до бюджету, виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та витратами, зумовленими похованням та на кошти, які використовуються для виплати допомоги від нещасних випадків на виробництві за рахунок коштів відповідного Фонду;

- скасувати постанову від 12.04.2018р. про арешт коштів боржника (Львівської філії ТОВ "Орлан-Транс-Груп"), у виконавчому провадженні ВП №56069689 в частині накладення арешту на кошти Львівської філії ТОВ "Орлан-Транс-Груп", які надходять на поточний рахунок №096 відкритий Львівською філією ТОВ "Орлан-Транс-Груп" в ПАТ "КРЕДОБАНК" і використовуються для виплати заробітної плати працівникам, а також сплати податків та інших обов'язкових платежів до бюджету, виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та витратами, зумовленими похованням та на кошти, які використовуються для виплати допомоги від нещасних випадків на виробництві за рахунок коштів відповідного Фонду;

- зобов'язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюк Н.В. скасувати арешт накладений на кошти ТОВ "Орлан-Транс-Груп", які надходять на поточному рахунку №4389 в AT "ПРОКРЕДИТ БАНК" та скасувати арешт накладений на кошти Львівською філією ТОВ "Орлан-Транс-Груп" які надходять на поточний рахунок № 096 відкритий Львівською філією ТОВ "Орлан-Транс-Груп" в ПАТ "КРЕДОБАНК" і використовуються для виплати заробітної плати працівникам, а також сплати податків та інших обов'язкових платежів до бюджету, виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та витратами, зумовленими похованням та на кошти, які використовуються для виплати допомоги від нещасних випадків на виробництві за рахунок коштів відповідного Фонду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.05.2018р. у справі №910/18821/17 у задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп" подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на допущені порушення місцевим господарським судом норм матеріального права, просило скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити скаргу про визнання дій приватного виконавця незаконними.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2018р., у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), судді Дідиченко М.А., Смірнова Л.Г., розгляд справи призначено на 05.07.2018р.

18.06.2018р. до Київського апеляційного господарського суду від стягувача надійшов відзив із запереченнями на апеляційну скаргу.

04.07.2018р. до Київського апеляційного господарського суду від боржника надійшло клопотання про долучення судових рішень з аналогічних правових питань.

05.07.2018р. до Київського апеляційного господарського суду від приватного виконавця надійшов відзив із запереченнями на апеляційну скаргу.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що за заявою стягувача, постановою від 28.03.2018р. приватним виконавцем Павлюком Н.В. відкрито виконавче провадження ВП №56069689 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 22.03.2018р. у справі №910/18821/17 та постановлено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтотрейд Ресурс" основний борг в розмірі 14 418 865,65 грн., 480 296,00 грн. 3% річних, 2 331 408,35 грн. інфляційних втрат та 240 000,00 грн. судового збору; зобов'язано боржника подати декларацію про доходи та майно та попередити боржник про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей; стягнути з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 1 747 057,00 грн.

Постановою №56069689 від 28.03.2018р. приватним виконавцем накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках: ПАТ "Альфа банк", ПАТ "Банк Кредит Дніпро", ПАТ "Кредобанк", АТ "ПроКредитБанк", ПАТ "Ідея Банк", ПАТ "Банк Восток", ПАТ "Сбербанк", АТ "Райффайзен Банк Аваль" та всіх інших відкритих у всіх банках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику: ТОВ "Орлан-Транс-Груп" у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 19 217 627,00 грн.

Постановою про арешт коштів боржника №56069689 від 11.04.2018р. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках в АТ "ПроКредит Банк" та всіх інших відкритих у всіх банках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 19 217 627,00 грн. Пунктом 2 постанови зазначено, що арешт не поширюється на кошти, що знаходяться на рахунках, стягнення на які заборонено законом, зокрема на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статей 19-1 та 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 15 Закону України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Постановою про арешт коштів боржника №56069689 від 12.04.2018р., відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження", накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках відкритих в ПАТ "КРЕДОБАНК" (МФО 325365), ПАТ "Банк ВОСТОК" (МФО 307123) та всіх інших відкритих у всіх банках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать відокремленому підрозділу боржника: Львівська філія ТОВ "Орлан-Транс-Груп", м. Львів, вул. Пластова, буд. 4, у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 19 217 627,00 грн.

Зі змісту статті 339 Господарського процесуального кодексу України випливає, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Боржник, вважаючи дії приватного виконавця в частині накладення арешту на кошти, які надходять на поточний рахунок №4389 в АТ "ПроКредит Банк" та рахунок №096 в ПАТ "КРЕДОБАНК" відкритий Львівською філією ТОВ "Орлан-Транс-Груп" незаконними, звернувся до господарського суду зі скаргою.

В обґрунтування скарги заявник посилався на те, що кошти, які надходять на поточні рахунки, і які арештував приватний виконавець використовуються для виплати заробітної плати працівникам, обов'язкових платежів до бюджету, утримань із заробітної плати, згідно діючого законодавства, тож арешт цих коштів порушить конституційні права працівників товариства. На підтвердження наведених обставин скаржником надано виписки по рахункам та договір обслуговування зарплатного проекту №17906 від 18.02.2013р., укладений між боржником та ПАТ «Альфа-Банк».

Утім колегія суддів з такими доводами погодитись не може.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Зі змісту пункту 7 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" випливає, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

Частинами 1, 2, 3, 4, 6, 10 статті 56 Закону України "Про виконавче провадження", арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення. Перешкоджання вчиненню виконавцем дій, пов'язаних із зверненням стягнення на майно (кошти) боржника, порушення заборони виконавця розпоряджатися або користуватися майном (коштами), на яке накладено арешт, а також інші незаконні дії щодо арештованого майна (коштів) тягнуть відповідальність, установлену законом.

У порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили. Такий арешт знімається, якщо протягом п'яти днів з дня його накладення стягувач не звернеться до суду про звернення стягнення на грошові кошти такої особи в порядку, встановленому процесуальним законом.

Згідно ч. 2 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження", не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов'язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Нормами частини 2 ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" страхувальник-роботодавець відкриває окремий поточний рахунок для зарахування страхових коштів у банках у порядку, встановленому Національним банком України.

Кошти Фонду, що надходять на зазначений рахунок, обліковуються на окремому субрахунку.

Страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів (далі - окремий рахунок), можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам. Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

Проте, із наявних в матеріалах справи виписок по вказаним рахунках вбачається, що кошти не використовувались виключно для здійснення оплати праці та інших соціальних платежів, тому твердження апелянта про спеціальний режим використання рахунків є безпідставним.

14.12.2010р. листом №25-111/2972-22535 "Щодо відкриття страхувальникам - роботодавцям окремих поточних рахунків" Національний банк України роз'яснив, що у відповідності до Закону банк відкриває страхувальнику - роботодавцю окремий рахунок за балансовим рахунком 2604 "Цільові кошти на вимогу суб'єктів господарювання" (План рахунків бухгалтерського обліку банків України, затверджений Постановою Національний банк України №280 від 17.06.2004р.).

Згідно з ч. 2 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статей 19-1 та 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

З матеріалів справи вбачається, що приватним виконавцем зроблено запит до АТ "ПроКредитБанк" від 05.04.2018р. щодо розповсюдження арешту коштів на рахунку №4389 на кошти фонду оплати праці чи інші кошти на які накладення арешту та/або звернення стягнення заборонено законом, на який банк надав відповідь у листі №1-2/18/1681 від 11.04.2018р., що кошти на рахунку №4389 ТОВ "Орлан-Транс-Груп" не підпадають під жодну з категорій, зазначених в ч. 2 ст. 48, ч. 3 ст. 52 ЗУ "Про виконавче провадження". Банком також зазначено, що якщо у постанові приватного виконавця може бути передбачено, що арешт не розповсюджується на кошти, які спрямовуються для виплати заробітної плати працівникам та оплати податків і зборів, то банк виконає законні вимоги виконавця у встановленому порядку.

Враховуючи наведене, окрім застереження, викладеного в постановах про арешт коштів, приватним виконавцем вжито всіх необхідних заходів для з'ясування та попередження можливого порушення прав боржника та арешту коштів, арешт на які заборонено законом.

Заявником не доведено, що його рахунки №4389 в АТ "ПроКредит Банк" та №096 в ПАТ "КРЕДОБАНК" призначені виключно для здійснення оплати праці та інших соціальних платежів, а їх балансовий номер 2604 відповідно до вимог законодавства визначений як цільові кошти на вимогу суб'єктів господарювання. Разове використання власником рахунку коштів для виплат заробітної плати не змінює режиму поточного рахунку.

Посилання скаржника на договір обслуговування зарплатного проекту (зарплатний модуль «eSalary») №17906 від 18.02.2013р., укладеного між ТОВ «Орлан-Транс-Груп» (клієнт) та ПАТ «Альфа-Банк» не передбачає обов'язку клієнту перераховувати на відкритий рахунок №301 у ПАТ «Альфа-Банк» заробітну плату співробітникам товариства саме з поточних рахунків на які накладено арешт.

Обґрунтованих доказів, які б спростовували правомірність накладення арешту на кошти, які надходять на поточний рахунок №4389 в АТ "ПроКредит Банк" та рахунок №096 в ПАТ "КРЕДОБАНК" відкритий Львівською філією ТОВ "Орлан-Транс-Груп", скаржник не навів, тож скарга заявника про визнання дій приватного виконавця є необґрунтованою та не підлягала задоволенню.

Статтею 343 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Доводи скаржника правомірності висновків суду першої інстанції не спростовують, тож судова колегія не вбачає підстав для скасування прийнятої судом першої інстанції ухвали у даній справі, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 271, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.05.2018р. у справі №910/18821/17 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.05.2018р. у справі №910/18821/17 - залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/18821/17 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України. Повний текст складено 12.07.2018р.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Дідиченко

Л.Г. Смірнова