ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

17.07.2018

Справа № 910/9163/18

Суддя Привалов А.І., розглянувши

позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Дельтагаз"

до товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРША ЕНЕРГЕТИЧНА"

про стягнення 4 793 567,35 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дельтагаз» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Енергетична» про стягнення 4 793 567,35 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об'єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

За своїм процесуальним призначенням інститут об'єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об'єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об'єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Отже, порушенням правила об'єднання вимог, є об'єднання неоднорідних вимог, тобто таких, які не пов'язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Так, підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що стверджують позов, зокрема факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Доказами в господарському судочинстві є будь-які відомості, отримані у визначеному законом порядку, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, на яких обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Предмет і підстава позову сприяють з'ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов'язку.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в загальному розмірі 4 793 567,35 грн., яка виникла:

- на підставі Договору відступлення права вимоги № ВПВ 20/09-1 від 20.09.2017р. щодо набуття прав кредитора за договором поставки природного газу № ПСГ 25/06-17 від 25.06.2017р.;

- на підставі Договору відступлення права вимоги № ВПВ 10/10-1 від 10.10.2017р. щодо набуття прав кредитора за договором купівлі-продажу природного газу № Г10/08-1 від 10.08.2017р.;

- на підставі Договору відступлення права вимоги № ВПВ 10/10-2 від 10.10.2017р. щодо набуття прав кредитора за договором поставки природного газу № Г04/09-1 від 04.09.2017р.;

- на підставі Договору відступлення права вимоги № ВПВ 10/10-3 від 10.10.2017р. щодо набуття прав кредитора за договором фінансової допомоги № 25/09-ФП від 25.09.2017р.;

- на підставі Договору відступлення права вимоги № ВПВ 10/10-4 від 10.10.2017р. щодо набуття прав кредитора за договором фінансової допомоги № 15/05-ФП від 15.05.2017р.

Разом із цим, заявлені вимоги не пов'язані між собою ані "підставою виникнення", ані "поданими доказами", та не є "основними та похідними" позовними вимогами.

Так, "підставами позову" є п’ять окремих договорів відступлення права вимоги, укладені щодо набуття прав кредитора за окремими правочинами, які є навіть різними за своєю правовою природою (договори поставки, фінансової допомоги тощо). При цьому, на підтвердження виникнення заборгованості за первісними договорами, що стали предметом кожного з договору про відступлення права вимоги, позивач має надати первинні документи, які свідчать про невиконання боржником своїх зобов’язань та правомірність відступлення права вимоги первісним кредитором.

Відтак, "підстави виникнення" позовних вимог, які позивач об'єднав в одному позові, є різними - це п’ять окремих договорів відступлення права вимоги, а обставина укладення цих договорів між одними й тими ж сторонами не є спільною "підставою позову", яка об'єднує вимоги.

Також, заявлені за цими договорами вимоги не об'єднані "поданими доказами", так як виконання заборгованості по кожному з договорів позивач підтверджує документами, складеними окремо на виконання саме цього договору.

Заявлені вимоги також не є "основними та похідними" позовними вимогами, оскільки вищевказані договори відступлення права вимоги не є основними та похідними договорами по відношенню один до одного, а є п’ятьма окремими договорами.

З наведеного вбачається, що у поданій до суду позовній заяві об'єднано п’ять майнових вимоги, що є підставою для повернення позовної заяви позивачу.

За поданою позивачем позовною заявою фактично підлягають вирішенню п’ять окремих спорів між тими ж сторонами, які не пов'язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги, оскільки підставами виникнення спірних правовідносин сторін є різні договори, які мають різну ціну та підтверджуються різними доказами виникнення заборгованості.

При цьому, суд зазначає, що навіть у випадку коли позивач правомірно об'єднав вимоги, пов'язані між собою, суд вправі повернути позовну заяву, якщо вважатиме, що сумісний розгляд об'єднаних вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Позивач жодним чином не позбавлений права звернутись з окремими позовами до відповідача про стягнення заборгованості.

Отже, суд дійшов висновку, що сумісний розгляд об'єднаних позивачем вимог значно утруднить та сприятиме затягуванню учасниками судового процесу вирішення спору по суті, так як подані в обґрунтування позовних вимог документи, є окремими по вказаним договорам.

Підстав для застосування положень ст. 173 ГПК України судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про повернення поданого позову заявнику для роз'єднання позовних вимог.

Керуючись п.2 ч.5 ст.174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Дельтагаз» до товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Енергетична» про стягнення 4 793 567,35 грн. повернути без розгляду.

2. Звернути увагу позивача, що згідно ч. 8 ст. 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

3. Згідно ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.І.Привалов