номер провадження справи 24/26/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2018 Справа № 908/632/18

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Т.А., при секретарі Вака В.С.

За участю представників:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/632/18

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Аметрін ФК" (01033, м. Київ, вул. Гайдара, б. 27, кв. 26; фактична адреса: 61050, м. Харків, вул. Юріївська, б. 17, )

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "АПТЕКИ ДОКТОР МОМ" (69006, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 230, )

про стягнення 60 497 грн. 37 коп.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області звернулося товариство з обмеженою відповідальністю "Аметрін ФК" з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "АПТЕКИ ДОКТОР МОМ" про стягнення з відповідача 60 497,37 грн., з яких: 43 085,92 грн. основного боргу, 12 925,77 грн. штрафу та 4 485,68 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами.

Ухвалою суду від 25.04.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/632/18 за правилами загального позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 24/26/18. Підготовче судове засідання призначено на 21.05.2018.

Ухвалою суду від 21.05.2018 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 15.06.2018.

Ухвалою від 15.06.2018 відкладено розгляд справи по суті. Призначено судове засідання, з повідомленням (викликом) сторін на 11.07.2018.

Ухвалою від 02.07.2018 клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Аметрін ФК" від 21.06.2018 про проведення судового засідання з розгляду справи № 908/632/18 в режимі відеоконференції, залишено без задоволення.

У зв'язку з відсутністю представників сторін, враховуючи положення п. 3 ст. 222 ГПК України, розгляд справи здійснювався без допомоги звукозаписувального технічного засобу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на договір купівлі-продажу № 17450/м-ос, укладений між сторонами 29.01.2016, на виконання умов якого позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 967 361,45 грн. Оплата за поставлений та прийнятий товар відповідач здійснив несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого сума основного боргу становить 43 085,92 грн. За прострочку оплати товару відповідачу нараховано штраф в сумі 12 925,77 грн. та відсотки за користування чужими грошовими коштами в сумі 4 485,68 грн. Просить суд на підставі ст. ст. 526, 549 Цивільного кодексу України, ст. 232 Господарського кодексу України, позов задовольнити.

Відповідач в жодне судове засідання не прибув, про визнання позову не заявив, відзив на позовну заяву суду не надав, про поважність причин неявки уповноваженого представника або ненадання витребуваних документів суд не попереджав. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов'язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; з'являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов'язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В судовому засіданні 11.07.2018 суд визнав наявні документи достатніми для об'єктивного та всебічного розгляду спору, внаслідок чого, в порядку ст. ст. 185, 240 ГПК України, прийнято рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

29.01.2016 між товариством з обмеженою відповідальністю "Аметрін ФК" (Продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "АПТЕКИ ДОКТОР МОМ" (Покупець) укладено договір купівлі-продажу № 14450/м-ос, за умовами якого (п. 1.1.) якого продавець передає, а покупець приймає окремими партіями і оплачує лікарські препарати, хімічні реактиви, дезінфекційні засоби, вироби медичного призначення і витратні матеріали, що іменуються надалі "Товар", номенклатура, кількість і ціна якого визначаються на підставі письмової заявки або заявки по телефону покупця на кожну конкретну партію товару і відображаються в накладній на дану партію.

Відповідно до умов п. 2.1. договору загальна кількість товарів, що підлягають поставці їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, типами остаточно узгоджуються у видатково-прибуткових накладних, складених та підписаних уповноваженими представниками сторін на підтвердження факту приймання - передачі товарів та скріплених печатками сторін, сторони розглядають зазначені накладні, як невід'ємну частину цього договору.

Розділом третім договору сторонами визначено ціну товару і суму договору, зокрема, п.3.1.,.3.2,.3.3. передбачено, що ціна товару, яка входить у партію поставки, остаточно узгоджується та вказується сторонами у накладній на поставку партії товару. Зміна остаточно узгодженої сторонами ціни товару після його поставки покупцю не допускаються. Ціна вказана в накладній на конкретну партію товару, є твердою для даної партії і не розповсюджується на подальші партії товару, що постачається. Загальна сума договору складає сумарну вартість всіх партій товару, поставленого продавцем і прийнятої покупцем протягом дії терміну дії цього договору, на підставі накладних відповідно до п.2.1. договору .ПДВ визначається по ставці, що діє на момент виникнення податкових зобов'язань.

Відповідно до п.4.1. договору, продавець зобов'язується поставляти товар покупцю в терміни обумовлені цим договором.

У відповідності до п. 4.2. договору на покупця покладено обов'язок своєчасно приймати та оплачувати товар, відповідно до термінів, вказаних у п. 5.1. договору.

Згідно із п. 5.1. договору, покупець проводить оплату кожної партії товару на розрахунковий рахунок продавця у строк 30 календарних днів з моменту постачання товару, який вказується у накладній та визначається відповідно до п. 6.6. цього договору.

Відповідно до приписів п. 11.1 договору, цей договір набуває чинності з моменту його підписання повноважними представниками обох сторін і діє до 31 грудня 2018 року, за винятком випадку, якщо до моменту закінчення дії договору не проведений остаточний взаєморозрахунок сторін. В цьому випадку дія договору продовжується до остаточного взаєморозрахунку сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору, позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 967 361,45 грн., про що свідчить відповідні видаткові накладні, копії яких містяться в матеріалах справи.

Оплата товару відповідачем здійснена частково у розмірі 924 275,53 грн., внаслідок чого сума основного боргу за спірним договором становить 43 085,92 грн.

Предметом даного судового розгляду є спір про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 43 085,92 грн., 12 925,77 грн. штрафу та 4 485,68 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами.

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до положень ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить ГК України, частинами 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що суб'єкти господарювання та ін. учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1). ... Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається крім випадків, передбачених законом (ч. 7).

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу п. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Строки здійснення розрахунків узгоджено сторонами, про що зазначалось вище.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов'язання.

Як слідує із статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином виконав зобов'язання щодо поставки товару, у зв'язку з чим у відповідача виник обов'язок оплатити отриманий товар у термін, визначений у договорі.

Однак відповідач свої зобов'язання щодо оплати отриманого товару, всупереч умов договору та вимог закону, у визначений строки у повному обсязі не виконав, доказів суду не надав.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України).

За приписами статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 73, 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем надано суду відповідні докази, які підтверджують розмір позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 43 085,92 грн.

Відповідач не спростував висновків суду та доводів позивача, будь-яких заперечень стосовно заявленої до стягнення суми відповідачем суду не надано.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача 43 085,92 грн. основного боргу є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом.

Також позивачем заявлено до стягнення 4 485,68 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами та 12 925,77 грн. штрафу.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Пунктом 4.4. договору сторони обумовили, що у разі порушення покупцем термінів розрахунку за поставлений товар відповідно до п 5.1 договору, покупець сплачує відсотки за користування чужими грошовими коштами у розмірі 30% річних від суми заборгованості за кожен день прострочення виконання своїх зобов'язань.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до п. 4.5 договору, у випадку прострочення оплати партії товару більше ніж на 30 календарних днів, покупець крім відсотків за користування чужими грошовими коштами згідно п. 4.4. зобов'язаний сплатити продавцеві штраф у розмірі 30% від суми заборгованості.

Факт прострочення відповідачем оплати товару матеріалами справи доведено, нарахування позивачем штрафу у розмірі 12 925,77 грн. та 4 485,68 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами відповідає умовам договору та вимогам чинного законодавства.

Таким чином, враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань та вищезазначені приписи норми чинного законодавства України, суд констатує правомірність заявлених позивачем вимог, а тому позов задовольняє у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача в сумі 1 762,00 грн.

Керуючись ст. ст. 76-79, 86, 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "АПТЕКИ ДОКТОР МОМ" (69006, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 230, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Аметрін ФК" (юридична адреса: 01033, м. Київ, вул. Гайдара, буд. 27, кв. 26; фактична адреса: 61050, м. Харків, вул. Юріївська, буд. 17; ) - 43 085 (сорок три тисячі вісімдесят п'ять) грн. 92 коп. основного боргу, 12 925 (дванадцять тисяч дев'ятсот двадцять п'ять) грн. 77 коп. штрафу, 4 485 (чотири тисячі чотириста вісімдесят п'ять) грн. 68 коп. відсотків за користування чужими грошовими коштами та 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят два) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13.07.2018.

Суддя Т.А. Азізбекян