ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2018 р.Справа № 922/534/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом КП "Муніципальна аптека міста Харкова", м. Харків
до ПП "Аптека "Славутич", м. Харків
про поновлення права
за участю представників:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

В березні 2018 року КП "Муніципальна аптека міста Харкова" звернулася до суду із позовом до ПП "Аптека Славутич" та просить поновити права позивача на користування обєктом оренди шляхом звільнення Приватним підприємством "Аптека Славутич" приміщення площею 18,3 кв.м., яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова та розташоване за адресою: м.Харків, вул. Метробудівників, 19, 4 поверх (з урахуванням заяви про зміну предмету позову, вх. 16268 від 05.06.2018 р.).

В обґрунтування позовних вимог заявник посилається на закінчення дії договору суборенди за № 11 від 08.12.2016 року який сплинув 07.12.2017 року.

Ухвалою суду від 12.03.2018 р. було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи та призначено судове засідання на 20.03.2018 р. Ухвалою від 03.04.2018 р. судом було прийнято рішення про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 25.04.2018 р.

Занесеною до протоколу судового засідання від 25.04.2018 р. ухвалою було задоволено клопотання представника відповідача про продовження строку проведення підготовчого засідання на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 21.05.2018 р. о 12:00. У підготовчому засіданні оголошувалась перерва до 05.06.2018 р. 11:00.

Представник позивача, через канцелярію господарського суду 05.06.2018 р. за вх. № 16268, надав заяву про зміну предмету позову, яку судом було прийнято до розгляду.

Ухвалою від 05.06.2018 р. було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 26.06.2018 р. о 10:30. В подальшому розгляд справи було відкладено на 11.07.2018 р.

В призначеному на 11.07.2018 р. судовому засіданні представник позивача повністю підтримав доводи, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити, проти клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення заперечував.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував у повному обсязі з підстав, викладених у заявах по суті справи.

Згідно ст. 14 ГПК України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів (стаття 74 ГПК України).

Керуючись ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Між КЗОЗ «Харківська міська поліклініка №10» (орендодавець) та КП «Муніципальна аптека м. Харкова» (орендар) було укладено договір оренди №5020 від 18.10.2012 р. (надалі - Договір оренди №5020), за яким орендарю передано в оренду нежитлові приміщення загальною площею 18,3 кв.м., яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова та розташоване за адресою: м. Харків, вул. Метробудівників, 3, 4 поверх (м. Харків, вул. Метробудівників, 19, за додатковою угодою від 10.12.2014 р.).

Пунктом 5.4 укладеного Договору оренди сторони закріпили право орендаря передавати обєкт оренди в суборенду за згодою орендодавця та Управління на строк, що не перевищує строк Договору оренди №5020. З урахуванням укладених додаткових угод строк дії Договору оренди №5020 продовжено до 18.08.2018 р.

08.12.2016 р. між КП «Муніципальна аптека м. Харкова» та ПП «Аптека Славутич» (суборендар) було укладено договір суборенди №11 від 08.12.2016 р. (надалі Договір суборенди №11), за яким орендарю передано в оренду нежитлові приміщення загальною площею 18,3 кв.м., що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Метробудівників, 19, що було оформлено актом приймання-передачі від 08.12.2016 р.

В п. 9.1 Договору суборенди №11 встановлено строк його дії з 08.12.2016 р. по 07.12.2017 р. Відповідно до п. 9.3 дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його укладено чи за вимогою орендаря. Суборендар зобовязаний повернути орендоване майно орендарю у разі припинення Договору суборенди (п.4.5 договору).

Пунктом 7.1 Договору суборенди сторони передбачили, що КП «Муніципальна аптека м. Харкова» має право відмовитися від цього Договору і вимагати повернення майна, що передано в суборенду, якщо майно, що передано в суборенду потрібно орендарю для власних потреб.

В позовній заяві позивач вказує, що ним 04.12.2017 р. направлено прохання (лист №189) до директора ПП «Аптека Славутич» про проведення необхідних заходів щодо звільнення приміщення у термін визначений у п. 9.1 Договору суборенди та долучено до листа Акт приймання-передачі щодо повернення орендарю обєкта суборенди. Однак, позивач зазначав, що відповіді на вказаний лист не отримав, а від суборендаря 06.12.2017 р. надійшов лист (№128) «Про продовження строку дії договору суборенди №11 від 08.12.2016», в якому висловлено намір суборендаря скористатися переважним правом на укладення договору суборенди на новий термін.

11.12.2017 р. позивачем було направлено претензію №205 з вимогою звільнити приміщення обєкта оренди протягом 7 календарних днів з дня отримання претензії. Відповідачем не було виконано вимогу позивача, а 14.12.2017 р. було надіслано пропозицію (лист №133) укласти договір суборенди.

Таким чином, позивач вважає, що термін дії договору суборенди №11 від 06.12.2016 р. сплинув, а обовязок щодо продовження терміну його дії у КП «Муніципальна аптека міста Харкова» відсутній, тому відповідач повинен звільнити орендоване приміщення.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно положень ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Організаційні відносини, пов'язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, їх структурних підрозділів та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності регулюються Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Орендар має право передати в суборенду нерухоме та інше окреме індивідуально визначене майно (окремі верстати, обладнання, транспортні засоби, нежилі приміщення тощо), якщо інше не передбачено договором оренди. При цьому строк надання майна у суборенду не може перевищувати терміну дії договору оренди. Плата за суборенду цього майна, яку отримує орендар, не повинна перевищувати орендної плати орендаря за майно, що передається в суборенду. До договору суборенди застосовуються положення про договір оренди (ст. 22 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна»).

Відповідно до ст. 17 згаданого Закону термін договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Орендареві забезпечується захист його права на майно, одержане ним за договором оренди, нарівні із захистом, встановленим законодавством щодо захисту права власності. Орендар може зажадати повернення орендованого майна з будь-якого незаконного володіння, усунення перешкод у користуванні ним, відшкодування шкоди, завданої майну громадянами і юридичними особами, включаючи орендодавця (ст. 28 згаданого Закону).

Відповідно до п. 9.3 укладеного сторонами Договору суборенди дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його укладено чи за вимогою орендаря. Строк дії договору встановлено до 07.12.2017 р. (п. 9.1 Договору суборенди).

У відзиві на позовну заяву відповідачем визнано отримання від позивача листа-претензії про закінчення строку дії договору суборенди та про необхідність повернення обєкта оренди (а.с. 79).

Згідно ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Твердження відповідача про невідповідність претензії позивача, в якій було донесено до відома суборендаря про відсутність в орендаря бажання продовжувати строк дії договору суборенди, заяві про припинення або зміну умов договору відповідно до ч. 2 ст. 17 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна», не можуть вважатися обґрунтованими, оскільки положення вказаного закону не містять конкретно визначених вимог до такої заяви, тому заява про припинення договору може бути викладена у листах, зі змісту яких вбачається бажання орендодавця не продовжувати договір оренди на новий строк.

В постанові пленуму ВГС України від 29.05.2013 р. №12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» зазначається, що зі змісту статей 759, 763 і 764 ЦК України, частини другої статті 291 ГК України, частини другої статті 17 та частини другої статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. Відтак якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Окрім того, згідно п.9.2 Договору суборенди цей договір може бути продовжено за умови дозволу управління комунального майна та приватизації, про що оформлюється додаткова угода до договору суборенди.

З листа начальника управління комунального майна та приватизації (№20772 від 08.12.2016 р., а.с. 33) вбачається, що управлінням було погоджено укладення договору суборенди стоком лише на один рік. У листі від 06.02.2018 р. №1447 начальником управління зазначається, що звернення ПП «Аптека Славутич» про продовження договору суборенди знято з розгляду у звязку з відсутністю відповідного звернення орендаря КП «Муніципальна аптека міста Харкова».

Таким чином, встановлені обставини свідчать про відсутність погодження з управлінням нового строку дії договору суборенди перед його продовженням (про що має оформлюватися додаткова угода до договору суборенди), що є умовою для такого продовження відповідно до п. 9.2 Договору, та про те, що відповідач був повідомлений про відсутність в орендаря бажання продовжувати строк дії договору суборенди.

Враховуючи закінчення 07.12.2017 р. строку дії Договору суборенди №11 від 08.12.2016 р. та наявність заперечень первинного орендаря щодо продовження строку Договору суборенди, вказаний Договір припиняє свою дію. За таких обставин позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розглядаючи клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення на 2 місяці, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 239 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Згідно п. 7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

З огляду на викладене, суд враховує доводи відповідача відносно необхідності додаткового часу для звільнення орендованого приміщення без заподіяння шкоди сторонам та частково задовольняє заяву про відстрочення виконання рішення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 238, 239, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Поновити права КП "Муніципальна аптека міста Харкова" на користування обєктом оренди шляхом звільнення Приватним підприємством "Аптека Славутич" () приміщення площею 18,3 кв.м., яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова та розташоване за адресою: м.Харків, вул. Метробудівників, 19, 4 поверх.

Стягнути з Приватного підприємства "Аптека "Славутич" (м.Харків, вул.23 Серпня, 13-А, м.Харків, 61045, банк ПАТ КБ "Приватбанк" р/р 6367, МФО 351533 ) на користь КП «Муніципальна аптека міста Харкова» (м.Харків, пр. Московський, 197, банк ПАТ КБ "Приватбанк" р/р 6367 МФО 351533 ) судовий збір 1.762,00 грн.

Клопотання Приватного підприємства "Аптека "Славутич" щодо відстрочення виконання рішення суду задовольнити частково.

Відстрочити виконання рішення суду на 1 місяць за дати набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 16.07.2018 р.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_3