номер провадження справи 24/15/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2018 Справа № 908/313/18

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Т.А., при секретарі Вака В.С.

За участю представників:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/313/18

за позовом Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) в особі Відокремленого підрозділу Атомкомплект Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 108, літ. А, код 26251923)

до відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю Торговий будинок Промислові системи, ЛТД (69059, АДРЕСА_1, код 35763816)

про стягнення 29 207,94 грн.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява № 2143/51 від 22.02.2018 Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Атом комплект» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Промислові системи, ЛТД» про стягнення 29 207,94 грн. неустойки за договором № 53-129-01-15-00591 від 16.10.2015.

Ухвалою від 26.02.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/313/18 за правилами загального позовного провадження, присвоєно справі номер провадження 24/15/18. Підготовче судове засідання призначено на 28.03.2018.

Ухвалою суду від 13.03.2018 відмовлено Відокремленому підрозділу «Атом комплект» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» у задоволенні клопотання № 51 від 06.03.2018 про проведення судового засідання 28.03.2018 о 10 год. 30 хв. в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 27.03.2018 виправлено описку в ухвалі господарського суду Запорізької області від 26.02.2018 у справі № 90/313/18, у звязку із чим, датою призначення підготовчого судового засідання визначено 14.05.2018 об 11 год. 30 хв..

Ухвалою від 14.05.2018 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів. Відкладено підготовче засідання на 06.06.2018.

Ухвалою від 06.06.20018 закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 09.07.2018.

У звязку з відсутністю представників сторін, враховуючи положення п. 3 ст. 222 ГПК України, розгляд справи здійснювався без допомоги звукозаписувального технічного засобу.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на договір поставки № 53-129-01-15-00591, укладений між сторонами 16.10.2015, на виконання умов якого, згідно видаткової накладної від 24.02.2016 № ТОВ0000002, відповідачем відвантажено позивачу продукції на суму 14 603 973,39 грн. Проте, прострочення строку поставки складає 2 календарних дня. У звязку з чим, згідно п. 7.2. договору відповідачу нараховано пненя у розмірі 29 207,94 грн. Просить суд, на підставі ст. 526, ч. 1 ст. 530, ст. 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 20, 193, 222, 230, 232 Господарського кодексу України, позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобовязані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи; зявлятися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обовязковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обовязки, визначені законом або судом.

В судовому засіданні 09.07.2018 суд визнав наявні документи достатніми для обєктивного та всебічного розгляду спору, внаслідок чого, в порядку ст. ст. 185, 240 ГПК України, прийнято рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

16.10.2015 між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», в особі відокремленого підрозділу «Атомкомплект» (Покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю Торговий будинок Промислові системи, ЛТД (Постачальник) укладено договір поставки № 53-129-01-15-00591 з додатковими угодами, за умовами якого (п. 1.1.) Постачальник зобовязується в порядку і на умовах, визначених у Договорі поставити панелі та шафи релейного захисту виробництва ТОВ «ЕКСТРІМ ЛТД», м. Бориспіль, для ВП «Запорізька АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом», а Покупець зобов'язується в порядку і на умовах, визначених у Договорі, прийняти і оплатити Продукцію.

Найменування, одиниці виміру і загальна кількість Продукції, її номенклатура, ціни і строки поставки зазначені в Специфікації, яка є невід'ємною частиною Договору (п. 1.2.).

Обсяги закупівлі Продукції можуть бути зменшені залежно від реально виділеного фінансування видатків (п. 1.3.).

Пунктом 3.1. договору сторони узгодили, що сума Договору становить 29 438 908,80 грн., у тому числі ПДВ 20% - 4 906 484,80 грн.

Ціна на кожну одиницю Продукції встановлена в національній валюті України і зазначена у Специфікації (п. 3.2.).

Розділом 5 договору сторони обумовили, що строк поставки Продукції зазначений в Специфікації. За погодженням з Покупцем, допускається поставка Продукції партіями (п. 5.1.). Поставка Продукції згідно Специфікації здійснюється автотранспортом Постачальника на умовах DDР - склад Запорізького відділення ВП «Складське господарство» ДП НАЕК «Енергоатом», 71504, м. Енергодар, Запорізької обл., (далі - «Вантажоодержувач») згідно Інкотермс 2000. Постачальник не пізніше, ніж за три дні до відвантаження Продукції, письмово повідомляє Покупця про заплановану дату поставки Продукції із зазначенням номенклатури, вартості та кількістю одиниць партії Продукції, що поставляється (п. 5.2.). Датою поставки вважається дата видаткової накладної на Продукцію, що підтверджує надходження Продукції на склад Вантажоодержувача (п. 5.4.).

Згідно із Специфікацією № 1 до Договору строк поставки - протягом 90 днів від дати видачі завдання заводу після підписання договору.

Додатковою угодою № 2 від 22.01.2016 до Договору встановлений новий строк поставки поз. № 1-27 Специфікації № 1 (на суму 14 603 973 грн. 39 коп.), а саме - до 21.02.2016 (неділя, тому до 22.02.2016).

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з видаткової накладної від 24.02.2016 № ТОВ0000002 наявне прострочення строків поставки Продукції передбачених Договором.

Так, відповідно до зазначеної видаткової накладної Постачальником відвантажено Продукції на суму 14 603 973,39 грн. Прострочення строку поставки складає 2 календарних дня (23.02.2016 -24.02.2016).

З метою досудового врегулювання спору позивач направив на адресу відповідача претензію від 03.06.2016 № 3099/51 про неналежне виконання та стягнення неустойки за Договором.

05.08.2016 позивачем отримана відповідь від 04.08.2016 № 83/2016 на вищезазначену претензію, відповідно до змісту якої відповідач вважає, що продукція за договором була поставлена до кінцевого строку поставки за Додатковою угодою № 2, а дата видаткової накладної змінена після відвантаження.

Відповідно до листа-факсограми від 08.02.2016 № 15/02-2016 Постачальник звернувся до Покупця з пропозицією укласти додаткову угоду про збільшення ціни Договору у зв'язку із зміною офіційного курсу гривні до євро по відношенню до офіційного курсу НБУ на момент укладення Договору. При цьому, Постачальником було зазначено, що він зобов'язується надати документальне обґрунтування імпортної складової в структурі ціни Продукції, співпрацювати в ході перевірки контролюючими органами, забезпечивши за запитом підтверджуючими документами в вигляді видаткових накладних та рахунків на оплату Продукції.

У відповідь на лист-факсограму від 08.02.2016 № 15/02-2016 листом від 11.02.2016 № 788/42 Постачальника було повідомлено, що для підтвердження понесених ним валютних витрат під час виконання Договору, необхідно надати належним чином завірені копії митних декларацій та інвойсів, які підтвердять походження та вартість комплектуючих Продукції за Договором.

Надалі, позивачем був отриманий лист відповідача від 18.02.2016 № 24/2016, відповідно до змісту якого Постачальник відмовився від надання вищезазначених запитуваних документів. Разом з тим, листом від 17.02.2016 № 19/02-2016 Постачальником направлено на адресу Покупця додаткову угоду № 3 про зміну суми Договору.

Листом від 19.02.2016 № 1015/42 Постачальника повідомлено, що оскільки ним не були надані документи, які б підтвердили понесені валютні витрати, у Покупця відсутня можливість укласти додаткову угоду до Договору щодо зміни його суми.

Однак, знаючи, що додаткова угода щодо зміни ціни Договору не може бути укладена, Постачальником було надано видаткову накладну з ціною, яка не відповідає умовам Договору, та яка не могла бути прийнята Вантажоодержувачем.

Враховуючи п. 5.4. договору, датою поставки вважається дата видаткової накладної на продукцію, а відповідно до видаткової накладної № ТОВ0000002 Постачальником поставлено продукцію 24.02.2016.

Позивач вважаючи, що його права порушені відповідачем, внаслідок несвоєчасного виконання останнім своїх зобов'язань та порушення термінів поставки продукції, звернувся до господарського суду з позовом про стягнення неустойки в сумі 29 207,94 грн.

Відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності зі ч. 1 ст. 230, ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов'язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Відповідно до ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі.

Сторони договору передбачили п. 7.2., що за порушення строку поставки Продукції за Договором Постачальнику нараховується пеня в розмірі 0,1 % вартості не поставленої в строк Продукції за кожний день прострочення (включно з днем фактичної поставки, відповідно до видаткової накладної), але не більше 30% вартості несвоєчасно поставленої Продукції. Нарахування штрафних санкцій здійснюється за весь період прострочення виконання зобов'язання. За прострочення поставки Продукції понад 30 днів Постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7% вартості несвоєчасно поставленої Продукції,

З матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобовязання щодо поставки продукції, всупереч умов договору та вимог закону, у визначений строк не виконав, доказів суду не надав.

За приписами статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 73, 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Позивачем надано суду відповідні докази, які підтверджують розмір позовних вимог. Факт прострочення поставки продукції матеріалами справи доведено, застосування відповідальності, передбаченої сторонами договору є правомірним, вимога про стягнення неустойки в сумі 29 207,94 грн. заявлена обґрунтовано.

Відповідач не спростував висновків суду та не надав доказів перерахування позивачу заявленої до стягнення суми.

Таким чином, враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобовязань та вищезазначені приписи норми чинного законодавства України, суд констатує правомірність заявлених позивачем вимог, а тому позов задовольняє у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача в сумі 1762,00 грн.

Керуючись ст. ст. 42, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Торговий будинок Промислові системи, ЛТД (69059, АДРЕСА_1, ) на користь Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) в особі Відокремленого підрозділу Атомкомплект Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 108, літ. А, код 26251923) 29 207 (двадцять девять тисяч двісті сім) грн. 94 коп. неустойки та 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13.07.2018.

Суддя Т.А. Азізбекян