ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2018 Справа № 917/329/18

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., при секретарі судового засідання Сілаєвій О. Ф., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою Фермерського господарства "Росток-2004"

до Приватного підприємства "ТМ-Новатор"

про стягнення 1715361,42 грн.

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

від відповідача: не з"явився

встановив:

До господарського суду Полтавської області надійшов позов Фермерського господарства "Росток-2004" до Приватного підприємства "ТМ-Новатор" про стягнення 1715361,42грн., у тому числі: 1490000,00грн. - основного боргу, 172280,10 грн. - пені, 35961,15 грн. - інфляційних, 17120,17 грн. - 3% річних, згідно договору оренди техніки №26/17 від 26.04.2017року.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що за договором оренди техніки №26/17 від 26.04.2017року він надав відповідачу в оренду техніку для дорожніх робіт (дорожній каток Hamm HD 10) вагою 3т, каток Hamm HD 14 вагою 5т, асфальтоукладник Vogele S 1600-2, трактор Білорусь МТЗ 892) за оренду вказаної техніки відповідач мав сплатити загальну суму 2450000,00грн., з якої відповідач сплатив 960000,00 грн. Заборгованість з орендної плати в сумі 1490000,00 грн. відповідачем не сплачена.

Відповідач відзив на позов не надав.

За даним позовом ухвалою Господарського суду Полтавської області від 11.04.2018р. порушено провадження у справі № 917/329/18 та призначено справу до розгляду в підготовче засідання на 23.04.2018р., встановлено строки для подання заяв по суті спору.

Разом з позовом позивачем було подано заяву про забезпечення позову (а.с.19-21).

Ухвалою від 11.04.2018р. суд відмовив у забезпеченні позову (а.с.130-131).

За ухвалою від 23.04.2018р. суд продовжив строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та оголосив перерву у підготовчому засіданні на 29.05.2018р. (а.с.140).

За ухвалою від 29.05.2018р. суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 19.06.2018р.(а.с.146-147).

За ухвалою від 11.06.2018р. судове засідання призначене на 19.06.2018р. перенесено до судового розгляду по суті на 12.07.2018р.(а.с.150).

Про час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленням про вручення ухвал суду від 13.04.2018р., 24.04.2018р., від 29.05.2018р., від 11.06.2018р.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази та пояснення, що містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 12.07.2018р. судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно з ч. 6 ст. 233, ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши всі наявні у справі докази та письмові пояснення, суд встановив наступне.

Між Фермерським господарством "Росток-2004" (позивачем) та Приватним підприємством "ТМ-Новатор (відповідачем) укладено договір оренди техніки № 26/17 від 26.04.2017р. (далі Договір оренди); (а.с.48-50).

Згідно п.1.1 Договору оренди позивач (орендодавець) зобов"язується передати, а відповідач (орендар) зобов"язується прийняти в строкове платне користування техніку для дорожніх робіт, а саме дорожній каток Hamm HD 10 вагою Зт, каток Hamm HD 14 вагою 5т, асфальтоукладник Vogele S 1600-2, трактор Білорусь МТЗ 892.

Згідно з п. 1.4, 1.6 Договору обєкт вважається переданим орендарю з моменту підписання акту приймання-передачі майна.

Факт передачі в користування техніки для дорожніх робіт (дорожній каток Hamm HD 10 вагою 3т, каток Hamm HD 14 вагою 5т, асфальтоукладник Vogele S 1600-2, трактор Білорусь МТЗ 892 в кількості по 1шт. кожного) від позивача відповідачу підтверджено двостороннє підписаним актом приймання-передачі техніки від 26.04.2017р. (а.с.54).

Згідно п.2.1. Договору оренда плата за одиницю техніки складається із кількості відпрацьованих машино годин за місяць складає: асфальтоукладник - 1200грн. маш/год. з ПДВ; дорожній каток Hamm HD 10 - 450грн. маш/год з ПДВ, дорожній каток Hamm HD 14 - 475 грн. маш/год з ПДВ, трактор Білорусь МТЗ 892 -240 маш/год з ПДВ.

За п.п.2.4, 2.5 Договору оренди орендна плата здійснюється відповідачем щомісячно на підставі виставлених позивачем рахунків протягом 5-ти банківських днів з дати виставлення рахунку та підписання сторонами акту про надані послуги з оренди техніки. Всі належні за Договором платежі відповідач сплачує позивачу у формі безготівкових розрахунків шляхом перерахування відповідних грошових коштів на поточний рахунок позивача, зазначений в цьому Договорі.

Згідно п.12.1. Договору оренди сторони визначений термін дії договору - до 30 червня 2017 року.

До Договору оренди сторонами укладені Додаткові угоди №1 від 01.07.2017р. про подовження терміну дії Договору до 01.09.2017р., №2 від 25.08.2017р. про подовження терміну дії договору до 01.11.2017р., №3 від 31.10.2017р. про подовження терміну дії Договору до 01.12.2017р.(а.с.51-53).

Відповідно до умов Договору за період квітеньлистопад 2017р. відповідач повинен був сплатити позивачеві 2450000,00 грн. орендної плати. Зазначене підтверджується двостороннє підписаними актами надання послуг № ОУ-0000001 від 31.05.2017р. на суму 350 000,00 грн. в т. ч. ПДВ 20% - 58 333,33 грн.; № ОУ-0000002 від 30.06.2017р. на суму 350 000,00 грн. в т. ч. ПДВ 20% - 58 333,33 грн.; № ОУ-0000003 від 31.07.2017р. на суму 350 000,00 грн. в т. ч. ПДВ 20% - 58 333,33 грн.; № ОУ-0000004 від 31.08.2017р. на суму 350 000,00 грн. в т. ч. ПДВ 20% - 58 333,33 грн.; № ОУ-0000005 від 30.09.2017р. на суму 350 000,00 грн. в т. ч. ПДВ 20% - 58 333,33 грн.; № ОУ-0000007 від 31.10.2017р. на суму 350 000,00 грн. в т. ч. ПДВ 20% - 58 333,33 грн.; № ОУ-0000008 від 30.11.2017р. на суму 350 000,00 грн. в т. ч. ПДВ 20% - 58 333,33 грн. (а.с.55-61).

На оплату орендних платежів позивачем виписано відповідні рахунки (а.с.62-68).

Відповідачем сплачено лише 960000,00 грн. орендної плати, що підтверджується виписками банку по рахунку позивача за період з 01.02.2017р. по 21.03.2018р.: за № 797 від 15.06.2017р. на суму 200 000,00 грн., № 8 від 03.08.2017р. на суму 100 000,00 грн., № 901 від 11.08.2017р. на суму 70 000,00 грн., № 938 від 21.08.2017р. на суму 40 000,00 грн., № 1024 від 22.09.2017р. на суму 250 000,00 грн., № 1061 від 05.10.2017р. на суму 100 000,00 грн., № 1220 від 24.11.2017р. на суму 200 000,00 грн. (а.с.76).

Позивач звертався до відповідача з претензією від 08.02.2018р. № 08/02-5, в якій прохав сплатити 1490000,00 грн. боргу з орендної плати. Факт направлення претензії підтверджується поштовим повідомленням від 15.02.2018р.

Відповідач листом від 23.02.2018р. гарантував оплату цієї заборгованості після надходження коштів від контрагентів (а.с.80).

Заборгованість з орендної плати в сумі 1 490 000,00 грн. відповідачем не сплачена.

За ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобовязання повинні виконуватися належним чином і одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Зазначені положення викладені і в ст.193 ГК України.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Дана норма також закріплена і в п. 1 ст. 193 ГК України.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. За ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В порушення своїх зобовязань за Договором оренди заборгованість за надані послуги в сумі 1490000,00 грн. відповідачем не сплачена. Доказів в спростування викладеного відповідачем суду не надано.

Отже, позовні вимоги про стягнення 1490000,00 грн. основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пунктом 7.4. Договору оренди встановлено у випадку порушення Орендарем строків внесення орендної плати Орендар сплачує Орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення платежу, за кожен день прострочення включаючи день оплати за весь період прострочення.

З огляду на вказані норми позивачем заявлено вимоги про стягнення 172280,10 грн. пені за порушення строків оплати товару за період з 01.11.2017р. 07.11.2017р., 08.11.2017-24.11.2017р., 25.11.2017-07.12.2017р., 08.12.2017р.-14.12.2017р., 15.12.2017р.-25.01.2018р., 26.01.2018р.-01.03.2018р., 02.03.2018р.-26.03.2018р. (а.с. 15).

Правильність розрахунку пені перевірено судом.

Отже, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаної норми позивачем заявлено до стягнення 17120,17 грн. - 3 % річних за періоди 01.11.2017р. 07.11.2017р., 08.11.2017 - 24.11.2017р., 25.11.2017 -07.12.2017р., 08.12.2017р. - 14.12.2017р., 15.12.2017р. - 25.01.2018р., 26.01.2018р. -01.03.2018р., 02.03.2018р. - 26.03.2018р. та 35961,15 грн. інфляційних за період 01.01.2018р. - 01.03.2018р. (а.с.16, 17).

Оскільки відповідач своєчасно надані послуг не оплатив, позивачем правомірно заявлено вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних. Правильність розрахунку перевірена судом.

Позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що відповідачем були порушені права позивача за захистом яких мало місце звернення до суду; а аналіз наведених у позові аргументів та поданих позивачем доказів свідчить про наявність підстав для задоволення позову.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у даній справі.

До початку підготовчого засідання у даній справі позивачем у позовній заяві наведено орієнтовний розрахунок судових витрат, згідно якого він планував понести 58092,41 грн. судових витрат, у тому числі 25730,42 грн. - витрат на сплату судового збору за подачу позову, 881,00 грн. - витрат на сплату судового збору за подачу заяви про забезпечення позову та 30600,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката (а.с.23).

Згідно з ч. 3 ст. 124 ГПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

За ч.1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Суд встановив, що за подачу даного позову позивачем сплачено 25730,41 грн. судового збору за платіжним дорученням від 23.03.2018р. № 86 та 0,01 грн. за квитанцією банку №0.1.1 від 05.04.2018р. (а.с.14, 124).

Відповідно до ч.1 та ч. 4 ст. 129 ГПК України вказані судовий збір у розмірі 25730,42 грн. покладається на відповідача.

Судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 881,00 грн. за платіжним дорученням № 85 від 23.03.2018р. (а.с.22), відшкодуванню не підлягають, оскільки суд ухвалою від 11.04.2018р. відмовив позивачу в задоволенні цієї заяви.

В ч. 3 ст. 123 ГПК України визначено, що до витрат, повязаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В ч. 3 ст. 126 ГПК України вказано, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем надано договір від 01.02.2018р. з додатковими угодами, укладеними між ним та адвокатом ОСОБА_1 на надання послуг адвоката, пов"язних зі стягненням боргу за договором № 26/17 від 26.04.2017р. та представництво інтересів позивача у господарському суді по даному спору (а.с.26-31).

В підтвердження факту понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу, адвокатом надано детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, звіт про надання правничої допомоги, акт надання послуг адвоката від 15.03.2018р., рахунок фактуру, платіжні доручення про оплату послуг адвоката №62 від 13.03.2018р. у сумі 800,00грн., №251 від 26.03.2018р. у сумі 14900,00грн.(а.с.24-47).

Таким чином, матеріалами справи підтверджено понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката у даній справі на суму 15700,00 грн.

Отже, сума витрат позивача на правничу допомогу у розмірі 15700,00 грн., підлягає відшкодуванню шляхом стягнення її з відповідача.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «ТМ-НОВАТОР» (АДРЕСА_1; ідентифікаційний код 34397810) на користь Фермерского господарства «РОСТОК-2004» (64670, с. Нова Іванівка Лозівського району Харківської області; ідентифікаційний код 32414грн. 00 коп. основного боргу з орендної плати, 172280грн. 10 коп. пені, 35961грн. 15 коп. інфляційних витрат, 17120грн. 17 коп. - 3% річних.

3. Стягнути з Приватного підприємства «ТМ-НОВАТОР» (АДРЕСА_1; ідентифікаційний код 34397810) на користь Фермерского господарства «РОСТОК-2004» (64670, с. Нова Іванівка Лозівського району Харківської області; ідентифікаційний код 32414273) 25730грн. 42 коп. відшкодування витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви, 15700грн. 00 коп. відшкодування витрат на правничу допомогу.

Видати накази після набрання цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата складення повного судового рішення: 18 липня 2018р.

Суддя Безрук Т. М.