ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2018 року м. Черкаси

справа № 925/495/18

Господарський суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Копистири В.М., в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні розглянув справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Промбуд Індустрія, м. Черкаси, вул. Пушкіна, 54

до комунального підприємства Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів Черкаської міської ради, м. Черкаси, вул. Бидгощська, 13

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

- Департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради, м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, 36

- Головне управління Державної казначейської служби у Черкаській області (м. Черкаси, бул. Шевченка, 185)

- Управління Державної казначейської служби України у м. Черкасах Черкаської області (м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, 36),

- Департамент житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради, м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 36,

про стягнення 78 254,00 грн. пені, інфляційних та 3% річних,

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю;

від третьої особи (Департамент економіки): ОСОБА_3 - за довіреністю;

від третьої особи (ГУДКС у Черкаської обл.): не зявився;

від третьої особи (УДКС у м. Черкаси): ОСОБА_4 за довіреністю;

від третьої особи (Департамент ЖКК): ОСОБА_3 за довіреністю.

Товариство з обмеженою відповідальністю Промбуд Індустрія звернулось в господарський суд Черкаської області з позовом до комунального підприємства Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів Черкаської міської ради про стягнення 78 254,00 грн., в тому числі: 58 006,43 грн. пені, 15 129,36 грн. інфляційних та 5 118,21 грн. 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання щодо своєчасної оплати за надані послуги з прокату вантажних транспортних засобів із водієм для перевезення товарів згідно договору надання послуг від 20.07.2017р. №187, та відшкодування судових витрат.

У судовому засіданні:

Представник позивача вимоги підтримав та просить їх задовольнити

Представник відповідача вимоги заперечив та вказав, що своєчасний розрахунок не проведений з-за блокування розрахунків за спірним договором Управлінням Державної казначейської служби у м. Черкасах, незважаючи на підписані угоди, на належне фінансування робіт, наявність коштів на рахунках комунального підприємства, на необхідність утримання доріг в зимовий період. Заперечує наявність своєї вини в простроченні розрахунків.

Представник третіх осіб (Департамент економіки та Департамент ЖКК) відзив на позов не подав з мотиву безпідставності вимог. Вимоги не визнає, підтримує позицію відповідача.

Третя особа (ДКС у Черкаській області) письмово повідомила суд про відсутність рахунків відповідача на обслуговуванні в ДКС області, на відсутність впливу рішення суду на права та обовязки ДКС області.

Третя особа (ДКС міста) вимоги заперечує та просить в позові відмовити. Вказує на порушення відповідачем вимог бюджетного законодавства та недопустимість перенесення бюджетних зобовязань з 2017р. на 2018р.

Позивач не змінив підставу чи предмет спору.

Сторони не пропонували вирішити спір в позасудовому порядку. Учасники справи повідомили, що надали суду всі докази по справі.

Судом зясовано та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

20.07.2017р. між комунальним підприємством «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» Черкаської міської ради (Платник Відповідач по справі), в особі директора ОСОБА_5, що діє на підставі Статуту, Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради в особі заступника директора ОСОБА_6 (Замовник третя особа у справі) та товариством з обмеженою відповідальністю «Промбуд Індустрія» (Постачальник Позивач по справі), в особі директора ОСОБА_7, що діє на підставі Статуту, було укладено тристоронній договір №187 надання послуги з прокату вантажних транспортних засобів із водієм для перевезення товарів (далі Договір), за умовами якого Платник доручає, а Постачальник надає послуги відповідно специфікації та додатків до договору (п. 1.1 договору, а.с. 23).

Перелік послуг та терміни їх надання вказується в специфікації та додатках до договору.

Відповідно до п. 5.1 Договору надання послуг здійснюється протягом липня-грудня 2017р.

Між сторонами також підписані додаткові угоди, в тому числі №№2 і 4 стосовно строків надання послуг та збільшення обємів фінансування. До додаткових угод підписано відповідні специфікації послуг.

Розрахунки проводяться на підставі підписаних актів виконаних робіт з надання послуг на умовах відстрочення платежу до 30 банківських днів з моменту підписання акту наданих послуг (п. 4.2. договору, а.с. 23).

Договірні зобовязання на момент розгляду справи в суді є чинними. Спору в цій частині немає.

31.01.2018р. між Відповідачем та Позивачем був підписаний акт приймання робіт (надання послуг) №59 на суму 200524,80 грн., включаючи податок на додану вартість (а.с. 42).

31.01.2018р. позивачем здано виконаних робіт (послуг) згідно акту №60 на суму 508473,60 грн. (а.с. 43).

15.02.2018р. між Відповідачем та Позивачем був підписаний акт приймання робіт (надання послуг) №73 на суму 198436 грн. (а.с. 44).

25.02.2018р. між Відповідачем та Позивачем був підписаний акт приймання робіт (надання послуг) №196 на суму 126521,60 грн. (а.с. 45).

На виконання договірних зобов'язань позивачем виконувались роботи, які відповідач не оплачував своєчасно та в повному обємі. По спірних актах виконаних робіт (наданих послуг) за січень-лютий 2018 року відповідач розрахунок не провів.

Заборгованість за договірними зобов'язаннями станом на 20.03.2018р. становить 1033956 грн. Строк оплати послуг є таким, що настав.

Прийняте господарським судом Черкаської області рішення у справі 925/166/18 у спорі між цими ж сторонами є преюдицією; обставини, взаємовідносини сторін у спірних правовідносинах повторно не досліджуються та повторно не доводяться цими ж сторонами (а.с. 47-52).

Позивач нараховує до стягнення з відповідача санкції за несвоєчасне виконання розрахунку, оскільки основний борг погашено тільки за рішенням суду витяг з банківського реєстру (а.с. 46). Основна сума боргу погашена 10.05.2018р. (перерахована позивачу).

Невиконання Платником (КП «ЧЕЛУАШ») зобовязань щодо строків та порядку оплати за виконані і прийняті Замовником послуг та робіт, які встановлені в п.4.2. Договору, стало підставою для звернення Постачальника до суду для захисту свого порушеного права і примусового стягнення боргу та санкцій з відповідача.

Відповідач вимоги не визнав та надав письмовий відзив на позов. В судовому засіданні представник пояснив, що оплату за надані послуги не проводить казначейська служба, на банківському обслуговуванні якої перебуває відповідач, незважаючи на наявність коштів та відповідного фінансування.

Представник третіх осіб (Департаменти) надання послуг відповідачу позивачем підтвердив. Вимоги заперечив з мотивів відсутності вини

Представник казначейства вимоги заперечив .

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, заслухавши доводи та пояснення представників сторін та учасників, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто зясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Згідно статутних документів позивач та відповідач є самостійними юридичними особами.

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) субєкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобовязання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Між сторонами виникли та існують договірні відносини надання та споживання послуг на підставі письмового строкового оплатного тристороннього консенсуального договору.

Згідно ч.1 ст. 173 ГК України зобовязання, що виникає між субєктами господарювання, в силу якого один субєкт зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта, або утриматися від певних дій, а інший субєкт має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку, є господарським зобовязанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобовязання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

За своїм змістом представлений договір №187 про надання послуг з прокату великовагових автомобілів (з водієм) від 20.07.2017р. є договором про надання послуг і відповідає вимогам ст. 901 ЦК України, відповідно до якої за договором послуги одна сторона (виконавець) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити вказану роботу, якщо інше не встановлено договором.

Суд не досліджує дійсності спірного договору, оскільки оцінка вже дана в рішенні суду у справі №925/166/18.

Частиною 1 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

В статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно п. 7.1. Договору за невиконання або неналежне виконання умов Договору Сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Штрафними санкціями у відповідності з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до пункту 7.3. Договору платник за затримку оплати отриманих послуг сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент нарахування пені, від суми неоплачених послуг за кожен день затримки.

На підставі наявного прострочення грошового зобовязання Позивачем нараховано Відповідачу 58006,43 грн. пені за період з 03.03.2018р. по 09.05.2018р. з урахуванням п.7.3. Договору, які просить стягнути з Відповідача з урахуванням облікової ставки НБУ за спірний період (а.с. 6).

Забезпечення виконання зобовязання у виді неустойки оформлено між сторонами письмовим договором відповідно до положень та вимог ст.ст. 546-549 ЦК України.

Розрахунок перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу «Ліга-Закон» за період з 03.03.2018р. по 09.05.2018р. Розрахунок виконано вірно. Вимога про стягнення 58006,43 грн. пені підлягає до задоволення.

Відповідно до п.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаних вимог Позивачем нараховано до стягнення з Відповідача 5118,21 грн. - 3% річних за період з 03.03.2018р. по 09.05.2018р. з врахуванням сум проплати та періодів прострочення та 15129,36 грн. інфляційних за період з березня по квітень 2018р. (а.с. 7). Розрахунок перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу «Ліга-Закон».

Виконаний позивачем розрахунок вимоги виконано вірно та не перевищує сум можливого нарахування. 5118,21 грн. - 3% річних та 15129,36 грн. інфляційних підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Суд враховує, що на момент прийняття рішення у даній справі спірний договір не визнаний недійсним, не розірваний за згодою сторін чи судом і є чинним.

Судом встановлено та підтверджено учасниками, що відповідне фінансування видатків відповідача на утримання та обслуговування доріг в м. Черкаси здійснено, але кошти не перераховані обслуговуючою банківською установою Управлінням Державної казначейської служби у м. Черкасах, з мотивів порушення відповідачем бюджетного законодавства України. УДК видало відповідачу письмове попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства (а.с. 109-110) з мотивів перенесення бюджетних зобовязань 2017р. на 2018р.

Суд враховує, що цей документ не є ні адміністративно-господарською, ні оперативно господарською санкцією, ні господарсько-правовою відповідальністю субєкта господарювання (гл. 24, 26, 27 ГК України).

Натомість третя особа Управління Державної казначейської служби у м. Черкасах не є стороною, учасником чи зацікавленою особою у спірному договорі надання послуг №187 (а.с. 23-28).

Позивачем при зверненні до суду із цим позовом використано належний, в розумінні вимог ст. 16 ЦК України, спосіб захисту його порушеного права.

Відповідно до ст.ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обовязок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого субєктивного права.

Суд при прийнятті рішення враховує правові позиції Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України:

- принцип правової певності та юридичної визначеності недопустимість ухилення від виконання зобовязання з мотивів відсутності фінансування чи недостатності коштів у державного органу (рішення «Трегубенко проти України» nо.61333/00 від 02.11.2004р., рішення «Журба проти України» nо.7884/03 від 04.10.2005р.);

Суд враховує принципи здійснення господарської та підприємницької діяльності сторонами договору, свободу договору та ризики господарської діяльності.

Суд зазначає, що проведення оплати штрафних санкцій відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання доказів про проведення розрахунку.

Керуючись ст.ст. 129, 130, 232, 233, 236-241 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача: комунального підприємства «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» Черкаської міської ради, м. Черкаси, вул. Бидгощська, 13, , номер рахунку в банку невідомий

на користь позивача: товариства з обмеженою відповідальністю «Промбуд Індустрія», м. Черкаси, вул. Пушкіна, 54, , номер рахунку в банку невідомий

58 006,43 грн. пені, 15 129,36 грн. інфляційних та 5 118,21 грн. 3% річних та 1762 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення - до Київського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 13.07.2018р.

Суддя Г.М. Скиба