ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"13" червня 2018 р. Справа № 911/3587/16

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Белишевій А. В.

за участю представників учасників справи:

від позивача (стягувача): Свірська О. О. (довіреність № 1/06-10/603 від 12.06.2018 р.);

від відповідача (боржника): ОСОБА_2 (ордер серії КС № 353309 від 30.05.2018 р.);

від третьої особи: Котовський В. М. (довіреність № 50 від 19.12.2017 р.);

від органів Державної виконавчої служби: Качанюк О. В. (довіреність № 5 від 21.05.2018 р.);

розглянувши матеріали справи

за скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, с. Переселення, Кагарлицький район

на дії та постанови державного виконавця Кагарлицького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, м. Кагарлик

у справі № 911/3587/16

за позовом Державного підприємства „Київпассервіс", м. Київ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, с. Переселення, Кагарлицький район

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області, м. Київ

про стягнення 18 818, 33 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

03.04.2018 р. до канцелярії суду від відповідача (боржника) надійшла скарга б/н від 30.03.2018 р. на дії державного виконавця Кагарлицького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області, у якій він просить суд визнати незаконними дії державного виконавця Кагарлицького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області Качанюк Ольги Володимирівни щодо винесення постанов про арешт коштів боржника, а саме: постанови про арешт коштів боржника від 07.03.2017 р. у ВП № 55151476 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 30.10.2018 р. № 911/3587/16, якою було накладено арешт на рахунки ОСОБА_5 № НОМЕР_1, № НОМЕР_3 код фінансової установи № 380805 в АТ „Райффайзен Банк Аваль" у м. Києві; постанови про арешт коштів боржника від 07.03.2017 р. у ВП № 55151476 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 30.10.2018 р. № 911/3587/16, якою було накладено арешт на рахунки ОСОБА_5 № НОМЕР_4 код фінансової установи № 322669 в Головному управлінні АТ „Ощадбанк"; скасувати постанови державного виконавця Кагарлицького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області Качанюк Ольги Володимирівни про арешт коштів боржника, а саме: постанову про арешт коштів боржника від 07.03.2017 р. у ВП № 55151476 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 30.10.2018 р. № 911/3587/16, якою було накладено арешт на рахунки ОСОБА_5 № НОМЕР_1, № НОМЕР_3 код фінансової установи № 380805 в АТ „Райффайзен Банк Аваль" у м. Києві; постанову про арешт коштів боржника від 07.03.2017 р. у ВП № 55151476 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 30.10.2018 р. № 911/3587/16, якою було накладено арешт на рахунки ОСОБА_5 № НОМЕР_4 код фінансової установи № 322669 в Головному управлінні АТ „Ощадбанк".

В обґрунтування своєї скарги відповідач (боржник) зазначає, що дії державного виконавця Кагарлицького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області щодо винесення постанов про арешт коштів боржника від 07.03.2018 р. у виконавчому провадженні ВП № 55151476 є неправомірними, а самі постанови державного виконавця Кагарлицького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області про арешт коштів боржника від 07.03.2018 р. у виконавчому провадженні ВП № 55151476 є незаконними, так як державним виконавцем було винесено вищевказані постанови всупереч положенням ст. ст. 18, 26, 48, 52, 56 Закону України „Про виконавче провадження", Наказу Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р. „Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень", інших нормативно-правових актів, оскільки державним виконавцем безпідставно було накладено арешт на рахунки із призначенням для виплати заробітної плати.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.04.2018 р. прийнято до розгляду скаргу ФОП ОСОБА_5 на дії та постанови державного виконавця Кагарлицького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у справі № 911/3587/16 за позовом ДП „Київпассервіс" до ФОП ОСОБА_5 за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, - РВ ФДМУ по Київській області про стягнення 18 818, 33 грн і призначено її розгляд у судовому засіданні за участю представників учасників справи на 16.05.2018 р.

16.05.2018 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 30.05.2018 р.

30.05.2018 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 13.06.2018 р.

13.06.2018 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від відповідача надійшло клопотання б/н від 13.06.2018 р. із доданими до нього документами, що долучені судом до матеріалів справи.

13.06.2018 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від Кагарлицького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області надійшов лист № 8635 від 12.06.2018 р. із доданими до нього матеріалами (копії) виконавчого провадження № 55151476, що долучені судом до матеріалів справи.

13.06.2018 р. у судовому засіданні представник відповідача (боржника) надав усні пояснення щодо обґрунтування своєї скарги, вимоги скарги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в скарзі.

Представник Кагарлицького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у судовому засіданні надав усні пояснення щодо своїх заперечень проти скарги, просив суд відмовити в задоволенні скарги відповідача (боржника) повністю.

Представник позивача та третьої особи у судовому засіданні надали усні пояснення по суті спору.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що вимоги скаржника є неправомірними та визнаються такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду Київської області від 11.04.2017 р. у справі № 911/3587/16 за позовом ДП „Київпассервіс" до ФОП ОСОБА_5 за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, - РВ ФДМУ по Київській області про стягнення 18 818, 33 грн позов заловолено повністю і присуджено до стягнення з ФОП ОСОБА_5 на користь Державного підприємства „Київпассервіс" 15 552, 34 грн основної заборгованості, 3 265, 99 грн штрафу та судові витрати 1 378, 00 грн судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2017 р. рішення господарського суду Київської області від 11.04.2017 р. р. у справі № 911/3587/16 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.10.2017 р. постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2017 р. та рішення господарського суду Київської області від 11.04.2017 р. р. у справі № 911/3587/16 залишено без змін.

30.10.2017 р. на виконання вказаного рішення судом було видано відповідний наказ.

Постановою Кагарлицького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 14.11.2017 р. про відкриття виконавчого провадження відкрито виконавче провадження ВП № 55151476 з примусового виконання наказу № 911/3587/16, виданого господарським судом Київської області 30.10.2017 р., про стягнення з ФОП ОСОБА_5 на користь Державного підприємства „Київпассервіс" 15 552, 34 грн основної заборгованості, 3 265, 99 грн штрафу та судові витрати 1 378, 00 грн судового збору, за відповідною заявою стягувача про відкриття виконавчого провадження. Даною постановою зобов'язано боржника - ФОП ОСОБА_5 подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей; постановлено стягнути з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 2 019, 63 грн.

Згідно Відповіді № від 14.11.2017 р. на запит № 32911590 від 14.11.2017 р. до Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичних особами та/або фізичними особами - підприємцями, отримано відомості про рахунки боржника, а саме рахунок № НОМЕР_4 код фінансової установи № 322669 в Головному управлінні АТ „Ощадбанк", рахунки № НОМЕР_1, № НОМЕР_3 код фінансової установи № 380805 в АТ „Райффайзен Банк Аваль" у м. Києві.

Постановою Кагарлицького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 07.03.2018 р. про арешт коштів боржника накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку № НОМЕР_4 код фінансової установи № 322669 в Головному управлінні АТ „Ощадбанк" та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику - ФОП ОСОБА_5 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 22 715, 96 грн.

Постановою Кагарлицького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 07.03.2018 р. про арешт коштів боржника накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку № НОМЕР_1, № НОМЕР_3 код фінансової установи № 380805 в АТ „Райффайзен Банк Аваль" у м. Києві та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику - ФОП ОСОБА_5 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 22 715, 96 грн.

Регулювання відносин, що виникають у зв'язку із виконанням судових рішень здійснюється Господарським процесуальним кодексом України, Законом України „Про виконавче провадження", Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р. „Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень", іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 3 Закону України „Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів:

1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом;

3) виконавчих написів нотаріусів;

4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій;

5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди;

6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами;

8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України;

9) рішень (постанов) суб'єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 26 цього ж закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:

1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) за повідомленням суду про внесення ним виконавчого документа до Єдиного державного реєстру виконавчих документів - у випадках, передбачених законом;

4) за повідомленням суду про внесення ним виконавчого документа до Єдиного державного реєстру виконавчих документів на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;

5) у разі якщо виконавчий документ пред'явлено до виконання Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Якщо виконавчий документ видано щодо кількох боржників, щодо кожного боржника подається окрема заява.

2. До заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про:

стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин;

обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг;

відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи;

стягнення аліментів;

відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

У разі виконання рішення Європейського суду з прав людини авансовий внесок не сплачується.

Відповідно до ч. 5-7 ст. 26 цього ж закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

6. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

7. У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Статтею 4 цього ж закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред'явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв'язку та адреси електронної пошти.

У разі пред'явлення до примусового виконання рішення міжнародного юрисдикційного органу у випадках, передбачених міжнародним договором України, такий виконавчий документ повинен відповідати вимогам, встановленим міжнародним договором України.

2. У разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

3. Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов'язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов'язаний мати таку печатку.

4. Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

При поверненні стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання стягувачу повертається сплачений ним авансовий внесок.

Статтею 48 цього ж закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

2. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статей 19 1 та 26 1 Закону України "Про теплопостачання", статті 15 1 Закону України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

3. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт.

4. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

5. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

6. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

7. У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов'язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

8. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно з ст. 52 цього ж закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

2. Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

3. Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов'язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

4. У разі якщо після накладення виконавцем арешту на кошти боржника - юридичної особи у банках чи інших фінансових установах боржник умисно не виконує судового рішення і відкриває нові рахунки в банках чи інших фінансових установах, виконавець надсилає відповідним правоохоронним органам матеріали для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

5. У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

6. У разі якщо на зазначене у частині п'ятій цієї статті майно накладається арешт, воно реалізується в такій черговості:

1) майно, що безпосередньо не використовується у виробництві (предмети інтер'єру офісів, готова продукція та товари тощо);

2) об'єкти нерухомого майна, верстати, обладнання, інші основні засоби, а також сировина і матеріали, призначені для використання у виробництві.

7. Звернення стягнення на кошти та інше майно фізичних осіб - підприємців здійснюється за правилами, визначеними цією статтею.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У процесі розгляду справи відповідачем (боржником) у відповідності до ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували факти належного виконання рішення господарського суду Київської області від 11.04.2017 р. у справі № 911/3587/16 у встановлені законом та вимогами державного виконавця строки для виконання рішення суду.

Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження ВП № 55151476 з примусового виконання наказу № 911/3587/16, виданого господарським судом Київської області 30.10.2017 р., відповідач (боржник) з моменту відкриття виконавчого провадження ВП № 55151476 та станом на 07.03.2018 р. самостійно та добровільно не виконав наказ № 911/3587/16, виданий господарським судом Київської області 30.10.2017 р., про стягнення з ФОП ОСОБА_5 на користь Державного підприємства „Київпассервіс" 15 552, 34 грн основної заборгованості, 3 265, 99 грн штрафу та судові витрати 1 378, 00 грн судового збору, і відповідно не оплатив вказані суми.

Отже, як вбачається із матеріалів виконавчого провадження ВП № 55151476 з примусового виконання наказу № 911/3587/16, виданого господарським судом Київської області 30.10.2017 р., державним виконавцем Кагарлицького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області правомірно та із дотриманням вимог положень Закону України „Про виконавче провадження" та за наявності відповідних підстав і необхідних повноважень було винесено постанови від 07.03.2018 р. про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні ВП № 55151476, а самі постанови Кагарлицького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 07.03.2018 р. про арешт коштів боржника є такими, що відповідають вимогам законодавства України, оскільки вказаними постановами накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться на відповідних рахунках та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику - ФОП ОСОБА_5 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 22 715, 96 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що обставини щодо неправомірних дій державного виконавця Кагарлицького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області при прийнятті постанов від 07.03.2018 р. про арешт коштів боржника та щодо незаконності постанов Кагарлицького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області при прийнятті постанов від 07.03.2018 р. про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні ВП № 55151476, викладені у скарзі б/н від 30.03.2018 р. відповідача (скаржника) - ФОП ОСОБА_5, не знайшли свого підтвердження в ході її розгляду, а тому вимоги відповідача (скаржника) про визнання їх відповідно неправомірними та її скасування є такими, що не ґрунтуються на нормах законодавства України, а тому суд не вбачає підстав для задоволення зазначеної скарги.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 233 - 235, 240, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні скарги б/н від 30.03.2018 р. (вх. № 85/18 від 03.04.2018 р.) Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на дії та постанови державного виконавця Кагарлицького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у виконавчому провадженні ВП № 55151476.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення і може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст ухвали складено і підписано

12 липня 2018 р.