ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2018 Справа № 917/317/18

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., при секретарі судового засідання Сілаєвій О. Ф., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техномет"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватне підриємство "Модуль М"

про стягнення 60930,00 грн. штрафу

За участю представників: від позивача - ОСОБА_1; від відповідача ОСОБА_2, від третьої особи - не з"явився.

встановив:

До Господарського суду Полтавської області надійшов позов Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техномет" (далі відповідач) про стягнення 60930,00 грн. штрафу за невірно вказану адресу при перевезенні вантажу.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідачем було відправлено вагон № 60003985 з вантажем, при цьому в залізничній накладній №60003985 зазначено одержувач: ПрАТ «Керамет» адреса одержувача: вул. Якіра,8, м.Київ, 04119. При прибутті вагону на станцію призначення Правда Придніпровської залізниці було виявлено, що адреса одержувача, зазначена відправником у накладній не відповідає адресі ПрАТ «Керамет». Тому, відповідно до ст. 122, ст. 118 Статуту залізниць України відповідач має сплатити штраф у розмірі пятикратної провізної плати 60930,00 грн.

Відповідач у відзиві на позов (вхід. № 3790 від 13.04.2018р.) проти позову запеерчує; наполягає, що вантаж був наданий до перевезення власником вантажу - Приватним підприємством "Модуль М" на підставі Договору транспортного експедирування № 01/01-2017 від 03.01.2017р. В документі про якість брухту та відходів чорних металів № 985 від 11.10.2017р. власником вантажу було вказано адресу вантажоотримувача ПрАТ "Керамет": м.Київ, вул. Якіра, буд.8. Власником вантажу - Приватним підприємстовм "Модуль М" відповідачу надано копію Договору на поставку брухту та відходів чорних металів № КМУ-17/01 від 04.01.2017 року, укладеного між ПП "Модуль М" та ПрАТ "Керамет". В розділі 10 "Реквізити сторін" вказаного договору покупцем було вказана адреса місцезнаходження підприємства: м.Київ, вул. Якіра, 8. (а.с.29).

Позивач надав відповідь на відзив (вхід.№ 4213 від 25.04.2018р.), в якому повідомив, що розпорядженням Київського міського голови від 19.02.2016р. № 125/1 «Про перейменування бульвару, вулиць, площі та провулків у міста Києві» вулицю Якіра перейменовано на вулицю Деревлянську. Тобто, з 19.02.2016р. юридично закріплена нова назва вулиці Деревлянська, а вулиця Якіра є недійсною. Крім того, листом від 03.05.17р. № КМ-13/08-14679 ПАТ «Керамет» повідомив позивача про те, що з 27.04.2017р. місцезнаходження товариства змінено і за даними державного реєстру його місцезнаходження: вул.Деревлянська, 8, м.Київ, 04119. Факт оформлення перевізних документів безпосередньо ПАТ «Керамет» станом на на вересень 2017р. із адресою: вул. Деревлянська, 8, м. Київ, 04119, підтверджується накладними №№ 47913546, 45101813, 45338209 (а.с.74).

Відповідач подав клопотання (вхід. № 34482 від 04.05.2018р.; вхід № 6548 від 12.07.2018р.) про зменшення розміру штрафу до однієї провізної плати (12186,00 грн.).

Позивач у відповіді на відзив (вхід.№ 4213 від 25.04.2018р.) заперечує щодо зменшення розміру штрафу.

За даним позовом ухвалою Господарського суду Полтавської області від 28.03.2018 відкрито провадження у справі № 917/317/18, призначено справу до розгляду у підготовче засідання та встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

За ухвалою від 19.04.2018р. суд продовжив строк підготовчого провадження на 30днів; відклав підготовче засідання на 24.05.2018р.(а.с.65-66).

За ухвалою від 24.05.2018р. суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 19.06.2018р.

Ухвалою від 11.06.2018р. в зв»язку з перебуванням судді у відпустці суд призначив справу до судового розгляду по суті на 12.07.2018р.

Під час розгляду справи по суті судом були заслухані пояснення сторін та досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 12.07.2018р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши всі наявні у справі докази та письмові пояснення, суд встановив наступне.

У жовтні 2017р. зі станції Супрунівка Південної залізниці відповідач здійснив відправлення вантажу вагоном №60003985, оформлене накладною № 44617603 на станцію Правда Придніпровської залізниці, одержувач вантажу - Приватне акціонерне товариство «Керамет»(а.с.8).

На вищевказане відправлення вагону, відправник надав станції навантаження Основа Південної залізниці накладну, в якій представником відправника в графі 4 «Одержувач» зазначено: «ПрАТ «Керамет»; адреса одержувача: 04119, м.Київ, вул. Якіра, 8" (а.с.8).

17.10.2017 по прибутті вагонної відправки № 44617603 на станцію призначення Правда Придніпровської залізниці було виявлено, що адреса одержувача, зазначена відправником у накладній, не відповідає адресі Приватного акціонерного товариства "Техномет".

17.10.2017 станцією призначення Правда на станцію відправлення Супрунівка було відправлено телеграму № НР 46 про невірно зазначену адресу в накладній № 44617603 (а.с.11).

17.10.2017 із станції відправлення Супрунівка на станцію призначення Правда надійшла телеграма-відповідь №НР 8, щодо виправлення адреси одержувача у накладній №44617603 (а.с.10).

На підставі телеграми-відповіді № HP 8 від 17.10.2017 на станції призначення Правда Придніпровської залізниці у накладній №44617603 зроблено виправлення адреси одержувача на вірну: з « 04119, м.Київ, Якіра,8» на « 04119, м. Київ, вул. Деревлянська, 8» (а.с.8).

Факт неправильного зазначення відправником адреси одержувача вантажу підтверджується, дослідженим у судовому засіданні, Актом загальної форми №805 від 17.10.2017 (а.с.9).

Вказані обставини стали підставою для звернення Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техномет" 60930,00 грн. штрафу, нарахованого в порядку ст. 118 Статуту залізниць України.

Відповідно до ст. ст. 908, 909 ЦК України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про залізничний транспорт", законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", Закону України "Про залізничний транспорт", Статуту залізниць України (Статут) та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, які є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Згідно з ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Статут залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Статтею 6 Статуту залізниць України встановлено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угодою на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони-одержувача і супроводжує вантаж до станції призначення.

У відповідності до ст. 23 Статуту залізниць України, відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Пунктом 1.1. Правил оформлення перевізних документів, атверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за №863/5084, встановлено, що на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил.

Згідно п. 1.2. Правил оформлення перевізних документів, накладна заповнюється відправником із застосуванням автоматизованих систем залізничного транспорту України або програмних засобів, здатних забезпечити роботу з електронними перевізними документами згідно з установленим форматом, та у разі її оформлення в паперовому вигляді роздруковується на бланку, виготовленому на білому папері формату А4 у трьох примірниках, один із яких після оформлення приймання вантажу до перевезення станцією відправлення видається відправникові вантажу та є квитанцією для приймання вантажу до перевезення, другий і третій передаються з вантажем на станцію призначення.

Пунктом 1.3. Правил оформлення перевізних документів визначено, що всі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов'язаний заповнити новий перевізний документ.

Відповідно до п. 2.1. Правил оформлення перевізних документів, відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил, у тому числі графи №№ 4, 5, в яких вказується точне та повне найменування одержувача, адреса та його код.

У графі 55 "Правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі (п. 2.3. Правил оформлення перевізних документів).

Згідно ст. 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Тобто, саме на відправника покладається обов'язок заповнення комплекту перевізних документів, а також надається можливість, до укладання договору перевезення, перевірити внесені до перевізного документу відомості і при необхідності скласти новий документ. Відповідальність за неправильне оформлення залізничної накладної несе вантажовідправник.

Статтею 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно з п. 5.5. Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

При розгляді справ про стягнення цього штрафу господарським судам слід виходити з того, що неправильно вказаною має бути хоча б одна відомість; при цьому неправильне зазначення коду та адреси вантажоодержувача вважаються окремими порушеннями. Підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відповідних відомостей є акт загальної форми або комерційний акт, складений у випадках, передбачених статтею 129 Статуту.

Статтею 118 Статуту залізниць України передбачено стягнення штрафу у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Статтею 129 Статуту залізниць України встановлено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами оформлення перевізних документів.

Таким чином, акт загальної форми є підставою для покладання на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним адреси одержувача.

Відповідач у відзиві відповідач зазначає, що причиною неправильного зазначення ним в накладній адреси одержувача вантажу стала помилка працівника відповідача, пов'язана із зазначенням старої адреси (до перейменування вулиці), тобто, мала місце необережна форма вини працівника відповідача та помилка була незначною, адже Якіра (помилкова назва вулиці) та Деревлянська (вірна назва вулиці) - це назви однієї і тієї ж вулиці.

Дійсно, розпорядженням Київського міського голови від 19.02.2016 № 125/1 "Про перейменування бульвару, вулиць, площі та провулків у місті Києві" вулицю Якіра перейменовано на вулицю Деревлянську. Дане розпорядження оприлюднено на офіційному веб-сайті Київської міської ради.

Тобто, з 19.02.2016 нова назва вулиці є вул. Деревлянська, стара назва вулиці - вул. Якіра є недійсною.

Таким чином, на момент відправлення вагону та під час заповнення накладної відповідач повинен бути обізнаний про зміну назви вулиці майже рік.

Як зазначає позивач, ПрАТ "Керамет" листом від 03.05.2017 було повідомлено позивача про зміну адреси на 04119, місто Київ, вулиця Деревлянська, 8 (а.с.79).

Згідно даних Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження ПрАТ "Керамет" змінено на адресу: 04119, місто Київ, вулиця Деревлянська, 8, про вчинено відповідний запис 25.04.2017р. Про зміни щодо нової адреси внесено також до Статуту підприємства (а.с.48-51, 77, 78).

Отже, на дату заповнення залізничної накладної від 17.10.2017р. відомості про зміну адреси одержувача були загальновідомі, ця інформація наявна у вільному доступі і представник відповідача міг ознайомитися з нею.

Відповідач мав усвідомлювати, що невчинення дій щодо перевірки чи уточнення адреси одержувача при заповненні накладної може призвести до настання несприятливих наслідків у вигляді штрафу.

Отже, заперечення відповідача суд визнає необгрунтованими та відхиляє.

Суд приходить до висновку, що відповідачем допущено порушення, яке полягає у неправильному зазначенні у накладній адреси вантажоодержувача, а тому згідно з ст. ст. 24, 122 Статуту залізниць України та п. 5.5. Правил оформлення перевізних документів, відповідач має нести відповідальність у вигляді сплати штрафу у розмірі 60930,00 грн. (12186,00 грн. провізної плати х 5).

Отже, на підставі ст.ст. 118, 122 Статуту позивачем правомірно нараховано до сплати відповідачу штраф у розмірі 60930,00 грн. внаслідок невірного зазначення відповідачем в залізничній накладній маси вантажу.

Відповідач подав клопотання (вхід. № 34482 від 04.05.2018р., вхід № 6548 від 12.07.2018р.) про зменшення розміру штрафу до однієї кратності вартості провізної плати, посилаючись на те, що позивачу не завдано жодних збитків у звязку з невідповідністю маси вантажу, вина відповідача відсутня, оскільки невірні відомості були надані його контрагентом, розмір штрафу є завеликим з огляду на фінансовий стан відповідача.

Вказані клопотання судом не задовольньяються з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора , суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги : ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні ; не лише майнові, але й інші інтереси сторін , що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин , суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частиною третьою ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду , якщо він значно перевищує розмір збитків , та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Правовий аналіз наведених норм свідчить про те , що зменшення розміру штрафу - це право суду , а не його обов'язок , при якому повинні враховуватись певні обставини , які в своїй сукупності утворюють винятковість.

Вирішуючи питання про зменшення розміру штрафу, суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, врахувати інтереси сторін, які заслуговують на увагу, причини неналежного виконання або невиконання обов'язку, вжиття відповідачем заходів для усунення порушення та його наслідків та інші обставини, які заслуговують на увагу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду № 925/1025/17 від 20.03.2018, № 917/964/17 від 22.03.2018.

Посилання відповідача на те, що ним не було завдано збитків позивачу, та на його тяжке матеріальне та фінансове становище не є підставою для зменшення судом розміру штрафу, встановленого статтями 118 та 122 Статуту залізниць України, оскільки такий штраф підлягає стягненню за сам факт допущення вантажовідправником порушення, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитків.

Жодних документальних доказів в підтвердження існування виняткових обставин, що є підставою для зменшення штрафу, відповідач суду не надав.

Викладені відповідачем обставини не є винятковими, отже підстави для зменшення штрафних санкцій відсутні.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідачем були порушені права позивача за захистом яких мало місце звернення до суду; а аналіз наведених у позові аргументів та поданих позивачем доказів свідчить про наявність підстав для задоволення позову.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у даній справі у вигляді судового збору.

При подачі даного позову позивачем сплачено 1762,00 грн. судового збору за платіжним дорученням від 02.03.2018р. № 749379 (а.с.7).

Відповідно до ч.1 та ч. 4 ст. 129 ГПК України вказані судові витрати повністю покладаються на відповідача.

Суд розяснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техномет" (пров. Рибальський, буд. 22, м. Полтава, 36037; ідентифікаційний код 30668184) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул.Тверська, буд. 5, м. Київ, 03680; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (пр.Дмитра Яворницького, буд. 108, м.Дніпро, 49602; ) 60930грн. 00 коп. штрафу, 1762грн. 00 коп. відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата складення повного судового рішення: 23 липня 2018р.

Суддя Безрук Т. М.