ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.07.2018                      Справа № 905/721/18

Господарський суд Донецької області у складі:

головуючого судді                                                             Фурсової С.М.,

при секретарі судового засідання                                        Мартинчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду справу за позовом приватного акціонерного товариства «Діанівська птахофабрика» (85783, Донецька область, Волноваський район, село Діанівка, вулиця Миру, будинок №1-А; код ЄДРПОУ -30492941)

до Головного Управління Держгеокадастру у Донецькій області (85102, Донецька область, місто Костянтинівка, вулиця Європейська, будинок № 13, код ЄДРПОУ - 39767332)

про визнання поновленим договору оренди землі від 10.10.2006 року № 115 та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення дії договору оренди землі від 10.10.2006 року № 115 в редакції позивача, -

за участю представників сторін:

від позивача:           не з’явився

від відповідача:           не з’явився

В С Т А Н О В И В

Приватне акціонерне товариство «Діанівська птахофабрика» звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Головного Управління Держгеокадастру у Донецькій області про визнання поновленим договору оренди землі від 10.10.2006 року № 115 та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення дії договору оренди землі від 10.10.2006 року № 115 в редакції позивача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається те, що продовжує користуватися земельною ділянкою та сплачувати орендну плату, однак відповідач ухиляється від укладення додаткової угоди в редакції позивача.

Нормативно позовні вимоги обґрунтовані ст.ст. 122, 124, 125 Земельного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 33 Закону України «Про оренду землі».

Ухвалою господарського суду Донецької області від 23.04.2018 відкрито провадження по справі №905/721/18, вирішено розглядати її за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 07.05.2018.

У судовому засіданні від 07.05.2018 оголошено перерву до 31.05.2018

Ухвалою суду від 31.05.2018 закрито підготовче провадження у справі №905/58/17 та призначено розгляд справи по суті на 13.06.2018.

В судовому засіданні 13.06.2018 було оголошено перерву до 26.06.2018 до 14 год. 00хв.

В судовому засіданні 26.06.2018 було оголошено перерву до 10.07.2018 до 14 год. 00хв.

31.05.2018 через канцелярію від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому останній наполягав на задоволенні позовних вимог, враховуючи наступне. На думку позивача, у діях відповідача вбачаються ознаки перевищення влади та службових повноважень при складанні листа вих. №28-5-0.63-4357/2-17 від 24.05.2017, яким позивача було повідомлено про необхідність надання додаткових документів для прийняття рішення про поновлення договору оренди землі. Зокрема, вказаний лист не містив будь-якого рішення відповідача щодо поновлення договору оренди землі та у ньому не зазначалося про узгодження чи неузгодження відповідачем запропонованих позивачем істотних умов договору оренди землі, викладених у додатковій угоді, або про наявність будь-яких інших заперечень. Крім того, позивач належним чином виконує свої обов’язки щодо оплати орендної плати за спірним договором, на підтвердження чого надав копію листа Волноваської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 20.04.2018 року №10/05-33-07-13 про стан розрахунків з бюджетом станом на 01.04.2018.

07.05.2018 на адресу господарського суду Донецької області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував з наступних підстав. По-перше, оскільки у розумні строки сторони не дійшли згоди щодо істотних умов договору, то згідно з частиною 4 статті 33 Закону України «Про оренду землі» у разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. У зв’язку з цим листом від 04.12.2017 № 28-5-0.63-11135/2-17 було повідомлено особу про втрату переважного права на поновлення договору оренди та рекомендовано повернути спірну земельну ділянку за актом приймання-передачі у власність держави. По-друге, за спірним договором орендодавцем виступає Волноваська райдержадміністрація, яка на даний час не має повноважень щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, у зв’язку з чим, на думку відповідача, у разі поновлення спірного договору на тих самих умовах, що передбачені попередніми угодами буде укладено нікчемний правочин. По-третє, на думку відповідача, поновлення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у державній власності, можливо лише за наявності рішення відповідного органу про надання земельної ділянки, а за відсутності такого рішення зобов’язати цей орган в судовому порядку укласти договір, або ж його поновити неможливо.

У судове засідання 10.07.2018 представники сторін не з’явились, про причини неявки суду не повідомили.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд –

В С Т А Н О В И В

10.10.2006 між Волноваською районною адміністрацією (далі – орендодавець) та Закритим акціонерним товариством «Діанівська птахофабрика» (далі – орендар) було укладено договір оренди землі № 115 (далі – договір), відповідно до п. 1 якого орендодавець на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 19.08.2006 № 579 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані за межами населеного пункту на території Кіровської сільської ради Волноваського району Донецької області.

Згідно п. 2 договору в оренду передаються земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 427,4028га, у тому числі: 329,2961 га ріллі, 62,1043га пасовищ, 11,0081га полезахисних лісосмуг, 1,5877га господарських шляхів та прогонів, 23,4066 інших земель, із земель запасу сільськогосподарського призначення Кіровської сільської ради.

На земельних ділянках немає об’єктів нерухомого майна (п. 3 договору).

Відповідно до п. 4 договору (в редакції додаткової угоди № 3 від 03.06.2014 до договору оренди землі № 115 від 10.10.2006) нормативна грошова оцінка земельної ділянки загальною площею 427,4028 га становить 6908944 грн. 97 коп.

Згідно п. 7 договору договір укладається на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має за інших рівних умов переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до п. 8 договору (в редакції додаткової угоди № 3 від 03.06.2014 до договору оренди землі № 115 від 10.10.2006) загальна сума орендної плати складає: 207268 грн. 35 коп. на рік – 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Згідно п. 9 договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 09.10.2011 до договору оренди землі від 10.10.2006 № 115) обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

Орендна плата вноситься на рахунок Кіровської сільської ради у такі строки: щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця – 17272 грн 36 коп. (п. 10 договору в редакції додаткової угоди № 3 від 03.06.2014 до договору оренди землі № 115 від 10.10.2006).

Відповідно до п. 13 договору земельні ділянки передаються в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Цільове призначення земельних ділянок: землі сільськогосподарського призначення (п. 14 договору).

Відповідно до п. 31 договору зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв’язується у судовому порядку.

Згідно п. 32 договору дія договору припиняється у разі:

- закінчення строку, на який його було укладено;

- ліквідації юридичної особи-орендаря.

Договір припиняється також в інших випадках передбачених законом.

Згідно п. 38 договору цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Договір підписано уповноваженими представниками сторін без зауважень, підписи скріплені печатками.

Зазначений договір зареєстрований у Волноваському РВ ДРФ ДП «ЦДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16 листопада 2006 року за № 01.

Згідно з актом прийому-передачі від 10.10.2006 Волноваською районною державною адміністрацією передано, а ЗАТ «Діанівська птахофабрика» прийнято в оренду земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 427,4028 га, у тому числі: 329,2961 га ріллі, 62,1043 га пасовищ, 11,0081 га полезахисних лісосмуг, 1,5877 га господарських шляхів та прогонів, 23,4066 га інших земель.

В подальшому, додатковою угодою № 1 від 09.10.2011 до договору оренди землі від 10.10.2006 № 115 було продовжено строк дії вищезазначеного договору на 5 років з моменту реєстрації даної додаткової угоди, яка зареєстрована у відділі Держкомзему у Волноваському районі Донецької області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.07.2012 № 03542.

Отже, строк дії договору продовжено до 16.07.2017.

Як вбачається з матеріалів справи, листом вих. № 484 від 18.05.2017 позивач звернувся до відповідача з пропозицією поновити договір оренди землі терміном на 7 років.

До вказаного листа було додано проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 10.10.2006 № 115, в якому, зокрема, п. 8 даного договору було запропоновано викласти в наступній редакції: «Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 3% і нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 409264,07 грн. на рік», та запропоновано змінити розмір пені за несвоєчасну сплату орендної плати.

Листом № 28-5-0.63-4357/2-17 від 24.05.2017 у відповідь на вищевказану пропозицію про продовження дії договору оренди землі від 10.06.2006 року Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області повідомило ПАТ «Діанівська птахофабрика» про те, що для поновлення договору оренди землі орендарю необхідно надіслати або надати нарочно не пізніше ніж до спливу строку договору певний перелік документів (витяг з технічної документації про нормативно-грошову оцінку, рішення районної ради про затвердження технічної документації, установчі документи).

В подальшому, листом № 28-5-0.63-11135/2-17 від 04.12.2017 Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області повідомило ПАТ «Діанівська птахофабрика» про те, що листом від 18.05.2017 останнім було виявлено бажання поновити договір оренди. Так, Головне управління листом повідомленням від 24.05.2017 за №28-5-0.63-4357/2-17 намагалось узгодити істотні умови договору оренди. Разом із тим, у період з 24.05.2017 представники ПАТ «Діанівська птахофабрика» щодо погодження істотних умов договору до Головного управління не звертались, зважаючи на що відповідно до ч.1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» цей договір вважається припиненим у зв’язку з закінченням дії його строку. Також у вказаному листі Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області просило позивача повернути орендодавцю земельну ділянку за актом прийому-передачі не пізніше семи днів з дня отримання цього листа.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, листом вих. № 108 від 08.02.2018 позивач повторно звернувся до відповідача з проханням поновити договір оренди землі від 10.06.2006 (із змінами), зареєстрований за № 01 від 16.11.2006.

У відповідь на вищевказаний лист Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області повідомило листом № 28-5-0.63-1227/2-18 від 15.02.2018 ПАТ «Діанівська птахофабрика» про те, що за результатами розгляду звернення останнього (лист від 18.05.2017) було надано відповідь про необхідність надання певного переліку документів. Разом із тим, у період з 24.05.2017 до строку закінчення терміну дії договору оренди орендарем документи не були надані, а надіслані 08.02.2018 після закінчення терміну дії договору. З огляду на викладене, враховуючи, що термін дії договору оренди на сьогоднішній день закінчився, Головне управління заперечувало проти його поновлення та просило повернути земельну ділянку за актом прийому-передачі не пізніше семи днів з дня отримання даного листа. Також зазначено, що право користування на дані земельні ділянки може бути реалізовано з урахуванням вимог ст. 134 Земельного кодексу України.

Посилаючись на те, що позивач продовжує користуватись земельними ділянками та сплачувати орендну плату за користування землею, останній звернувся у встановлені договором оренди землі та чинним законодавством строки до відповідача із заявою поновити термін дії договору оренди землі, до якого було додано проект додаткової угоди про поновлення його дії, а також зважаючи на відсутність заперечень відповідача проти поновлення дії договору оренди землі, зроблених у передбачені законодавством строки та спосіб, позивач вважає наявними всі підстави для поновлення договору оренди землі на новий строк з дати наступної за днем закінчення строку дії договору оренди землі, тобто з 17.07.2017 року на 7 років, до 17.07.2024, зважаючи на що звернувся із даним позовом до господарського суду Донецької області.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Отже, суд звертає увагу на те, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб'єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов'язку зобов'язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб'єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв'язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Статтею 2 Земельного кодексу України передбачено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Згідно ст. 4 Земельного кодексу України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Згідно з ч. 2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст.116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 2 ст.792 Цивільного кодексу України також встановлено, що відносини по найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно зі ст.13 Закону України “Про оренду землі” договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Статтею 31 ЗУ “Про оренду землі” визначено, що дія договору припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

У ч.1 ст.631 ЦК України встановлено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов’язки відповідно до договору.

До 2013 року земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності надавалися в оренду за рішенням районних державних адміністрацій (ст. 122 Земельного кодексу України в редакції до 2013 року).

Законом України від 06.09.2012 року за №5245-УІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» (який набрав чинності 01.01.2013 року) внесено зміни до Земельного кодексу України відповідно до яких з 01.01.2013 року повноваження щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності перейшли до Центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів (Держземагентство України). Таким чином, з 01.01.2013 року від імені та в інтересах держави України право власності земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності здійснював центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів та його територіальні органи, а отже, районні державні адміністрації з 2013 року позбавлені таких повноважень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 року за №442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» останній постановив (…) утворити Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру реорганізувавши Державне агентство земельних ресурсів України (…).

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року за №5 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» постановлено утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру за переліком згідно з додатком 1. Реорганізувати територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру за переліком згідно з додатком 2 (п. 2). Установити, що територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів, які реорганізуються, продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру (п. 3).

Враховуючи наведене, після укладення між Волноваською районною державною адміністрацією (орендодавець) та ЗАТ «Діанівська птахофабрика» (орендар) договору оренди землі та станом на час закінчення терміну, на який його було укладено, відбулись зміни в чинному законодавстві, які регламентують порядок укладення договорів оренди землі із земель державної та комунальної власності.

Як наслідок, через таку зміну законодавчих та інших підзаконних нормативно-правових актів (у т.ч. наведених вище), змінився і орендодавець земельної ділянки за договором оренди землі яким є Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області.

Відповідно до частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно з частиною 2 статті 126 Земельного кодексу України, право оренди землі оформлюється договором, який реєструється відповідно до закону.

Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Статтею 33 Закону України «Про оренду землі» врегульовано порядок поновлення договору оренди, який фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди.

Відповідно до приписів частин 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Таким чином, згідно із частинами 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» у разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, передбачених статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Отже, для застосування ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах №912/1552/13 (3-161гс14) від 11.11.2014, №44/69 (3-520гс12) від 20.11.2012, від 25.02.2015 у справах № 6-219цс14 та № 6-10цс15, у постановах від 18.03.2015 у справах № 6-3цс15 та №6-4цс15.

Правова конструкція, передбачена частинами 1-5 статті 33 Закону України № 161-XIV узгоджується з положеннями статті 777 Цивільного кодексу України, яка встановлює загальний принцип реалізації переважного права наймача на продовження договору найму на новий строк. За змістом згаданої статті Цивільного кодексу України наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов'язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк.

Отже, частини 1-5 статті 33 Закону України № 161-XIV передбачають, що орендар ініціює питання поновлення договору оренди землі на новий строк шляхом направлення орендодавцю листа-повідомлення та проекту додаткової угоди. Отримавши зазначений лист-повідомлення та проект додаткової угоди, орендодавець вчиняє ряд юридично значимих дій, а саме: (а) перевіряє його на відповідність вимогам закону, (б) узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, (в) приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), (г) укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

Частиною 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами 8, 9 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Крім того, під час вирішення спору щодо поновлення договору оренди землі на новий строк в порядку ст. 33 Закону України «Про оренду землі» необхідно, зокрема, встановити наявність вчинення орендарем конклюдентних дій, а саме продовження користування носієм переважного права спірною земельною ділянкою та внесення ним відповідної орендної плати після закінчення строку дії договору, які б свідчили про його намір скористатися переважним правом та поновити договір оренди землі, строк дії якого закінчився.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд України в постановах від 23.11.2016р. по справі №6-2540цс16, від 25.05.2016р. по справі №3-312гс16, від 13.04.16 у справі №6-2027цс15.

Отже, приписи статті 33 Закону України «Про оренду землі» дозволяють продовжувати орендні правовідносини, але це може настати у разі продовження орендарем користування землею за відсутності заперечення іншої сторони протягом визначеного строку після закінчення строку договору оренди, але у будь-якому випадку з укладенням додаткової угоди.

У своїх постановах Касаційний господарський суд у складі Верховного суду України неодноразово зазначав: «якщо орендар, маючи на меті реалізацію свого переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк, ініціював перед орендодавцем питання про таке поновлення, скориставшись правовим механізмом ч.1-ч.5 статті 33 Закону України «Про оренду землі», то ч. 6 вказаної статті не може бути застосована до таких правовідносин, оскільки ч.6 статті 33 Закону України «Про оренду землі»: (1) не передбачає звернення орендаря до орендодавця; (2) переговори сторін щодо зміни (за необхідності) істотних умов не проводяться».

Як вказувалось, 18.05.2017, тобто під час дії договору оренди землі від 10.10.2006, з метою реалізації переважного права на поновлення строку дії даного договору, позивачем було надано відповідачу лист № 484 від 18.05.2017 з проектом додаткової угоди, виходячи зі змісту якої позивачем було запропоновано внести зміни до договору оренди землі від 10.10.2006 року. Зокрема, позивачем було запропоновано змінити розмір орендної плати, збільшити строк дії договору з 5 на 7 років, змінити розмір пені за прострочення сплати орендної плати, а також вказано іншу нормативно грошову оцінку: рілля – 11477510,19 гривень, пасовища – 2164625,50 гривень.

Таким чином, орендар виконав усі вимоги, які до нього ставились законодавством про оренду землі щодо реалізації ним свого переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк.

Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, розглянувши вищезазначене звернення позивача про поновлення договору оренди землі від 10.10.2006 року запропонувало позивачу для його поновлення надати перелік документів, зокрема документів, підтверджуючих проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки (витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, рішення районної ради щодо затвердження технічної документації з нормативно грошової оцінки земельної ділянки), а також установчі документи та виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань.

При цьому, законодавець повязує укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі без прийняття відповідного рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі. Так, ч. 7 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено лише прийняття відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування рішення, яким визначається керівник, уповноважений на підписання додаткової угоди до договору оренди землі, а не рішення щодо укладення чи не укладення додаткової угоди про поновлення договору земельної ділянки.

В порушення вимог статті 33 Закону України «Про оренду землі» орендодавець - ГУ Держгеокадастру в Донецькій області отримавши проект додаткової угоди фактично не узгоджував та не мав наміру узгоджувати істотні умови договору оренди. Будь-яких заперечень проти поновлення дії спірного договору до закінчення строку його дії не висловлював.

Тому, в даному випадку, за умови виконання позивачем всіх істотних умов договору та правомірного звернення до відповідача в межах встановленого строку, не може бути належним та допустимим доказом, у розумінні ст. 34 ГПК України, про недосягнення між сторонами згоди, а тому обєктивно свідчить лише про обмеження у реалізації заінтересованої сторони свого переважного права на його продовження.

При цьому, суд зауважує, що всі документи, які ГУ Держгеокадастру в Донецькій області просив надати у листі від 18.05.2017, в нього наявні. А положення статті 33 Закону України «Про оренду землі», окрім заяви про поновлення договору та проекту додаткової угоди від орендаря, не вимагають.

Отже, правова конструкція визначена частами 1-5 статті 33 Закону України № 161-XIV не може бути застосована в даному випадку, оскільки переговори сторін щодо зміни істотних умов не проводились взагалі. Переважне право орендаря на поновлення договору не є втраченим.

За таких обставин, дія договору може бути продовжена з підстав, які передбачені ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Як вже зазначалося, строк дії договору оренди землі від 10.10.2006 (з урахуванням додаткової угоди № 1 від 09.10.2011 до нього) встановлено до 16.07.2017.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які свідчать, що відповідач, у встановлені законом строки, надіслав позивачу лист-повідомлення із запереченням щодо поновлення спірного договору оренди земельної ділянки у відповідності до ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Так, листом № 28-5-0.63-11135/2-17 від 04.12.2017, тобто майже через п’ять місяців після закінчення строку дії спірного договору Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області повідомило ПАТ «Діанівська птахофабрика» про те, що договір оренди землі від 10.10.2006 є припиненим у зв’язку із закінченням строку його дії та просило позивача повернути орендодавцю земельну ділянку за актом прийому-передачі не пізніше семи днів з дня отримання цього листа.

В той же час, як свідчать матеріали справи, позивач під час строку дії договору належним чином виконував свої обов’язки орендаря зокрема щодо своєчасної сплати орендної плати, та продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди та сплачувати орендну плату, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2012 - 2018 роки (т. 1, а.с. 107-137), банківських виписок (т. 1, а.с. 136-163, 168-242) та платіжних доручень (т. 1, а.с. 164-167, 243).

Факт належного виконання орендарем своїх обов'язків за договором оренди землі також не заперечується відповідачем по справі.

Вищевказані обставини не спростовані відповідачем належними доказами в розумінні ст. 76 ГПК України, у зв'язку із чим суд дійшов висновку щодо належного виконання орендарем умов договору оренди землі та положень ст. 96 Земельного кодексу України.

Що стосується посилань відповідача на наявність заперечення орендодавця щодо поновлення договору оренди землі, викладеного у листі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 04.12.2017 року, то зазначений лист не може бути розцінений як заперечення в поновленні договору оренди землі у відповідності до ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», враховуючи той факт, що вказана правова норма передбачає, що лист-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі висловлюється протягом одного місяця після закінчення строку договору.

Враховуючи наведене, оскільки орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору, належно виконуючі свої обов'язки при відсутності заперечень відповідача протягом одного місяця після закінчення дії договору згідно ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», такий договір є поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, що, як наслідок, зумовлює виникнення у відповідача обов'язку укласти із позивачем додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки.

До того ж, суд зазначає, що орендар за відсутності у місячний строк після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, мав законні підстави вважати, що договір оренди землі було поновлено на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Такий висновок повністю узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображена у рішенні по справі «Стреч проти Сполученого Королівства» (Stretch v. The United Kingdom) від 24 червня 2003 року. Як вбачається з цього рішення заявнику у справі теж не було продовжено договір оренди земельної ділянки після закінчення строку його дії, не дивлячись на те, що договір таке право передбачав, порушень зобов'язань з боку заявника допущено не було. Національні суди не захистили право заявника. У рішенні наголошується, що «наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила». Виходячи зі змісту п. 32-35 цього рішення, майном у значенні ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вважається законне та обґрунтоване очікування набути майно або майнове право за договором, укладеним з органом публічної влади. Оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, в такому випадку мало місце «непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції».

За обставинами справи «Стретч проти Сполученого Королівства» вирішуючи питання про те, чи був дотриманий сторонами справедливий баланс між інтересами суспільства та правами заявника Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 24.06.2003 року відзначив, що місцева влада отримала узгоджену з заявником орендну плату і не стояло питання про те, що дії органу влади були спрямовані проти інтересів суспільства чи що порушувалися інтереси якоїсь третьої сторони, або що продовження терміну оренди могло бути всупереч з якою-небудь передбаченою законом функцією органу влади. Оскільки сама місцева влада при укладенні договору вважала, що вона має право продовжити термін його дії, то заявник міг на розумних підставах сподіватися на виконання цих умов. Він не тільки мав право законного очікування отримання майбутніх доходів від зроблених ним капіталовкладень, але можливість продовження терміну дії договору оренди була важливим елементом його підприємницької діяльності з огляду на зобов'язання, взяті ним на себе у зв'язку з експлуатацією побудованих будівель, і взагалі періоду часу, що скоротився, за який він міг розраховувати на відшкодування своїх витрат.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Девелопмент ЛТД» та інші проти Ірландії» в якій він постановив, що ст. 1 Першого протоколу Конвенції можна застосувати до захисту «правомірних очікувань» щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. «Правомірні очікування» виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей. З наведеного слідує висновок про те, що по-перше, особа, якій відповідним рішенням надано право користування земельною ділянкою, набуває право власності на майно у вигляді правомірних очікувань щодо набуття у майбутньому права володіння майном (право оренди) ще до укладення відповідного договору оренди на виконання даного рішення, по-друге, після укладення відповідного договору оренди у особи виникає право мирно володіти майном, яким є майнові права (право оренди) протягом певного строку. При цьому, право власності на майно у вигляді як правомірних очікувань, так і майнового права (права оренди), є об'єктом правового захисту згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції та національного законодавства України.

В силу положень ст. 122 Земельного кодексу України, Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області як територіальний центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин розпоряджається земельними ділянками сільськогосподарського призначення. В той же час, таке розпорядження не є безумовним та повинно здійснюватися із дотриманням вимог діючого законодавства.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Таким чином, з огляду на той факт, що орендодавець не висловив заперечення проти поновлення спірного договору оренди землі протягом одного місяця після закінчення дії договору згідно ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області було зобов'язане укласти із орендарем додаткову угоду до договору оренди землі від 10.10.2006 у місячний строк після його закінчення, отже позовні вимоги ПАТ «Діанівська птахофабрика» в частині визнання поновленим договору оренди земельної ділянки від 10.10.2006 підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що ч. ч. 6 – 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачають поновлення договору оренди саме на той самий строк і на тих самих умовах та обов’язкове укладення відповідної додаткової угоди, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом визнання поновленим договору оренди землі від 10.10.2006 № 115 (зареєстрований у Волноваському РВ ДРФ ДП «ЦДЗК» від 16.11.2006 за №01) укладеного між Волноваською районною державною адміністрацією та ПАТ «Діанівська птахофабрика» на той самий строк і на тих самих умовах.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині поновлення договору оренди є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Окрім того, необхідність поновлення договорів оренди та надання в оренду земель державної власності саме фермерським господарствам, підприємствам, що розташовані на території відповідної ради обумовлено тим, що несуть основне соціальне навантаження, забезпечують робочими місцями місцевих жителів та наповнюють місцеві бюджети.

Що стосується позовних вимог стосовно укладення додаткової угоди в редакції запропонованій позивачем, то суд вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Положення частини шостої ст. 33 Закону України «Про оренду землі» не містять вимог щодо кінцевого терміну дії такого договору, а встановлюють, що такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір вирішується у судовому порядку.

Сторони договору не позбавлені права в подальшому узгодити інші умови договору, у тому числі строк дії договору та розмір орендної плати.

Дослідивши зміст додаткової угоди в редакції позивача судом встановлено, що вона не суперечить вимогам чинного законодавства, а відтак не порушує прав орендодавця. Умови, вказані у додатковій угоді щодо строку дії договору не погіршують права орендодавця, а підвищення розміру нормативно-грошової оцінки, який встановлюється у більшому розмірі, обєктивно збільшить дохід державного (місцевого) бюджету, оскільки відобразиться на розмірі орендної плати.

Інші доводи відповідача спростовуються встановленим вище обставинами та матеріалами справи.

Згідно ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов’язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов’язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 96, 129, 178, 185, 191, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд –

В И Р I Ш И В

Позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Діанівська птахофабрика» до Головного Управління Держгеокадастру у Донецькій області про визнання поновленим договору оренди землі №115 від 10.10.2006 року та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення дії договору оренди землі №115 від 10.10.2006 року в редакції позивача – задовольнити частково.

Визнати поновленим договір оренди землі від 10.10.2006 №115, зареєстрований у Волноваському РВ ДРФ ДП «ЦДЗК» від 16.11.2006 за №01, відповідно до якого Головне Управління Держгеокадастру у Донецькій області надає приватному акціонерному товариству «Діанівська птахофабрика» в строкове платне користування земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані за межами населеного пункту на території Кіровської сільської ради Волноваського району Донецької області, на той самий термін та на тих самих умовах в наступній редакції:

«Предмет договору

1.          Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані за межами населеного пункту на території Кіровської сільської ради Волноваського району Донецької області.

Об’єкт оренди

2.          В оренду передаються земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 427,4028 га, у тому числі: 329,2961 га ріллі, 62,1043 га пасовищ, 11,0081 га полезахисних лісосмуг, 1,5877 га господарських шляхів та прогонів, 23,4066 га інших земель, із земель запасу сільськогосподарського призначення Кіровської сільської ради.

3.          На земельних ділянках немає об’єктів нерухомого майна.

4.          Нормативна грошова оцінка земельної ділянки загальною площею 427,4028га становить 6908944,97 грн. (в редакції додаткової угоди №3 від 03.06.2014)

5.          Земельні ділянки, які передаються в оренду, не мають недоліків, що можуть перешкоджати їх ефективному використанню.

6.          Інші особливості об’єкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини: права третіх осіб відсутні.

Строк дії договору

7.          Договір укладається на 5 років.

Після закінчення строку договору орендар має за інших рівних умов переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

Орендна плата

8.          Загальна сума орендної плати складає: 207268,35 грн. на рік – 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

9.          Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

10.          Орендна плата вноситься на рахунок Кіровської сільської ради у такі строки: щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця – 17 272,36 грн..

11.          Розмір орендної плати переглядається у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції;

- погіршення стану орендованих земельних ділянок не з вини орендаря, що підтверджено документами:

- в інших випадках, передбачених законом.

12.          У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі відповідно до діючого законодавства.

Умови використання земельних ділянок

13.          Земельні ділянки передаються в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

14.          Цільове призначення земельних ділянок: землі сільськогосподарського призначення.

15.          Умови збереження стану об’єкта оренди - використовувати за цільовим призначенням.

Орендарю забороняється проводити сільськогосподарські пали (спалювати стерні, післяжнивних залишків та розведення багать на полях) без відповідного дозволу, отриманого у встановленому законодавством порядку.

Відповідальність за забезпечення пожежної безпеки при веденні сільськогосподарського виробництва покладається на орендаря.

Права оренди земельної ділянки державної або комунальної власності не може бути відчужено її орендарем іншим особам, внесено до статутного фонду, передано в заставу.

Умови і строки передачі земельних ділянок в оренду

16.          Передача земельних ділянок в оренду здійснюється з розробленням проекту відведення.

Організація розроблення проекту відведення земельних ділянок і витрати, пов'язані з цим, покладаються на Орендаря.

17.          Інші умови передачі земельних ділянок в оренду:

- використовувати земельні ділянки з дотриманням вимог земельного законодавства та Закону України «Про охорону земель»,

- не дозволяється орендатору передавати земельні ділянки у суборенду.

- забезпечення захисту земель від заростання бур’янами, чагарниками і дрібноліссям

18.          Передача земельних ділянок Орендарю здійснюється у 7-денний термін після державної реєстрації цього договору за актом ії приймання-передачі.

Умови повернення земельних ділянок

19.          Після припинення дії договору Орендар повертає Орендодавцеві земельні ділянки у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав їх в оренду.

Орендодавець у разі погіршення корисних властивостей орендованих земельних ділянок, пов'язаних зі зміною їх стану, має право на відшкодування збитків у розмірі, визначеному сторонами. Якщо сторонами не досягнуто згоди про розмір відшкодування збитків, спір розв’язується у судовому порядку.

20.          Здійснені Орендарем без згоди Орендодавця витрати на поліпшення орендованих, земельних ділянок, які неможливо відокремити без заподіяння шкоди цим ділянкам, не підлягають відшкодуванню.

21.          Поліпшення стану земельних ділянок, проведені Орендарем за письмовою згодою з Орендодавцем землі, підлягають відшкодуванню. Умови, обсяги і строки відшкодування орендарю витрат за проведені ним поліпшення стану земельних ділянок визначаються окремою угодою сторін.

22.          Орендар має право на відшкодування збитків, заподіяних унаслідок невиконання Орендодавцем зобов’язань, передбачених цим договором.

Збитками вважаються:

- фактичні втрати, яких орендар зазнав у зв’язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору Орендодавцем, а також витрати, які Орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права;

- доходи, які Орендар міг би реально отримати в разі належного виконання Орендодавцем умов договору.

23.          Розмір фактичних витрат Орендаря визначається на підставі документально підтверджених даних.

Обмеження (обтяження) щодо використання земельних ділянок

24.          На орендовані земельні ділянки не встановлено обмеження (обтяження) та інші права третіх осіб.

Не допускається продаж орендованих земельних ділянок державної або комунальної власності без згоди на це орендаря.

Інші права та обов’язки сторін

25.           Права Орендодавця. Має право вимагати від Орендаря:

- використання земельних ділянок за цільовим призначенням згідно з договором оренди;

- своєчасного внесення орендної плати;

- дотримання екологічної безпеки землекористування шляхом додержання земельного і природоохоронного законодавства, державних та місцевих стандартів, норм і правил щодо використання землі;

- вільного доступу до переданих в оренду земельних ділянок для контролю за додержанням орендарем умов договору;

- дострокового розірвання або припинення договору у відповідності до умов договору, а також у разі порушення Орендарем чинного законодавства;

- на отримання орендної плати у разі розірвання договору оренди земельних ділянок з ініціативи орендаря за 6 місяців.

26.          Обов’язки Орендодавця:

- не вчиняти дій, які б перешкоджали Орендареві користуватися орендованими земельними ділянками;

- передавати в оренду по акту приймання-передачі у належному стані та у визначених межах земельні ділянки згідно з цим договором;

- не втручатись у господарську діяльність Орендаря і не створювати йому будь-яких перешкод при виконанні умов цього договору;

- відшкодувати Орендарю капітальні витрати на усунення не обумовлених орендодавцем у договорі оренди недоліків земельних ділянок, які суттєво перешкоджають передбаченому цим договором використанню земельних ділянок;

- не вчиняти дій, які перешкоджали Орендареві користуватися орендованими земельними ділянками.

Визначаються відповідно до Закону України «Про оренду землі»

27.          Права орендаря. Має право:

- самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди та екологічних, санітарно-технічних вимог до охорони навколишнього середовища.

- вимагати надання Орендодавцем для використання земельні ділянки після державної реєстрації договору оренди та відшкодування Орендодавцем упущеної вигоди і збитків, заподіяних ненаданням їх у зазначений строк;

- отримувати продукцію і доходи;

- за письмовою згодою Орендодавця, проводити поліпшення земельних ділянок:

- вимагати від Орендодавця відповідного зменшення орендної плати, якщо стан орендованих земельних ділянок погіршиться не в наслідок дії чи бездіяльності Орендаря, а у випадках, коли в процесі використання цих ділянок виявились не обумовлені Орендодавцем у договорі недоліки, які суттєво перешкоджають передбаченому використанню;

- утримувати із орендної плати понесені витрати на усунення недоліків орендованих земельних ділянок, які не були обумовлені Орендодавцем у договорі оренди і суттєво перешкоджають передбаченому цим договором їх використання та вимагати у цьому випадку дострокового розірвання договору.

28.          Обов’язки орендаря:

- приступити до використання земельних ділянок в строки, встановлені договором оренди, зареєстрованому у встановленому порядку;

- в разі припинення або розірвання договору Орендар зобов’язаний повернути Орендодавцю земельні ділянки у стані, не гіршому у порівнянні з тим, у якому він одержав їх в оренду;

- використовувати орендовані земельні ділянки згідно із цільовим призначенням, визначеним у пункті 14 цього договору;

-у відповідності з умовами цього договору, своєчасно вносити орендну плату;

-у належному стані повернути Орендодавцю земельні ділянки після закінчення строку оренди;

- якщо недбале ставлення Орендаря до земельної ділянки або інші його дії чи бездіяльність привели до забруднення, Орендар зобов’язаний відшкодувати Орендодавцю заподіяну шкоду;

- виконувати встановлені щодо об’єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди.

-у 5-ти денний термін після державної реєстрації договору оренди земельних ділянок надати копію договору оренди земельних ділянок відповідному органу державної податкової служби.

Дотримуватись обов’язків землекористувача відповідно до вимог статті 96 Земельного кодексу України.

Ризик випадкового знищення або пошкодження

об’єкта оренди чи його частини

29.          Ризик випадкового знищення або пошкодження об'єкта оренди чи його частини несе Орендодавець.

Страхування об’єкта оренди.

30.          Згідно з цим договором об’єкт оренди не підлягає страхуванню на весь період дії цього договору.

Зміна умов договору і припинення його дії

31.          Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору, спір розв’язується у судовому порядку.

32.          Дія договору припиняється уразі:

-          закінчення строку, на який його було укладено;

-          ліквідації юридичної особи - орендаря.

Договір припиняється також в інших випадках передбачених законом.

33.          Дія договору припиняється шляхом його розірвання за:

-          взаємною згодою сторін;

-          рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов’язків передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом,

34.          Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є:

За рішенням суду у разі невиконання іншою стороною своїх зобов’язань по договору, а також у разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке буде суттєво перешкоджати передбаченому договором використанню земельних ділянок.

35.          Перехід права власності на орендовані земельні ділянки до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для розірвання договору.

Відповідальність сторін за невиконання

або неналежне виконання договору

36.          За невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

37.          Сторона, яка порушила зобов’язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

Прикінцеві положення

38. Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Цей договір укладено у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у орендодавця. другий - в орендаря, третій - в органі, який провів його державну реєстрацію.

Невід’ємними частинами договору є:

план або схема земельної ділянки;

кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів;

акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

акт приймання-передачі об’єкта оренди;

проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених законом."

Реквізити сторін

Орендодавець                                                            Орендар

Головне управління                                                            Приватне акціонерне товариство

Держгеокадастру                                                            «Діанівська птахофабрика»

у Донецькій області

85102, Донецька обл.,                                                   85783, Донецька область,

м. Костянтинівка,                                                            Волноваський район, с. Діанівка,

вул. Європейська, буд. 13                                                   вул. Миру, буд. 1а,

                                                  

Підписи сторін

Орендодавець                                                            Орендар

Головне управління                                                            Приватне акціонерне товариство

Держгеокадастру                                                            «Діанівська птахофабрика»

у Донецькій області

_______________________                                                   ______________________

М.П. (за наявності печатки)                                                  М.П. (за наявності печатки)

Договір зареєстровано у_______________________________________________________

__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________

_____________________________________________________________________________

від «____»_________20____р. за №_____________.

М.П. ______________________________________________________________________».

(підпис, ініціали та прізвище посадової особи, яка провела державну реєстрацію)

В задоволенні позовних вимог щодо визнання укладеною додаткової угоди про поновлення дії договору оренди землі №115 від 10.10.2006 року в редакції позивача - відмовити.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (85102, Донецька область, місто Костянтинівка, вулиця Європейська, будинок № 13, код ЄДРПОУ - 39767332) на користь приватного акціонерного товариства «Діанівська птахофабрика» (85783, Донецька область, Волноваський район, село Діанівка, вулиця Миру, будинок №1-А; код ЄДРПОУ -30492941) судовий збір в сумі 1 762,00 гривень.

У судовому засіданні 10.07.2018 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення буде складено та підписано 20.07.2018.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Діанівська птахофабрика» (85783, Донецька область, Волноваський район, село Діанівка, вулиця Миру, будинок №1-А; код ЄДРПОУ -30492941)

Відповідач: Головне Управління Держгеокадастру у Донецькій області (85102, Донецька область, місто Костянтинівка, вулиця Європейська, будинок № 13, код ЄДРПОУ - 39767332)

Суддя                                С.М. Фурсова