ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"11" липня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/1078/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Літвінова С.В.

при секретарі судового засідання Липі Т.О.

за участю представників:

від позивача - Котовська Т.О. по довіреності;

від відповідача - Поливана А.С. по довіреності;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Тверська, 5, Київ, Південна Частина Києва, Київ, 03680) в особі, якою є Регіональна філія "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Пантелеймонівська, 19, Одеса, 65012) до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Сеуранта" (вул. Святослава Ріхтера,63,Одеса,Одеська область,65074) про стягнення штрафних санкцій та пені 133586,79 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Товариство з обмеженою відповідальністю "Сеуранта", в якому просить господарський суд: про стягнення штрафних санкцій та пені 133586,79 грн., а також судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання умов договору поставки №ОД/НХ-17-1400НЮ від 06.11.2017року

Ухвалою суду від 07.06.2018р. відкрито провадження у справі №916/1078/18 та, враховуючи, що дана справа за ознаками чинного ГПК України (ціна позову) відноситься до категорії малозначних, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні 02.07.2018р.

26.06.2018р. ТОВ "Сеуранта" було подано до канцелярії суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що, оскільки ним не було отримано передбаченої умовами договору заявки замовника на поставку товару, товариством було направлено позивачу наявний на складі товар. Весь об'єм товару, як вказує відповідач, у нього не було можливості замовити.

26.06.2018р. представником відповідача було подано до суду клопотання про залишення позовної зави без розгляду (а.с.63), в якому останній зазначив, що позовна заява підписана неналежною особою, оскільки додані до позовної заяви матеріали не містять доказів, які підтверджують повноваження осіб, які підписали позов.

Зазначене клопотання не розглядалось судом з винесенням процесуального документу, оскільки при відкритті провадження у справі судом було оцінено наявність у осіб, які підписали позовну заяву, відповідних повноважень.

02.07.2018року оголошено перерву до 11.07.2018року.

09.07.2018року відповідач надав відповідь на відзив та просить суд визнати причини пропуску строку для надання відповіді на відзив поважними, поновити строк для надання відповіді на відзив на позовну заяву враховуючи дату отримання відзиву на позовну заяву.

Обґрунтовуючи відповідь на відзив позивач зазначає, що згідно до умов п. 5.3 договору, мав бути поставлений відповідачем самостійно в повному обсязі не пізніше останнього дня відповідного періоду тобто до 31.12.2017р. Оскільки 31.12.2017р. припадає на вихідній день, то останнім днем виконання зобов'язання з поставки товару за договором є 02.01.2018р.

Крім того, у відповіді на позов позивач фактично збільшив позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача штрафні санкції у розмірі 133708,05грн. з яких 88572,53 грн. - штраф та 45135,52грн. - пеня за період з 02.01.2018року по 26.04.2018року.

У судовому засіданні 23.05.2018р. представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив суд відмовити у його задоволенні.

В судовому засіданні, яке відбулось 11.07.2018року, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

За результатами дослідження доказів, судом було встановлено наступні обставини:

Як встановлено судом, 06.11.2017р. між ПАТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" (Замовник) та ТОВ "Сеуранта" (Постачальник) було укладено договір поставки №ОД/НХ-17-1400НЮ, відповідно до умов якого Постачальник передає у власність Замовника, а Замовник оплачує товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у специфікації, що додається до договору про закупівлю і є його невід'ємною частиною.

Кількість та асортимент товару визначається у специфікації, яка є невід'ємною частиною договору (п.3.1. договору).

Розділом 5 договору врегульовано строки та порядок поставки товару, згідно якого товар має бути поставлений в обсягах і в строки (періоди), які визначені графіком поставки (п.5.1. договору).

В межах конкретного періоду (кварталу) поставки товару, визначеного графіком поставки Постачальник зобов'язаний здійснити поставку товару на підставі письмових заявок замовника у строки і обсягах, визначених в цих заявках, але не пізніше ніж впродовж 10 робочих днів з моменту їх отримання у будь-який спосіб (факсом, електронною поштою, листом за адресою: 65074, м. Одеса, вул. Святослава Ріхтера, буд.63) (п.5.2. договору).

У разі відсутності письмової заявки замовника в межах конкретного періоду (кварталу) поставки, постачальник самостійно в межах такого періоду визначає дату виконання обов'язку із поставки товару, але не пізніше останнього дня відповідного періоду (кварталу) визначеного графіком поставки (п.5.3. договору).

Дострокове виконання обов'язку із поставки товару допускається виключно за погодженням сторін договору (п.5.4. договору).

У відповідності до п.п.6.1., 6.4. договору замовник оплачує поставлений товар постачальником товар за ціною, вказаною у специфікації. Загальна сума по договору 703800 грн., у тому числі ПДВ 20% 117300 грн.

Згідно п.9.5. договору днем отримання товару вважається день підписання сторонами або їх уповноваженими представниками видаткової накладної.

Положеннями пункту 11.1. договору встановлено, що за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань за даним договором винна сторона несе відповідальність згідно з чинним законодавством України і цим договором.

Пунктом 11.3. договору передбачено, що постачальник за даним договором несе наступну відповідальність: у разі затримки поставки товару або поставки не в повному обсязі, заявленому замовником, постачальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленого товару за кожний день затримки; за порушення термінів поставки продукції, визначених договором, постачальник має сплачувати штраф у розмірі 20% від вартості непоставленої в строк продукції.

Строк дії цього договору встановлюється сторонами з моменту його підписання до 31.12.2017р., а в частині виконання обов'язків щодо розрахунків по договору - до повного виконання сторонами зобов'язань.

Виконуючи умови договору, сторонами по справі було підписано специфікацію №1, за якою загальна сума поставки Скло листове 4мм (марки М1) 6000м2 складає 703800 грн.

При цьому, підписаний сторонами графік поставки свідчить про те, що Скло листове 4мм (марки М1) 6000м2 має бути поставлений у IV кварталі.

Як вказує позивач, 09.11.2017р. ним на електрону пошту відповідача було направлено письмову заявку за вих.№НХ13/12596, згідно якої ПАТ "Українська залізниця" просило поставити Скло листове 4мм (марки М1) 6000м2 на загальну суму 703800 грн. Натомість відповідач отримання такої заявки заперечує.

Дослідивши наданий позивачем доказ, суд зазначає про неможливість його врахування при вирішенні справи, з огляду на відсутність належних доказів відправки такої заявки. Наявна на зворотній стороні заявки інформація жодним чином не підтверджує направлення останньої відповідачу.

Разом з тим, виходячи із змісту договору, незважаючи на відсутність доказів направлення відповідачу заявки на поставку товару, товар, згідно до умов п. 5.3 договору, мав бути поставлений відповідачем самостійно в повному обсязі не пізніше останнього дня відповідного періоду тобто до 31.12.2017р. Оскільки 31.12.2017р. припадає на вихідній день, то останнім днем виконання зобов'язання з поставки товару за договором є 02.01.2018р.

Натомість, як встановлено судом з пояснень сторін по справі та доданих до матеріалів справи документів, поставка товару відбулась не в повному обсязі. Так, згідно видаткової накладної №98 від 06.12.2017р. позивачу було Скло листове 4мм (марки М1) 2224,53м2 на загальну суму 217447,81 грн.. Залишок товару відповідачем поставлено не було.

Крім того, в обґрунтування заперечень відповідачем було зазначено про звернення Залізниці до ТОВ "Сеуранта" в усному порядку щодо зменшення об'ємів поставки з огляду на зменшення фінансування та неможливість прийняття всього об'єм товару згідно специфікації №1.

Натомість вказані доводи відповідача не знайшли свого підтвердження, виходячи із п.5.5. договору, відповідно до умов якого Замовник має право в односторонньому порядку зменшити обсяги, змінити терміни поставки (закупівлі), визначені графіком поставки, шляхом відповідного письмового повідомлення постачальника не пізніше ніж за п'ять робочих днів до початку періоду (кварталу) у якому зменшується обсяг (змінюються строки) поставки (закупівлі) (п.5.5. договору). Натомість жодних доказів того, що Замовником було змінено строки поставки чи об'єми поставки суду не надано.

З огляду на встановлення судом порядку виконання договору сторонами по справі, судом також не може бути надана оцінка обставинам, викладеним на сайті "державні та комерційні закупівлі України" щодо виконання умов договору №ОД/НХ-17-1400НЮ.

Проаналізувавши надані сторонами докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності зі статтею 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи положення ст. 204 ЦК України щодо презумпції правомірності правочину, який не був визнаний судом недійсним у встановленому порядку, договір поставки №ОД/НХ-17-1400НЮ від 06.11.2017р. є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Враховуючи встановлення судом факту недопоставки відповідачем згідно умов договору №ОД/НХ-17-1400НЮ Скло листове 4мм (марки М1), з урахуванням кінцевої дати виконання зобов'язання 31.12.2017р, яка припадає на вихідний день, суд доходить висновку, що з 03.01.2018р. у ТОВ "Сеуранта" наявна прострочка виконання зобов'язання, що свідчить про наявність підстави для застосування у відповідності до умов п.11.3. договору штрафних санкцій.

При цьому, суд зауважує, що згідно з висновками Верховного Суду України, викладеними, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 9.04.2012р. у справі №20/246-08, які є обов'язковими для суду при прийнятті рішення, відповідно до п.п.5, 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", у випадках порушення виконання господарських зобов'язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності.

При цьому, суд не враховує заперечення відповідача щодо неможливості подвійного стягнення пені з посиланням на постанову ВСУ від 24.12.2013р. №3-37гс13, оскільки викладені у вказаній постанові висновки зведені до неможливості стягнення саме подвійної пені, тоді як в даному випадку до стягнення заявлені пеня та штраф.

Перевіривши розрахунки штрафу та пені, наведені у позовній заяві позивачем, з урахуванням наявності факту недопоставки товару, суд вважає розрахунок позивача вірним в частині стягнення штрафу у розмірі 88572,53 цілком обґрунтованими.

Що стосується вимог про стягнення пені, суд зазначає наступне.

У відповіді на позов позивач фактично збільшив позовні вимоги та змінивши період нарахування, просить суд стягнути з відповідача 45135,52грн. - пені за період з 02.01.2018року по 26.04.2018року.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ГПК України, учасники справи мають право: 1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; 2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; 3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; 4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; 5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; 6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. У разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частиною третьою або четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи

Суд не приймає до уваги ці збільшення та змінений період які викладені у відзиві так як позивач по-перше повинен був подати заяву про збільшення позовних вимог, а по-друге подати її до початку першого судового засідання, що не було зроблено позивачем.

Враховуючи встановлення судом факту недопоставки відповідачем згідно умов договору №ОД/НХ-17-1400НЮ Скло листове 4мм (марки М1), з урахуванням кінцевої дати виконання зобов'язання 31.12.2017р, яка припадає на вихідний день, суд доходить висновку, що з 03.01.2018р. у ТОВ "Сеуранта" наявна прострочка виконання зобов'язання, що свідчить про наявність підстави для застосування у відповідності до умов п.11.3. договору штрафних санкцій.

Суд, перевіривши розрахунок пені, що наведений у позовній заяві, встановив часткову помилковість в частині визначення періоду нарахування, у зв'язку із чим судом, з урахуванням вищенаведених норм чинного законодавства, за допомогою системи „Ліга-Закон", зроблено власний розрахунок пені, згідно з яким загальна сума пені за договором, яка підлягає стягненню в межах даного позову, складає 35708.02 грн.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
44286203.01.2018 - 25.01.20182314.5000 %0.079 %*8092.85
44286226.01.2018 - 01.03.20183516.0000 %0.088 %*13589.19
44286202.03.2018 - 04.04.20183417.0000 %0.093 %*14025.99

Згідно з ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи приписи законодавства, встановлення судом заборгованості відповідача , заявлені позивачем позовні вимоги підлягають судом задоволенню частково.

Враховуючи часткове задоволення судом позову, витрати по сплаті судового збору, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі, якою є Регіональна філія "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Сеуранта" про стягнення штрафних санкцій та пені 133586,79 грн. - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сеуранта" (вул.Святослава Ріхтера,63,Одеса,Одеська область,65074, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Тверська, 5, Київ, Південна Частина Києва, Київ, 03680, ) в особі, якою є Регіональна філія "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Пантелеймонівська, 19, Одеса, 65012) 88572 (вісімдесят вісім тисяч п'ятсот сімдесят дві) грн. 53 коп. -штраф, пеню у розмірі 35708 (тридцять п'ять тисяч сімсот вісім ) грн. 02 коп., та 1864 (одна тисяча вісімсот шістдесят чотири ) грн. 21коп. судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Повне рішення складено 16 липня 2018 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Літвінов