ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.07.2018 р. Справа № 914/637/18

За заявою позивача 1: Компанія АХА СORPORATE SOLUTIONS ASSURANCE, Paris, France,

позивача 2: Компанія CNA INSURANCE COMPANY LTD, Paris, France,

позивача 3: Компанія HDI GLOBAL SE, Paris, France,

до відповідача: Приватне підприємство ТРОПАК, м. Львів,

про: відшкодування шкоди в розмірі 185 230,11 Євро, що станом на 27.03.2018 р. за курсом НБУ складає 6 047 092,19 грн

Суддя Синчук М.М.

за участю секретаря судового засідання Карась Х.Л.

Представники учасників процесу:

позивача 1: не зявився;

позивача 2: не зявився;

позивача 3: не зявився;

відповідача: ОСОБА_1, ОСОБА_2 довіреність від 07.05.2018 р. №01-07/05-2018.

На розгляді господарського суду перебуває справа №914/637/18 де позивачем 1: Компанія АХА СORPORATE SOLUTIONS ASSURANCE, позивачем 2: Компанія CNA INSURANCE COMPANY LTD, позивачем 3: Компанія HDI GLOBAL SE подано позов до Приватного підприємства ТРОПАК про відшкодування шкоди в розмірі 185 230,11 Євро, що станом на 27.03.2018 р. за курсом НБУ складає 6 047 092,19 грн.

Ухвалою суду від 08.05.2018 р. відкрито провадження у справі №914/637/18 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 04.06.2018 р. Ухвалою суду від 04.06.2018 р. розгляд справи відкладено на 18.06.2018 р. Ухвалою суду від 18.06.2018 р. розгляд справи відкладено на 02.07.2018 р.

Ухвалою суду продовжено строк підготовчого засідання та відкладено розгляд справи на 16.07.2018 р. В підготовчому засіданні 16.07.2018 р. оголошено перерву до 20.07.2018 р.

Представником відповідача через відділ автоматизованого документообігу та обробки інформації Господарського суду Львівської області подано клопотання про призначення у даній справі товарознавчої експертизи (вх.№1919/18 від 18.07.2018 р.)в якому просить призначити товарознавчу експертизу для встановлення вартості пошкодженого вантажу, який підлягає утилізації (переробці) в частині переробки міді, алюмінію та свинцю. Клопотання мотивоване тим, що під час розгляду справи виникло питання щодо встановлення вартості пошкодженого вантажу, який підлягав утилізації, оскільки розмір завданої шкоди, яка є предметом даного спору, розраховується як різниця між загальною ринковою вартістю вантажу та сумою, що відповідає знеціненню товару. Зокрема в клопотанні відповідач зазначає, що мало місце пошкодження товару, а не його втрата, що, на його думку, підтверджується наявними в матеріалах справи фотографіями. Тому вважає, що в матеріалах справи відсутні належні докази вартості пошкодженого вантажу, яка повинна враховуватися для визначення суми, що відповідатиме знеціненню вантажу. Таким чином, відповідач стверджує, що встановлення такої обставини як вартість пошкодженого вантажу є необхідною для повного та всебічного дослідження справи та для встановлення розміру можливо завданої шкоди.

Представником позивачів через відділ автоматизованого документообігу та обробки інформації Господарського суду Львівської області подано заперечення на клопотання про призначення експертизи (вх.№27041/18 від 18.07.2018 р.), в якому просить відмовити в задоволенні даного клопотання. У запереченні наголошує на тому, що мало місце повна втрата вантажу, а не його пошкодження, про що свідчить в тому числі звіт про обстеження, долучений до позовної заяви. Зазначає, що перевізник відповідає за втрачений вантажу у розмірі його вартості, яка становить 199 303,31 Євро, що визначено відповідно до інвойсу №11682 від 28.03.2017 р. та інвойсів-проформ №23319, 23320, 33317 та 33318 від 28.03.2017 р. Відповідно вважає, що немає доцільності проведення товарознавчої експертизи у даній справі.

В судове засідання 20.07.2018 р. представник позивачів не зявився, проте у запереченні на клопотання про призначення експертизи просив судове засідання, призначене на 20.07.2018 р. проводити за відсутності представника позивачів.

В судове засідання 20.07.2018 р. зявився представник відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав подане клопотання, просив призначити у даній справі товарознавчу експертизу та зупинити провадження у справі, з підстав, викладених у клопотанні.

Заслухавши представників відповідача, розглянувши клопотання відповідача про призначення експертизи та заперечення позивача на клопотання про призначення експертизи, проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що в задоволенні даного клопотання слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 8 частини 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи.

ОСОБА_3 з частиною 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного спору є стягнення (відшкодування) матеріальної шкоди в розмірі 185 230,11 Євро, спричиненої втратою вантажу при перевезенні Приватним підприємством «Тропак» (Перевізник) з Маріанські Лазні, Чехія (місце завантаження вантажу згідно накладної CMR№ 772/17 від 28.03.2017 р.) до м. Перемишляни, Україна (місце доставки вантажу згідно накладної CMR№ 772/17 від 28.03.2017 р.) відповідно до умов довгострокового Договору №01-06/08.

Відповідач в клопотанні про призначення експертизи стверджує, що вантаж був не втрачений, а пошкоджений. Тому, на його думку, для відшкодування можливих збитків слід визначити вартість пошкодженого вантажу, з врахуванням доходів, отриманих від переробки, тобто суму, яка могла б бути отримана за утилізацію товару згідно біржових котирувань або звичайної вартості товару такого ж роду і становитиме вартість вантажу після знецінення.

Однак, представник позивачів, заперечуючи клопотання про проведення експертизи, стверджує, що розрахунок розміру шкоди, яка є предметом даного спору, проводився в звязку з повною втратою вантажу, а не його пошкодженням. Про втрату вантажу свідчить в тому числі звіт про обстеження, долучений до позовної заяви, в якому зазначено, що не було жодного непошкодженого вантажу, тому весь вантаж повинен розглядатися як повна втрата. Зазначає, що перевізник відповідно до ст. 23 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956 р., до якої приєдналася Україна із застереженням №57-V від 01.08.2006 р., відповідає за вантаж у розмірі його вартості.

Вартість вантажу, який перевозився, становить 199 303,31 Євро, що визначено відповідно до інвойсу №11682 від 28.03.2017 р. та інвойсів-проформ №23319, 23320, 33317 та 33318 від 28.03.2017 р.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачами, як співстрахувальниками за Договором страхування від 18.12.2015 р., було здійснено компанії «Електроконтккт ГмбХ» (Замовнику згідно Договору перевезення від 06.08.2008 р. №01-06/08) страхове відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок втрати вантажу в розмірі 192 519,86 Євро.

Відповідно до ч.1 ст. 23 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956 р., до якої приєдналася Україна із застереженням №57-V від 01.08.2006 р., відшкодування не може перевищувати 25 франків за кілограм відсутньої ваги брутто. «Франк» означає золотий франк вагою 10/31 грама проби 0,900.

Отже, максимальний розмір відшкодування відповідно до Конвенції станом на 28.03.2017 р. становив 190 272,05 Євро, враховуючи положення ст. 23 Конвенції та вагу вантажу (18155,53 кг згідно накладної CMR№ 772/17 від 28.03.2017 р.).

Предметом стягнення у даній справі є 185230,11 Євро. Дана сума, як вбачається з позовної заяви розрахована як різниця між загальною комерційною вартістю вантажу 199303,31 Євро та доходом від переробленої міді, алюмінію, свинцю у розмірі 14073,20 Євро (згідно рахунку №3-170936 від 16.06.2017 р., долученого до позовної заяви).

Також суд зазначає, що представник позивача у відповіді на відзив вказує на те, що Конвенцією не передбачено зменшення суми відшкодування шкоди за рахунок переробки залишків вантажу, тому позивач має право не враховувати даний факт при розрахунку суми позову.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 99 Господарського процесуального кодексу України, беручи до уваги наявні в матеріалах справи документи, немає доцільності та необхідності проведення експертизи для зясування питань, які відповідач просить поставити на вирішення експерта (щодо ринкової вартості вантажу, який був пошкоджений внаслідок пожежі; щодо ступеня пошкодження вантажу).

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що товарознавча експертиза дослідження споживчих властивостей товарів за органолептичними, фізико-хімічними та мікробіологічними показниками, їх кількісними характеристиками, яке проводить експерт шляхом проведення дослідження та (або) на підставі інформації, яка міститься на маркуванні товарів або (та) в їх супровідних документах. Завданням товарознавчої експертизи є дослідження товарних (споживчих) властивостей виробів з метою визначення їх фактичного стану або (та) їх вартості (початкової, залишкової).

Відповідно до п.1.4. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 1.4. під час проведення експертиз (експертних досліджень) з метою виконання певного експертного завдання експертами застосовуються відповідні методи дослідження, методики проведення судових експертиз, а також нормативно-правові акти та нормативні документи (міжнародні, національні та галузеві стандарти, технічні умови, правила, норми, положення, інструкції, рекомендації, переліки, настановчі документи Держспоживстандарту України), а також чинні республіканські стандарти колишньої УРСР та державні класифікатори, галузеві стандарти та технічні умови колишнього СРСР, науково-технічна, довідкова література, програмні продукти тощо.

ОСОБА_3 проведення судових товарознавчих експертиз щодо визначення вартості майна (спеціальність 12.1.15, 12.1.18) разом з документом про призначення експертизи (залучення експерта) експерту надається об'єкт дослідження. Громіздкі предмети досліджуються за місцезнаходженням. Якщо доступ до об'єктів обмежений, то орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), зобов'язаний(а) забезпечити експерту можливість їх огляду. Огляд за потреби проводиться у присутності сторін у справі (інших зацікавлених осіб).Об'єкти дослідження направляються експерту в упаковці, що забезпечує їх збереження. Якщо перед експертом поставлено питання про вартість товару (майна), орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), як правило, зазначає, станом на який час належить вирішувати поставлене питання. На експертизу може бути поставлене питання про вартість відсутнього товару (майна). У таких випадках у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначається про відсутність об'єкта та вказуються матеріали справи, на підставі яких повинна проводитись експертиза (рахунки, товарно-транспортні накладні, описи в позовних заявах, протоколах допиту потерпілих тощо).

В звязку з відсутністю майна, вартість якого є предметом дослідження експерта, суд звертає увагу на те, що, відповідачем до клопотання про призначення експертизи не подано жодних документів, необхідних для проведення такого виду експертиз.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що в задоволенні клопотання відповідача про призначення експертизи слід відмовити в звязку з безпідставністю та необґрунтованістю.

Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 232 Господарського процесуального кодексу України процедурні питання, пов'язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Оскільки суд дійшов до висновку, що немає підстав для призначення експертизи у даній справі, відповідно немає підстав для зупинення провадження у даній справі, у такому випадку положеннями Господарського процесуального кодексу не передбачено постановлення ухвали.

Відповідно до п.п. 18, 19 ч. 2 ст. 182 ГПК України, у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

У відповідності до положень п. 3 ч. 2, ч.5 ст. 185 ГПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, в тому числі, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Вчинивши всі процесуальні дії, які необхідно було вчинити до закінчення підготовчого провадження для правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття підготовчого провадження у справі №914/637/18 та призначення справи №914/637/18 до розгляду по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 195 ГПК України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч.1 ст.12, ч.3 ст.177, ч.2 ст.182, п.3 ч.2 ст.183, ч.2п.3 ст. 185, ст. 194, ст. 195, ст.234 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Закрити підготовче провадження у справі №914/637/18.

2. Розгляд справи №914/637/18 по суті призначити на 27.08.18 р. о 09:50 год.

3. Судове засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Львівської області, за адресою: м. Львів, вул. Личаківська, 128, в залі судових засідань №11.

4. Представництво інтересів сторін у суді здійснюється відповідно до вимог ст.ст. 58-60 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Синчук М.М.