ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/13314/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пєскова В.Г.,

суддів: Білоуса В.В., Катеринчук Л.Й.

за участю секретаря судового засідання - Анісімової М.О.;

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз»,

представник - Василенко А.О.,

відповідач-1 - Головне управління юстиції у місті Києві,

представник відповідача-1 не скористався правом участі у судовому засіданні,

відповідач-2 - Державна казначейська служба України,

представник - Пальчик В.О.,

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідіча-1 - Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві,

представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідіча-1, не скористався правом участі у судовому засіданні,

розглянув касаційну скаргу Державної казначейської служби України

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.02.2018

у складі колегії суддів: Зубець Л.П. (головуючий), Мартюк А.І., Алданової С.О.

та на рішення Господарського суду міста Києва від 25.10.2017

у складі судді Трофименко Т.Ю.

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз»

до Головного управління юстиції у місті Києві та Державної казначейської служби України

про стягнення 461 984, 91 грн.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Хронологія подій та опис фактів, встановлених судами першої та апеляційної інстанції

1. Як встановлено судами, рішенням Господарського суду міста Києва від 10.05.2016 у справі № 910/4305/16 позов Публічного акціонерного товариства «Інвестбудсервіс» задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» на користь Публічного акціонерного товариства «Інвестбудсервіс» грошові кошти: 2 241 568,56 грн основного боргу, 153 102, 20 грн - 3% річних, 1 808 945, 83 грн інфляційного збільшення суми боргу та 63 054, 25 грн судового збору.

2. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.09.2016 рішення суду першої інстанції від 10.05.2016 залишено без змін.

3. 12.09.2016 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 10.05.2016, залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.09.2016, у справі № 910/4305/16 було видано наказ.

4. 22.09.2016 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Маховою Д.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 52297349 з примусового виконання наказу № 910/4305/16 про стягнення з ПАТ «Укртрансгаз» на користь ПАТ «Інвестбудсервіс» 4 266 670, 84 грн. Крім того, в пункті 2 резолютивної частини вищезазначеної постанови вказано, що боржнику самостійно виконати рішення суду в термін до 26.09.2016 (включно) та надати письмове підтвердження про виконання.

5. 27.09.2016 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Маховою Д.А. винесено постанову про стягнення з ПАТ «Укртрансгаз» виконавчого збору в розмірі 426 667, 08 грн.

6. 04.10.2016 платіжними дорученнями №№ 32475, 32476 перераховано ПАТ «Інвестбудсервіс» заборгованість по даному виконавчому провадженню.

7. Згідно із платіжною вимогою від 06.10.2016 № 435/16 з рахунку позивача були списані грошові кошти у сумі 427 000 грн як сплата виконавчого збору відповідно до постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 27.09.2016 № 52297349, що підтверджується матеріалами справи.

8. ПАТ «Укртрансгаз» звернулось із скаргою на дії органу державної виконавчої служби, в якій скаржник просив суд:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 27.09.2016 по ВП № 52297349;

- визнати недійсною постанову про стягнення виконавчого збору від 27.09.2016 по ВП № 52297349.

9. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2017 у справі № 910/4305/17 скарга ПАТ «Укртрансгаз» на дії органу державної виконавчої служби у справі № 910/4305/16 задоволена. Визнано неправомірними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Махової Діани Анатоліївни щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 27.09.2016 по ВП № 52297349. Визнано недійсною постанову про стягнення виконавчого збору від 27.09.2016 по ВП № 52297349.

Обґрунтування позову

10. 09.08.2017 до Господарського суду міста Києва ПАТ «Укртрансгаз» подано позов до Головного управління юстиції у місті Києві, Державної казначейської служби України (третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідіча-1 - Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві) про стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ПАТ «Укртрансгаз» 426 667, 08 грн в рахунок відшкодування шкоди, завданої незаконним стягненням виконавчого збору згідно з постановою державного виконавця ВПВР Управлння ДВС ГТУЮ у м. Києві від 27.09.2016 по ВП № 52297349.

Також на підставі статті 625 ЦК України позивачем заявлені до стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ПАТ «Укртрансгаз» 3 % річних у сумі 6 417, 54 грн та інфляційні втрати у сумі 28 900, 29 грн.

11. У процесі судового розгляду позивач коригував розмір своїх вимог, зокрема, зазначав про те, що 31.08.2017 сума шкоди в розмірі 426 667, 08 грн була перерахована відповідачем-2 на користь позивача, у зв'язку з чим зменшив первісно заявлену суму позову на розмір виплаченої шкоди.

Розгляд справи судами

12. 25.10.2017 рішенням Господарського суду міста Києва, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.02.2018, позов задоволено. Стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ПАТ «Укртрансгаз» 28 900, 29 грн інфляційних втрат та 6 417, 54 грн - 3 % річних.

13. Судові рішення мотивовані тим, що частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що за прострочення виконання грошового зобов'язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки у разі, якщо зобов'язання зводиться до сплати грошей, то таке зобов'язання є грошовим, а застосування положень статті 625 ЦК України є правомірним.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

14. Державна казначейська служба України подала касаційну скаргу з проханням скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Посилання зроблені на неправильне застосування положень статті 625 ЦК України та ігнорування судом апеляційної інстанції при розгляді справи висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 у справі № 6-2759цс15, незважаючи на наведене обґрунтування в апеляційній скарзі.

Б. Доводи відзиву на касаційну скаргу.

15. 20.06.2018 ПАТ «Укртрансгаз» подало відзив на касаційну скаргу, в якому з посиланням на правильність застосування судами норм права наведено прохання залишити без змін рішення судів першої та апеляційної інстанцій, а касаційну скаргу - без задоволення.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

16. Господарський процесуальний кодекс України (у редакції до 15.12.2017)

Стаття 43. Оцінка доказів

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом…

17. Цивільний кодекс України

Стаття 11 частина друга.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Стаття 625. Відповідальність за порушення грошового зобов'язання

1. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

2. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 1166. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду

1. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

2. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

3. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

4. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Стаття 1173. Відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування

1. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Стаття 1174. Відшкодування шкоди, завданої посадовою або службовою особою органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування

1. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи

і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

А. Щодо суті касаційної скарги

18. Судова колегія не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ПАТ «Укртрансгаз» 28 900, 29 грн інфляційних втрат та 6 417, 54 грн - 3 % річних у порядку 625 ЦК України з огляду на таке.

19. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є заподіяння майнової шкоди.

20. Зобов'язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування заподіяної шкоди, а інша сторона (боржник) зобов'язана відшкодувати заподіяну шкоду в повному розмірі.

21. Так, загальні положення про відшкодування заподіяної майнової шкоди закріплені в нормах статті 1166 ЦК України.

22. Відповідно до положень статті 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

23. Статтею 1174 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

24. Предметом спору у даній справі є відшкодування шкоди, завданої незаконним стягненням з позивача виконавчого збору на підставі постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень про стягнення виконавчого збору від 27.09.2016 по ВП № 52297349, встановленою ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2017 у справі № 910/4305/17.

25. Предметом оскарження відповідно до вимог касаційної скарги Державної казначейської служби України є рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного господарського суду щодо стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ПАТ «Укртрансгаз» нарахованих на суму визначеної шкоди в порядку статті 1166 ЦК України нарахувань у вигляді 28 900, 29 грн інфляційних втрат та 6 417, 54 грн - 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України.

26. Згідно з положеннями статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

27. Тобто статтею 625 ЦК України встановлено загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання та ці норми поширюють свою дію на всі види грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань.

28. Аналіз положень статей 1166, 1173 та 1174 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що покладення на особу передбаченої статтями 1173, 1174 ЦК України відповідальності, яка застосовується в деліктних правовідносинах, виключає одночасне застосування норм матеріального права, які передбачають відповідальність за порушення грошових зобов'язань, зокрема, статті 625 ЦК України.

29. Обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає, зокрема, у випадку відшкодування збитків та шкоди, оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав.

30. Отже, дія частини другої статті 625 ЦК України не поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із відшкодуванням шкоди як деліктного зобов'язання.

31. Відтак, суди першої та апеляційної інстанцій при визначенні характеру спірних відносин як деліктних зобов'язань і правової норми, що регулює зазначені зобов'язання, помилково поклали на учасника провадження відповідальність за порушення грошових зобов'язань на підставі статті 625 Цивільного кодексу України.

32. Таким чином, у даній справі відсутні правові підстави для стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, суди не врахували наведених вище норм та дійшли невірного висновку про наявність правових підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини другої статті 625 ЦК України.

33. Колегія суддів відповідно до частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України враховує висновки щодо застосування статті 625 ЦК України, викладені в постанові Верховного Суду від 25.06.2018 у справі № 910/13889/17.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

34. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

35. З урахуванням викладеного та меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що постанова суду апеляційної інстанції та рішення першої інстанції прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права, в зв'язку з чим підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись статтями 300, 301, пунктом 3 частини першої статті 308, статтями 311, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Державної казначейської служби України задовольнити.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.02.2018 та рішення Господарського суду міста Києва від 25.10.2017 у справі № 910/13314/17 скасувати. Прийняти нове рішення, яким у позові Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» до Головного управління юстиції у місті Києві та Державної казначейської служби України про стягнення 28 900, 29 грн інфляційних втрат та 6 417, 54 грн - 3 % річних відмовити.

3. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Г. Пєсков

Судді В.В. Білоус

Л.Й. Катеринчук