ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.07.2018 м. Ужгород Справа № 907/735/17

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи №907/735/17 за правилами загального позовного провадження

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Космо - хім», м. Київ

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Виноградів, Закарпатської області

про стягнення 44852,30 грн., з підстав невиконання відповідачем умов договору поставки №30 від 01.03.2017 року

секретар судового засідання - Штундер Д.Л.,

За участі представників сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - ФОП ОСОБА_1;

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 09.10.2017 року порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду на 25.10.2017 року.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 25.10.2017 року, у зв'язку з неявкою відповідача, з метою повного, всебічного з'ясування всіх обставин справи для її правильного вирішення розгляд справи відкладено на 08.11.2017 року.

В судовому засіданні 08.11.2017 року судом оголошувалась перерва до 22.11.2017 року для надання можливості сторонам подати суду додаткові пояснення по суті спірних відносин.

22.11.2017 року до судового засідання, відповідачем подано відзив, відповідно до якого, відповідач стверджує, що накладні, які містяться в матеріалах справи підписані не ним.

22.11.2017 року в судовому засіданні було оголошено перерву до 29.11.2017 року. Після сплину зазначеної перерви, в судовому засіданні 29.11.2017 року, відповідач, подав суду письмове клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, оскільки, останній стверджує, що видаткова накладна №66 від 07.04.2017 року підписана не ним. Також, присутній в судовому засіданні представник позивача, подав клопотання, яким запропонував питання, які вважає за необхідне поставити експерту у разі задоволення заявленого відповідачем клопотання. В судовому засіданні відповідача було повідомлено про те, що в разі задоволення клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, через суд або напряму експерту необхідно надати окрім оригіналів видаткових накладних №66 від 07.04.2017 року та №63 від 06.04.2017 року, які містяться в матеріалах справи, також вільні зразки підписів та експериментальні зразки підписів відповідача. На виконання вимог Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки і призначення судових експертиз та експертних досліджень, відповідачем подано через суд експериментальні зразки підписів, які долучені до матеріалів справи (а.с. 95-104).

Ухвалою від 29.11.2017 року у справі №907/735/17 призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз (79024, м. Львів, вул. Липинського, 54) при цьому, провадження у справі зупинено.

Разом з тим, сторін було зобов'язано надати оригінали усіх необхідних для проведення експертизи документів, на вимогу експерта, а відповідача також було зобов'язано оплатити рахунок експерта по передоплаті за проведення експертизи. Не зважаючи на вимогу суду, а також клопотання експерта, відповідач так і не подав вільні зразки підписів та інші документи необхідні для проведення почеркознавчої експертизи ні через суд ні напряму експерту.

Повідомленням № 6492 від 23.02.2018 року, судовий експерт Львівського науково - дослідного інституту судових експертиз повідомив про неможливість надання висновку експерта у зв'язку з невиконання клопотання експерта про надання матеріалів, необхідних для виконання судової почеркознавчої експертизи.

Отже, призначена ухвалою від 29.11.2017 року у справі № 907/735/17 судова почеркознавча експертиза, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз (79024, м. Львів, вул. Липинського, 54), останнім не проведена, а матеріали зазначеної справи повернуто до Господарського суду Закарпатської області.

25.05.2018 року, до Господарського суду Закарпатської області надійшла заява позивача про поновлення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 29.05.2018 року, провадження у даній справі поновлено та призначено підготовче засідання на 20.06.2018 року.

Разом з тим, суд зазначає, що згідно п.п. 9 Розділу 11 Господарського процесуального кодексу України (в редакції що діє з 15.12.2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За наведених обставин, суд доходить висновку, що дана справа підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 20.06.2018 року, відкладено підготовче засідання в межах визначеного ГПК України строку підготовчого провадження на 05.07.2018 року у зв'язку з неявкою сторін, при цьому сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце підготовчого судового засідання (належні докази повідомлення містяться в матеріалах справи).

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 05.07.2018 року, закрито підготовче провадження та призначити справу №907/735/17 до судового розгляду по суті на 12.07.2018 року. Відповідач повторно явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання (належні докази повідомлення містяться в матеріалах справи).

Представник позивача, 10.07.2018 року, подав через канцелярію суду письмову заяву, якою позов підтримав та просив суд його задоволити повністю.

Представник відповідача, присутній в судовому засіданні 12.07.2018 року, вимоги попередніх ухвал суду повністю не виконав, причин неявки на попередні судові засідання не повідомив, причини невиконання вимог суду та експерта щодо надання матеріалів необхідних для виконання почеркознавчої експертизи не повідомив, поважність причин невиконання вимог суду та експерта не обґрунтував, повторно клопотання про призначення почеркознавчої експертизи не заявляв, однак, заявлені позовні вимоги заперечив в повному обсязі з підстав, що накладні, які містяться в матеріалах справи підписані не ним та просив суд відмовити в позові повністю.

Розглянувши матеріали і документи, подані сторонами, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

01 березня 2017 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - Відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОСМО-ХІМ» (далі - Позивач) було укладено Договір поставки №30 (далі - Договір).

Предметом вказаного Договору була поставка Позивачем (Продавець) Товару на користь Відповідача (Покупця) на умовах Договору. Так, відповідно до п.1.1. Договору на умовах договору Постачальник зобов'язуються передати в власність Покупцеві товар, визначений у п.1.2. цього Договору (надалі іменується «Товар»), а покупець зобов'язується прийняти та оплатити Товар. Під товаром Сторони розуміють - побутову хімію (згідно видатковим накладним) (п.1.2. Договору). Згідно п.2.7. Договору датою поставки партії Товару є дата підписання уповноваженим представником Покупця видаткової накладної, яка була пред'явлена до підпису під час приймання-передачі Товару. В п.2.8. Договору зазначено, що перехід права власності та всіх ризиків на Товар відбувається у момент підписання представником Покупця видаткової накладної. Згідно п.3.4. Договору платежі по цьому Договору здійснюються в наступному порядку: 30 днів відстрочки платежу.

В п.4.5. Договору зазначено, що за необґрунтовану відмову, ухилення ввід оплати товару Покупець виплачує Постачальникові за вимогою останнього штраф у розмірі 0,5% суми, від оплати якої Покупець відмовився або ухилився.

Згідно п.4.6. Договору за прострочення в оплаті товару Покупець виплачує Постачальнику за вимогою останнього пеню у розмірі 0,5 % (не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше 5% від суми Договору.

На виконання умов Договору, Позивачем було поставлено Відповідачу Товар згідно видаткових накладних №37 від 07.03.2017 року, на суму 40 320,00 грн. з ПДВ, № 63 від 06.04.2017 на суму 5 754,24 грн. з ПДВ, №66 від 07.04.2017 на суму 39 323,52 грн. з ПДВ, всього Позивачем поставлено Товару Відповідачу на суму 85 397,76 грн. з ПДВ.

Судом встановлено, що отримання Позивачем Товару зазначеного в видатковій накладній №37 від 07.03.2017 на суму 40 320,00 грн. з ПДВ підтверджується: замовленням на відвантаження товару №266, від 06.03.2017 року на суму 40 320,00 грн. з ПДВ в якому вказано ТОВ «КОСМО-ХІМ» (Замовник), ТОВ «ЗАММЛЕР СКЛАД» (Вантажовідправник), ПП «КІР-ТРАНСГРУП» (Перевізник-вантажовідправник), ФОП ОСОБА_1 (Отримувач-покупець), АДРЕСА_1 (Пункт розвантаження); Замовленням на відвантаження товару №266, від 06.03.2017 року; Експрес-накладною №494 від 07.03.2017 року ТОВ «Нова Пошта». Оплату за Товар здійснено Відповідачем 05.04.2017 року на суму 7 000,00 грн. та 28.04.2017 року на суму 33 320,00 грн., що підтверджується виписками з банку. Відповідач не заперечував отримання Товару згідно накладної №37 від 07.03.2017 на суму 40 320,00 грн. з ПДВ, та його оплату.

Отримання Відповідачем товару зазначеного в видатковій накладній №63 від 06.04.2017 року на суму 5 754,24 грн. з ПДВ підтверджується: Замовленням на відвантаження товару №289, від 06.04.2017р. на суму 22 991,04 грн. з ПДВ в якому вказано ТОВ «КОСМО-ХІМ» (Замовник), ТОВ «ЗАММЛЕР СКЛАД» (Вантажовідправник), ПП «КІР-ТРАНСГРУП» (Перевізник-вантажовідправник), ФОП ОСОБА_1 (Отримувач-покупець), АДРЕСА_1 (Пункт розвантаження); Замовленням на відвантаження товару №289, від 06.04.2017р. (інший товар зазначений в замовленні було повернуто ТОВ «КОСМО-ХІМ» у зв'язку з відмовою в отриманні); Актом отримання багажу №А-9477 від 11.04.2017 року складений ТОВ «Делівері» та підписаний Відповідачем. Оплату за Товар здійснено Відповідачем 03.05.2017 року на суму 5 754,24 грн., що підтверджується випискою з банку. Відповідач не заперечував отримання Товару згідно накладної №63 від 06.04.2017 року на суму 5 754,24 грн. з ПДВ, та його оплату.

Також, судом встановлено, що отримання Відповідачем товару зазначеного в видатковій накладній №66 від 07.04.2017 на суму 39 323,52 грн. з ПДВ підтверджується: Замовленням на відвантаження товару №295, від 07.04.2017р. на суму 39 323,52 грн. з ПДВ в якому вказано ТОВ «КОСМО-ХІМ» (Замовник), ТОВ «ЗАММЛЕР СКЛАД» (Вантажовідправник), ПП «КІР-ТРАНСГРУП» (Перевізник-вантажовідправник), ФОП ОСОБА_1 (Отримувач-покупець), АДРЕСА_1 (Пункт розвантаження); замовленням на відвантаження товару №266, від 06.03.2017р.; Актом отримання багажу №А-9516 від 14.04.2017 складений ТОВ «Делівері» та підписаний Відповідачем. Оплату за Товар отриманого Відповідачем згідно видаткової накладної №66 від 07.04.2017 на суму 39 323,52 грн. з ПДВ не проведено.

Позивачем направлялись Відповідачу претензії щодо сплати заборгованості за Договором, а саме: претензії №01/2017 від 31.07.2017 р. та претензія №02/2017 від 31.07.2017 р., належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах судової справи.

Відповідачу своєму відзиві на позовну заяву від 23.11.2017 року заперечував отримання Товару згідно видаткової накладної №66 від 07.04.2017 року на суму 39 323,52 грн. з ПДВ, заперечував підписання такої видаткової накладної, та у зв'язку з чим 29.11.2017 року подав суду письмове клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, оскільки, останній стверджує, що видаткова накладна №66 від 07.04.2017 року підписана не ним.

Ухвалою від 29.11.2017 р. у справі № 907/735/17 призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз (79024, м. Львів, вул. Липинського, 54). Судом поставлено на вирішення експертизи наступні питання: 1) Чи виконано рукописний текст (підпис) у документі (видаткова накладна №66 від 07 квітня 2017 р. в графі «Отримав(ла)») ОСОБА_1?; 2) Чи виконані рукописні тексти (підпис) у документах (видаткова накладна №66 від 07 квітня 2017 р., №63 від 06 квітня 2017 р. та №37 від 07 березня 2017 р. в графі «Отримав(ла)») однією особою?; 3) Чи належить ОСОБА_1 підпис на акті отримання вантажу від ТОВ «Делівері» від 14.04.2017 р.?

Судом встановлено, що Відповідачем не виконано вимог ухвали від 29.11.2017 року у справі № 907/735/17 про призначення судової почеркознавчої експертизи, а також не виконано Повідомлення судового експерта Львівського науково - дослідного інституту судових експертиз № 6492 від 23.02.2018 року та не надано Відповідачем оригіналів усіх необхідних для проведення експертизи документів, вільні зразки підпису та експериментальні зразки почерку Відповідача. Крім того, Відповідач не повідомив причин неявки на судові засідання 20.06.2017 року та 05.07.2017 року, причини невиконання вимог суду та експерта щодо надання матеріалів необхідних для виконання почеркознавчої експертизи не повідомив, поважність причин невиконання вимог суду та експерта не обґрунтував, повторно клопотання про призначення почеркознавчої експертизи не заявляв.

Згідно ч. 4 ст. 102 ГПК України, у разі ухилення учасника справи від подання суду на його вимогу необхідних для проведення експертизи матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, що перешкоджає її проведенню, суд залежно від того, яка особа ухиляється, а також яке ця експертиза має значення, може визнати встановленою обставину, для з'ясування якої експертиза була призначена, або відмовити у її визнанні.

Враховуючи зазначене, ухилення Відповідача від виконання вимог ухвали суду від 29.11.2017 року, відсутність будь-яких пояснень щодо поважності причин невиконання такого обов'язку, визнає встановленими обставини, для з'ясування яких експертиза була призначена, а саме: 1) рукописний текст (підпис) у документі (видаткова накладна №66 від 07 квітня 2017 р. в графі «Отримав(ла)») виконав Відповідач; 2) рукописні тексти (підпис) у документах (видаткова накладна №66 від 07 квітня 2017 р., №63 від 06 квітня 2017р. та №37 від 07 березня 2017 р. в графі «Отримав(ла)») однією особою; 3) підпис на акті отримання вантажу від ТОВ «Делівері» від 14.04.2017 р. належить Відповідачу.

Згідно до статті 193 ГПК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Нормами цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, при цьому одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Підсумовуючи вищенаведене, борг Відповідача перед Позивачем за основним зобов'язанням складає 39 323,52 грн.

Згідно ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Приписи ст. 180 ГК України передбачають, що при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За вимогами статті 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У відповідності із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 253 ЦК України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Незважаючи на ст. 193 ГК України, ст. 530 ЦК України та умов договору, відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання згідно умов укладеного Договору поставки №30 від 01.03.2017 року.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України, не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з частиною 1 статті 202 ЦК, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Положенням статті 205 ЦК визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ст. 181 Господарського кодексу України).

Статтею 638 ЦК та частиною 2 статті 180 ГК визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі статтями 11, 509 ЦК України, договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 ЦК України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Разом з тим, відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до частини 3 статті 692 ЦК України, у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Згідно зі статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити сум боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд зазначає таке.

Обов'язок доказування, відповідно до ст. 129 Конституції України та ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги.

Відтак, з огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості в розмірі 44 852,30 грн., в т.ч. основна заборгованість 39 323,52 грн., штраф згідно договору 196,62 грн., пеня згідно договору 3 701,80 грн., 3 % річних 442,79 грн., інфляційні втрати 1 187,57 грн. - підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Відтак, враховуючи вищенаведене в сукупності, заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими, відповідачем в установленому порядку не спростовані, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ст.129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 1600,00 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 86, 102, 129, 202, 210, 220, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Космо - хім» (02206, м. Київ, вул. Миропільська, 19, код 40205118) заборгованість в сумі 44 852,30 грн., (сорок чотири тисячі вісімсот п'ятдесят дві грн. 30 коп.) (в т.ч. основна заборгованість 39 323,52 грн., штраф згідно договору 196,62 грн., пеня згідно договору 3 701,80 грн., 3 % річних 442,79 грн., інфляційні втрати 1 187,57 грн.) та у відшкодування судових витрат - суму 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 17.07.2018 року.

Суддя Андрейчук Л.В.