ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
про рострочку виконання рішення
"24" липня 2018 р. Справа № 926/4031/17
Суддя господарського суду Чернівецької області Гушилик С.М., за участю секретаря судового засідання Попової К.Г.
Розглянувши заяву Міського комунального підприємства "Чернівцітеплокомуненерго" про розстрочення виконання рішення Господарського суду Чернівецької області від 20.02.2018 року у справі №926/4031/17
Про зобов'язання виконати рішення органу Антимонопольного комітету України, стягнення штрафу та пені 136000,00 грн.
За участю представників сторін:
Від позивача: ОСОБА_1 гол. спец. юрисдичного сектору (дов.№02 13/288 від 15.02.18р.)
Від відповідача (заявник): ОСОБА_2 юрисконсульт (дов.№4 від 02.01.18р.)
Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 20.02.2018 року задоволено позов Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Міського комунального підприємства "Чернівцітеплокомуненерго" та стягнуто штраф у сумі 68000,00 грн., пеню у сумі 68000,00 грн., та 2040,00 грн. судового збору.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 02.07.2018 року рішення Господарського суду Чернівецької області від 20.02.2018 року залишено без змін.

На виконання рішення господарського суду від 20.02.2018 року, яке набрало законної сили 02.07.2018, видано відповідні накази по справі.

16.07.2018 року відповідач, МКП "Чернівцітеплокомуненерго" звернувся до суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду, в якій просить розстрочити виконання рішення Господарського суду Чернівецької області від 20.02.2018 року строком на 12 (дванадцять) місяців рівними частинами.

Згідно з розпорядженням керівника апарату господарського суду Чернівецької області №42/18 від 16.07.2018 року призначено повторний автоматичний розподіл справи у звязку із перебуванням судді Швеця М.О. у щорічній відпустці.

Відповідно до протокола повторного автоматизованого розподіл судової справи між суддями від 16.07.2018 року розгляд заяви про розстрочення виконання рішення Господарського суду Чернівецької області від 20.02.2018 року у справі №926/4031/17 доручено судді Гушилик С.М.

Ухвалою суду від 16.07.2018 року заяву Міського комунального підприємства "Чернівцітеплокомуненерго" про розстрочення виконання рішення Господарського суду Чернівецької області від 20.02.2018 року у справі 926/4031/17 призначено до розгляду на 24.07.2018 року.

До початку розгляду заяви позивачем по справі Чернівецьким обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України подано заяву (вх.№2115), в якій останній не заперечує проти розстрочення судового рішення від 20.02.2018 року, проте зазначив, що розстрочення виконання судового рішення на 12 (дванадцять) місяців вважає надмірним та просить суд в разі надання розстрочки виконання рішення, розстрочити виконання такого на 6 (шість) місяців рівними частинами.

В судовому засіданні, 24.07.2018 року представник заявника, МКП "Чернівцітеплокомуненерго" заяву про розстрочку рішення Господарського суду Чернівецької області від 20.02.2018 року підтримав в повному обсязі.

В обґрунтування поданої заяви, відповідач зазначає, що МКП "Чернівцітеплокомуненерго" є теплопостачальною організацією і виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді міста Чернівці та незалежно від обсягу розрахунків за спожиту теплову енергію споживачами, має забезпечувати постачання теплової енергії з гарантованим рівнем обсягів, температури, нормативів та паралельно вести розрахунки з постачальниками природного газу, електроенергії/водопостачання для виготовлення теплоносія.

У звязку із збитковістю тарифів на теплову енергію МКП "Чернівцітеплокомуненерго" за результатами фінансово господарської діяльності перебуває у складному фінансовому економічному стані та відсутністю коштів, майна для виконання рішення суду, що підтверджується довідкою про фінансово економічний стан підприємства, довідкою про залишки коштів, звітами про фінансові результати за 2016 рік, 2017 рік, звіт за перший квартал 2018 року та баланс за 31 березня 2018 року.

Крім того, заявник звертає увагу, що підприємство не може виплатити відразу заборгованість у повному обсязі, оскільки, зокрема: згідно статутних завдань не має повноважень щодо здійснення інших видів господарської діяльності, які б були джерелом додаткових грошових надходжень, кошти, які на даний час поступають за надані послуги з теплопостачання автоматично перераховуються на користь гарантованого постачальника природного газу з врахуванням нормативу, який встановлюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. А відтак, у звязку із збитковістю тарифу, неповним відшкодуванням понесених фактичних витрат та автоматичним розподілом грошових поступлень, негайне виконання рішення суду одним платежем зумовить зупиненню підприємства та може призвести до його банкрутства, тому останній просить суд розстрочити виконання рішення господарського суду Чернівецької області від 20.02.2018 року терміном на 12 (дванадцять) місяців рівними частинами.

Представник позивача в судовому засіданні, 24.07.2018 року підтримав свою викладену позицію в заяві, а саме: не заперечив проти задоволення заяви про розстрочку виконання рішення господарського суду Чернівецької області від 20.02.2018 року на 6 (шість) місяців рівними частинами.

Розглянувши заяву про розстрочку виконання рішення, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв'язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом'якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання відстрочки виконання рішення суду повинні бути об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Із підстав, умов та меж надання розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Отже, питання щодо надання розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочки виконання рішення суду є з'ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Відповідно до частини 1 статті 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити та розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Частиною 5 статті 331 ГПК України встановлено, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Положеннями частини 3 статті 331 ГПК України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує, серед іншого, ступінь вини відповідача у виникненні спору (ч. 4 ст. 331 ГПК України).

Таким чином, розстрочка це виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

При розгляді заяви про розстрочку рішення суду, суду необхідно встановити обставини, що ускладнюють чи роблять неможливим виконання рішення у справі у визначений строк або встановленим господарським судом способом, врахувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення тощо.

Господарський суд має право, зокрема, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови. Розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

Частиною 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

У відповідності до частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами (ч. 2 ч. 1 ст. 73 ГПК України).

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами статті 79 ГПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з п.п. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Заслухавши представників сторін, враховуючи названі норми законодавства та беручи до уваги, що заявник не ухиляється від виконання рішення суду, має намір добровільно виконати рішення суду та самостійно здійснювати погашення суми борг, просить суд звернути увагу на неспроможність виплатити заборгованість відразу, що призведе до зупинки підприємства та його банкрутства, судом прийнято до уваги наведені заявником обставини в обґрунтування заяви про розстрочку виконання рішення суду, які ускладнюють виконання рішення у зв'язку з складним фінансовим станом відповідача та неспроможністю на даний час сплатити борг у повному розмірі.

Тобто, судом прийнято до уваги, що матеріальний інтерес відповідача полягає у виконанні рішення суду таким чином, щоб це дозволило одночасно не збанкрутувати та продовжити господарську діяльність, а матеріальний інтерес позивача, натомість, полягає у виконанні рішень суду у даній справі повністю та протягом розумного строку.

Наведені докази свідчать про те, що відповідач (заявник) знаходиться в скрутному фінансовому становищі і виконання рішення суду може призвести до вилучення обігових коштів, зупинки діяльності підприємства та його банкруства. При цьому, слід зазначити, що МКП "Черівцітеплокомуненеро" є теплопостачальною організцією і виконавцем послуг централізованого оплення та гарячого водопостачання у житловому фонді міста Чернівці, послуги теплопостачання - одна із важливих складових життєзабезпечення насення, бюджетних установ та інших споживачів.

Таким чином, зупинення діяльності такого підприємства призведе до негативних наслідків у сфері надання якісних послуг теплопостачання споживачів міста Чернівці, серед яких обласний будинок дитини, пологовий будинок, лікарні та інші заклади охорони здоровя, навчальні заклади, дошкільні заклади, тощо.

Господарський суд бере до уваги інтереси стягувача: Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України при розстроченні виконання судового рішення, що включає значний строк заборгованості, однак не вбачає у зверненні боржника із заявою про розстрочку намагання ухилися від виконання судового рішення, відтак, з урахуванням інтересів як боржника так і стягувача, дійшов висновку що за встановлених обставин, які дають право на розстрочку виконання рішення, виконання судового рішення слід розстрочити, але не на 12 (дванадцять) місяців як просить боржник, а на 6 (шість) місяців, що, на думку суду, сприятиме належному виконанню рішення та унеможливить виникнення реальної загрози припинення діяльності МКП "Чернівцітеплокомуненерго".

Враховуючи все вищевикладене, суд вважає за необхідне заяву боржника задовольнити частково та розстрочити виконання рішення суду у справі 926/4031/17 в частині стягнення штрафу та пені на загальну суму 136000,00 грн. на 6 (шість) місяців.

В іншій частині заява задоволенню не підлягає по вказаним вище підставам.

Керуючись статтями 232, 233, 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1.Заяву Міського комунального підприємства "Чернівцітеплокомуненерго" (код 34519280, вул. Максимовича, 19 а, м.Чернівці, 58018) про розстрочення виконання рішення Господарського суду Чернівецької області від 20.02.2018 року у справі №926/4031/17 задовольнити частково.

2.Розстрочити виконання рішення Господарського суду Чернівецької області від 20.02.2018 року у справі №926/4031/17 терміном на 6 (шість) місяців рівними частинами, а саме: по 22667,00 грн. щомісяця.

3.В решті заяви відмовити.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 24 статті 255 Господарського процесуального кодексу України ухвала підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Відповідно до статті 256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України). Однак, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Суддя С.М. Гушилик