ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/670/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Помпі К.І.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Виконуючого обов*язки керівника Харківської місцевої прокуратури № 5, м. Харків в інтересах держави в особі Харківської міської ради, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія БНК", м. Харків
про стягнення 353908,60 грн.
за участю представників сторін:

прокурора - Зливка К.О., посвідчення № 047938 від 13.09.2017 року

позивача - ОСОБА_1, дов. № 08-21/443/2-18 від 08.02.2018 року

відповідача - ОСОБА_2, дов. від 02.04.2018 року

ВСТАНОВИВ:

Виконуючий обов*язки керівника Харківської місцевої прокуратури № 5, м. Харків в інтересах держави в особі Харківської міської ради звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія БНК", м. Харків, в якому просить суд стягнути з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 353908,60 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29 березня 2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін та призначено підготовче засіданні на 24 квітня 2018 року на 12 годин.

03 квітня 2018 року від позивача надійшли письмові пояснення, які суд приймає та долучає до матеріалів справи.

10 квітня 2018 року від Харківської місцевої прокуратури № 5 надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій прокурор просить стягнути з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 353908,60 грн.

13 квітня 2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який суд приймає та долучає до матеріалів справи. Також у наданому клопотанні відповідач просить суд витребувати у позивача додаткові докази.

17 квітня 2018 року від Харківської місцевої прокуратури № 5 надійшла відповідь на відзив відповідача, який суд приймає та долучає до матеріалів справи.

20 квітня 2018 року від позивача надійшли пояснення, які суд приймає та долучає до матеріалів справи.

20 квітня 2018 року від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача, які суд приймає та долучає до матеріалів справи.

20 квітня 2018 року позивач у наданому клопотанні просить суд поновити процесуальний строк Харківській міській раді на подання відповіді на відзив.

Протокольною ухвалою від 24 квітня 2018 року у підготовчому засіданні оголошено перерву до 03 травня 2018 року до 12 годин 20 хвилин.

03 травня 2018 року від відповідача надійшли письмові заперечення, які суд приймає та долучає до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою від 03 травня 2018 року підготовче засідання відкладено на 24 травня 2018 року на 12 годин 40 хвилин.

04 травня 2018 року від Харківської місцевої прокуратури № 5 надійшло клопотання про повернення судового збору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24 травня 2018 року було прийнято заяву прокурора про зменшення позовних вимог до розгляду; клопотання позивача про поновлення строків для подачі відповіді на відзиву задоволено; поновлено позивачу процесуальний строк на подання до суду відповіді на відзив до 24 квітня 2018 року та приєднано відповідь на відзив до матеріалів справи; вказано, що клопотання відповідача про витребування у позивача додаткових доказів буде розглянуто у наступному підготовчому засіданні; вказано, що клопотання Харківської місцевої прокуратури № 5 про повернення судового збору буде розглянуто при винесенні по справі кінцевого процесуального документа; продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, до 26 червня 2018 року; усне клопотання відповідача про відкладення розгляду підготовчого засідання задоволено та розгляд підготовчого засідання відкладено на 31 травня 2018 року на 10 годин 30 хвилин.

Протокольною ухвалою від 31 травня 2018 року було відкладено підготовче засідання на 25 червня 2018 року на 12 годин.

13 червня 2018 року від позивача надійшли пояснення, які суд приймає та долучає до матеріалів справи.

14 червня 2018 року від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткові документи, яке суд задовольняє та долучає до матеріалів справи надані документи.

25 червня 2018 року від відповідача надійшли письмові пояснення, які суд приймає та долучає до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25 червня 2018 року клопотання відповідача про витребування у позивача додаткових доказів було залишено без розгляду; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18 липня 2018 року на 11 годин.

Прокурор у судовому засіданні та у відповіді на відзив наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні, у наданих письмових поясненнях та у відповіді на відзив підтримує заявлені позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні, у відзиві на позов, у письмових запереченнях та у письмових поясненнях проти заявлених позовних вимог заперечує, просить відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши прокурора та повноважних представників позивача та відповідача, з'ясувавши обставини справи та дослідивши подані суду докази, перевіривши відповідність доводів сторін фактичним обставинам справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 12 березня 2018 року № 116695026 право власності на нежитлову будівлю літ. "АА-1" загальною площею 1740,8 кв.м., по проспекту Московському, 118 у місті Харкові з 20 березня 2014 року по 20 листопада 2017 року було зареєстроване за Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія БНК" на підставі договору купівлі-продажу від 20 березня 2014 року № 1048, №1052.

05 лютого 2017 року головним спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням земель Департаменту територіального контролю Харківської міської ради ОСОБА_3 за участю інженера-геодезиста ОСОБА_4 та нженера-землевпорядника ОСОБА_5 проведено обстеження земельної ділянки та встановлено, що відповідач використовує земельну ділянку площею 1740,8 га. по просп. Московському, 118 у м. Харкові для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі.

За результатами обстеження складено акт обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки.

Межі земельних ділянок визначені відповідно до зовнішніх меж будівлі.

Обстеженням на місцевості встановлено, що на земельній ділянці площею 0,3607 га. по пров. Московському, 118 у м. Харкові розташована нежитлова будівля літ. "АА-1" загальною площею 1740,8 кв.м., право власності на яку, з 20 березня 2014 року по 20 листопада 2017 року було зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія БНК".

Земельна ділянка площею 0,3607 га. по просп. Московському, 118 у м. Харкові з 20 березня 2014 року по 20 листопада 2017 року використовувалась Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія БНК" для експлуатації та обслуговування нежитлової будівелі літ."АА-1" загальною площею 1740,8 кв.м.

Матеріали справи свідчать про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія БНК" не сплачувало за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберегло у себе майно - грошові кошти.

Отже, враховуючи відсутність у вищезазначений період зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами прав на земельну ділянку площею 1740,8 га. та з урахуванням статтей 12, 80, 83 Земельного кодексу України земельна ділянка по просп. Московському, 118 у м. Харкові перебуває у власності територіальної громади міста Харкова.

Згідно листа Головного управління ДФС у Харківській області № 8517/9/20-40-12-03-19 від 12 вересня 2017 року земельний податок за землю Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія БНК" не сплачувало.

Матеріали справи свідчать про те, що між виконавчим комітетом Харківської міської ради та ЗАТ "Харківський велосипедний завод ім. Г.І. Петровського" 20 грудня 2001 року було укладено договір № 2802 на право тимчасового користування землею.

Відповідно до вищезазначеного договору землекористувачу надається в тимчасове користування земельна ділянка по просп. Московському, 118 у м. Харкові, загальною площею 19,9846 га. для експлуатації та обслуговування адміністративних, виробничих та допоміжних будівель і споруд строком до 14 червня 2020 року.

Згідно угоди про розірвання договору на право тимчасового користування землею від 19 вересня 2016 року землекористувач повернув, а Харківська міська рада прийняла земельну ділянку з кадастровим номером 0:01:022:0009, загальною площею 19,9846 га. по просп. Московському, 118 на підставі рішення Харківської міської ради від 23 грудня 2015 року № 44/15 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд".

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власноті на нерухоме майно від 26 березня 2018 року № 118492251 ПАТ "Харківський велосипедний завод ім. Г.І. Петровського" припинено право тимчасового користування земельною ділянкою по просп. Московський, 118 27 вересня 2016 року на підставі угоди про розірвання договору на право тимчасового користування землею від 19 вересня 2016 року.

Із урахуванням вищезазначеного договору про право тимчасового користування землею уповноваженими особами Харківської міської ради здійснений розрахунок безпідставно збережених Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія БНК" коштів у розмірі орендної плати з моменту державної реєстрації припинення права тимчасового користування землею.

Розмір безпідставно збережених коштів Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія БНК" згідно розрахунку складає: з 01 жовтня 2016 року по 31 грудня 2016 року - 78068,10 грн., з 01 січня 2017 року по 01 листопада 2017 року - 275840,50 грн. та становить взагалі 353908,60 грн.

Посилаючись на те, що відповідач не набув належних прав власності або користування на земельну ділянку по просп. Московський, 118 у м. Харкові, а тому використовує земельну ділянку без достатніх правових підстав і не сплачує орендної плати, прокурор звернувся до господарського суду Харківської області з даним позовом, в якому на підставі статтей 1212-1214 Цивільного кодексу України просить стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти в розмірі орендної плати у сумі 353908,60 грн. (за період з 01 жовтня 2016 року по 31 грудня 2016 року - 78068,10 грн., за період з 01 січня 2017 року по 01 листопада 2017 року - 275840,50 грн.)

Правовий механізм переходу прав на землю, пов'язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено у статті 120 Земельного кодексу України.

Виходячи зі змісту зазначеної статті, норма щодо переходу права на земельну ділянку у разі переходу права на будинок, будівлю і споруду може бути застосована у випадках, якщо земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні колишнього власника будівлі.

Як вбачається із положень статті 120 Земельного кодексу України, виникнення права власності на об'єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

Водночас за змістом статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Судом встановлено, що відповідач правомірно володіє нежитловою будівлею, розташованою на земельній ділянці по просп. Московський, 118 у м. Харкові. Проте відповідне право щодо вказаної земельної ділянки за відповідачем не зареєстровано.

Згідно статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об*єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що платою за землю є обов*язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідач не є ані власником ані постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб*єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (стаття 14.1.147 Податкового кодексу України).

Податковим кодексом України визначено, що оренда плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов'язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (стаття 14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України).

Відповідач у період з 01 жовтня 2016 року по 31 грудня 2016 року та у період з 01 січня 2017 року по 01 листопада 2017 року не сплачував за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі.

Статтею 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до статті 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Матеріали справи свідчать, що відповідач користується спірною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, а тому відповідно до положень статтей 1212-1214 Цивільного кодексу України повинен відшкодувати позивачу всі доходи, які він одержав або міг одержати від цього майна.

Стаття 1212 Цивільного кодексу України досить широко визначає підстави виникнення зобов'язань у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.

Втім, предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, що виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

За змістом пункту 4 частини третьої статті 1212 Цивільного кодексу України положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовується також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно загальних положень законодавства про відшкодування завданої шкоди таке відшкодування є мірою відповідальності. Разом з тим обов'язок набувача повернути безпідставно набуте (збережене) майно потерпілому не належить до заходів відповідальності, оскільки боржник при цьому не несе жодних майнових втрат - він зобов'язується повернути тільки майно, яке безпідставно утримував (зберігав). На відміну від зобов'язань, які виникають із завдання шкоди, для відшкодування шкоди за пунктом 4 частини третьої статті 1212 Цивільного кодексу України вина не має значення, оскільки важливий сам факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Відповідно до статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги прокурора є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору у розмірі 5309,00 грн. суд покладає на відповідача та задовольняє клопотання Харківської місцевої прокуратури № 5 про повернення судового збору з Державного бюджету.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 183, 194, 195, 196, 201, 208-210, 217, 218, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія БНК" (61005, м. Харків, майдан Повстання, 16, ) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 7, , розрахунковий рахунок 0002, Банк: ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, , код платежу 24062200) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 353908,60 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія БНК" (61005, м. Харків, майдан Повстання, 16, ) на користь Прокуратури Харківської області (61050, м. Харків, вул. Б. Хмельницького, 4, , банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, код 820172, рахунок 7171, код класифікації видатків бюджету - 2800) 11273,23 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статтей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, дане рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повне рішення складено 19.07.2018 р.

Суддя ОСОБА_6