ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/843/18
Господарський суд Одеської області у складі судді Лічмана Л.В.,

секретар судового засідання Цісельський К.О.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача: не зявився,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Одесагаз-Постачання до Комунального некомерційного підприємства Біляївської районної ради ,,Біляївський районний центр первинної медико-санітарної допомоги про стягнення 67825,51 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.05.2018 р. прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Одесагаз-Постачання, відкрито провадження у справі № 916/843/18, призначено її розгляд по суті в порядку спрощеного позовного провадження на 13.06.2018 р.

Протокольними ухвалами Господарського суду Одеської області від 13.06.2018 р. у судовому засіданні оголошено перерву до 02.07.2018 р., у судовому засіданні 02.07.2018 р. до 16.07.2018 р.

Сторони повідомлені про час і місце проведення судових засідань, що підтверджується, зокрема, повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно із ст.ст.233,240 ГПК України в судовому засіданні 16.07.2018 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю ,,Одесагаз-Постачання (далі ТОВ ,,Одесагаз-Постачання) звернулось в Господарський суд Одеської області з позовною заявою до Комунального закладу ,,Біляївський районний центр первинної медико-санітарної допомоги про стягнення заборгованості у розмірі 67825,51 грн., з яких: 66133,83 грн. основного боргу, 1554,52 грн. пені та 137,16 грн. 3% річних, вказуючи на неповне виконання відповідачем умов договору на постачання природного газу для споживачів, що не є побутовими (для бюджетних установ та організацій), від 28.02.2017 р. № 008873-БТ (2017) в частині оплати вартості природного газу, поставленого в період з лютого 2017 р. по березень 2018 р.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.06.2018 р. замінено Комунальний заклад ,,Біляївський районний центр первинної медико-санітарної допомоги його правонаступником Комунальним некомерційним підприємством Біляївської районної ради ,,Біляївський районний центр первинної медико-санітарної допомоги (далі Заклад) відповідно до ст.52 ГПК України.

Обґрунтовуючи позов, ТОВ ,,Одесагаз-Постачання посилається на приписи ст.ст.193,216,218,230-232,264,265 ГК України, ст.ст.11-16,258,525,526,530,549,611,625,712 ЦК України, ст.1 Закону України ,,Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, умови названого вище договору, додаткові угоди до нього, акти прийому-передачі природного газу від 28.02.2017 р., 05.04.2017 р., 30.04.2017 р., 31.05.2017 р., 30.06.2017 р., 31.07.2017 р., 31.08.2017 р., 30.09.2017 р., 31.10.2017 р., 30.11.2017 р., 31.12.2017 р., 31.01.2018 р., 28.02.2018 р., 31.03.2018 р., банківські виписки в підтвердження часткового проведення розрахунків тощо.

Заклад у письмовому відзиві на позовну заяву проти її задоволення заперечив, оскільки станом на 31.03.2018 р. заборгованість за спожитий газ у відповідача відсутня. При цьому Заклад повідомив суд про існування ще одного договору, а саме від 19.04.2018 р., на виконання якого також здійснювались поставки газу в період з лютого 2017 р. по березень 2018 р.

Позивач у відповіді на відзив та додаткових письмових поясненнях не погодився з твердженнями відповідача щодо неіснування боргу, зазначивши, що всього природного газу поставлено на 668455,20 грн., у той час як оплачено 602321,37 грн. Окремо ТОВ ,,Одесагаз-Постачання підтвердило наявність двох угод на поставку газу, пояснивши, що з огляду на тотожний предмет регулювання визначення розміру заборгованості здійснено одночасно за обома договорами.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши відповідність доводів сторін фактичним обставинам справи та нормам українського законодавства, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

28.02.2017 р. між ТОВ ,,Одесагаз-Постачання (Постачальник) та Закладом (Споживач) укладено договір № 008873-БТ (2017) (Договір), згідно якого Постачальник постачає Споживачеві природний газ в обсягах і порядку, передбачених Договором, для забезпечення потреб Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість газу і наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором (п.2.1 Договору).

Постачальник зобовязується передати природний газ на пункти споживання, обладнані вузлами обліку та розташовані за адресами: Одеська обл., Біляївський р-н, с. Великий Дальник, вул. Безверхового, 32 (Великодальницька амбулаторія); Одеська обл., Біляївський р-н, с. Усатове, вул. Больнична, 19 (Усатівська амбулаторія) (п.2.4 Договору).

Обсяг спожитого природного газу підтверджується підписаним сторонами актом прийому-передачі природного газу, що оформлюється на підставі даних кожного комерційного вузла обліку, вказаного в п.2.4 Договору (п.3.6 Договору).

Акти прийому-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків Споживача з Постачальником (п.3.9 Договору).

Постачання природного газу здійснюється за ціною, що встановлюється Постачальником та оприлюднюється ним на своєму сайті (п.5.1 Договору).

Вартість послуг по Договору складається з місячних сум вартості договірних обсягів постачання газу Споживачу і орієнтовно складає 350855,83 грн. (п.5.4 Договору).

У разі оплати замовлених обсягів газу до початку місяця поставки, Споживач зобовязується сплатити вартість запланованого обсягу природного газу (номінації) не пізніше ніж за 5 (пять) діб до початку розрахункового періоду. Оплата за природний газ здійснюється Споживачем грошовими коштами шляхом поточного перерахування на розрахунковий рахунок Постачальника 100% вартості запланованих обсягів на підставі рахунка/рахунку-фактури. У випадку недоплати вартості послуг за спожитий у розрахунковому періоді природний газ, Споживач проводить остаточний рахунок не пізніше 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим, на підставі рахунка-фактури та акту приймання-передачі природного газу (п.5.5.1 Договору).

Договір набирає чинності з дня його підписання та укладається у частині постачання природного газу на строк до 31.12.2017 р., а в частині оплат за надані послуги до їх повного здійснення (п.12.1 Договору).

Сторони домовились, що Договір розповсюджує свою дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.01.2017 р., згідно ч.3 ст. 631 ЦК України (п.12.2 Договору).

Додатковою угодою від 18.12.2017 р. № 1 сторони внесли зміни до п.12.1 Договору, виклавши його в наступній редакції: ,,Договір набирає чинності з дня його підписання та укладається у частині постачання природного газу на строк до 31.03.2018 р., а в частині оплат за надані послуги до їх повного здійснення.

Додатковою угодою від 29.01.2018 р. № 2 сторонами збільшено ціну Договору на 70171,17 грн.

Як зазначено Постачальником та не спростовано Споживачем, зрозумівши, що обумовленої в Договорі суми не вистачить для оплати природного газу, який буде спожитий у 2017 р. та перших місяцях 2018 р., сторони уклали договір від 19.04.2017 р. на суму 154335,97 грн. (Договір-2), додаткові угоди від 18.12.2017 р. № 1 та від 29.01.2018 р. № 2 до нього, якими відповідно встановили строк його дії до 31.03.2018 р. та збільшили ціну Договору-2 на 30867,19 грн.

Договір та Договір-2 мають: однаковий субєктний склад; однаковий період постачання природного газу з лютого 2017 р. по березень 2018 р.; однакові пункти споживання, по яким складалися одні акти приймання-передачі природного газу за відповідний місяць; однакові періоди здійснення остаточного розрахунку за спожитий природний газ.

За таких обставин, Постачальником цілком правомірно обєднано обсяги поставленого газу та проведені оплати за обома угодами в один розрахунок.

На виконання умов Договору ТОВ ,,Одесагаз-Постачання у період з лютого 2017 р. по березень 2018 р. поставило до пунктів споживання Закладу природний газ на загальну суму 668455,20 грн., а саме: у лютому 2017 р. 9715 м3 на загальну суму 101793,80 грн.; у березні 2017 р. 5651 м3 на загальну суму 57151,48 грн.; у квітні 2017 р. 6609 м3 на загальну суму 61564,66 грн.; у травні 2017 р. 28 м3 на загальну суму 244,00 грн.; у червні 2017 р. 82 м3 на загальну суму 712,12 грн.; у липні 2017 р. 85 м3 на загальну суму 678,90 грн.; у серпні 2017 р. 85 м3 на загальну суму 678,90 грн.; у вересні 2017 р. 79 м3 на загальну суму 660,18 грн.; у жовтні 2017 р. 2258 м3 на загальну суму 21318,95 грн.; у листопаді 2017 р. 6572 м3 на загальну суму 65987,48 грн.; у грудні 2017 р. 9231 м3 на загальну суму 95566,32 грн.; у січні 2018 р. 10726 м3 на загальну суму 119771,02 грн.; у лютому 2018 р. 7655 м3 на загальну суму 80959,44 грн.; у березні 2018 р. 6581 м3 на загальну суму 61367,95 грн.

Факт поставки товару підтверджується підписаними контрагентами та скріпленими їх печатками актами прийому-передачі природного газу від 28.02.2017 р., 05.04.2017 р., 30.04.2017 р., 31.05.2017 р., 30.06.2017 р., 31.07.2017 р., 31.08.2017 р., 30.09.2017 р., 31.10.2017 р., 30.11.2017 р., 31.12.2017 р., 31.01.2018 р., 28.02.2018 р., 31.03.2018 р.

З метою оплати вартості поставленого природного газу Споживачем перераховано Постачальнику грошові кошти у розмірі 602321,37 грн., про що свідчать банківські виписки та наявні у справі платіжні доручення, за змістом яких: 101793,80 грн. сплачено 07.03.2017 р.; 57151,48 грн. 06.04.2017 р.; 27306,50 грн. 06.04.2017 р.; 34502,16 грн. 14.06.2017 р.; 2069,92 грн. 26.09.2017 р.; 660,18 грн. 12.10.2017 р.; 13501,38 грн. 12.10.2017 р.; 72865,21 грн. 06.11.2017 р.; 939,84 грн. 05.12.2017 р.; 95514,57 грн. 05.12.2017 р.; 51,75 грн. 21.12.2017 р.; 36104,82 грн. 26.12.2017 р.; 58821,40 грн. 26.12.2017 р.; 24844,80 грн. 06.02.2018 р.; 30867,19 грн. 07.03.2018 р.; 45326,37 грн. 07.03.2018 р.

Неоплата Закладом частини вартості поставленого природного газу спричинила звернення ТОВ ,,Одесагаз-Постачання до господарського суду з позовом у рамках провадження у даній справі.

Згідно із приписами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно із приписами ч.ч.1 та 2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В ч.1 ст.692 ЦК України закріплено, що покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що між сторонами виникли господарські зобовязання, підставами яких є письмові Договір та Договір-2 поставки природного газу.

При цьому ТОВ ,,Одесагаз-Постачання як Постачальником виконано належним чином взяті на себе обовязки та поставлено протягом лютого 2017 р. березень 2018 р. природний газ на загальну суму 668455,20 грн., що підтверджується дослідженими в описовій частині рішення актами прийому-передачі природного газу.

В свою чергу Закладом як Споживачем в порушення приписів ст.ст.525,526,610, 629,692,712 ЦК України, ст.193 ГК України та умов договорів оплачено вартість поставленого газу на суму 602321,37 грн., не дивлячись на те, що з урахуванням ч.1 ст.530 ЦК України, ч.1 ст.692 ЦК України та п.5.5.1 угод строк виконання зобовязання на суму 66133,83 грн. також настав.

Враховуючи викладене, господарський суд задовольняє позовну вимогу про стягнення основного боргу в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.548 ЦК України виконання зобовязання (основного зобовязання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

В силу ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

В ст.549 ЦК України надано визначення неустойки (штрафу, пені), під якою слід розуміти грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

За змістом п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом V Договору, Споживач зобовязується сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу… (п.8.2.1 Договору та Договору-2).

Крім того згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням наведеного та того, що матеріалами справи підтверджено факт неналежного виконання відповідачем грошового зобовязання по оплаті вартості поставленого природного газу, господарський суд дійшов висновку, що Заклад має сплатити:

- 1554,52 грн. пені, з яких: 239,73 грн. нараховано на суму 4765,88 грн. (непогашена частина боргу за лютий 2018 р.) за період з 11.03.2018 р. по 03.05.2018 р.; 1314,79 грн. нараховано на суму 61367,95 грн. (непогашений борг за березень 2018 р.) за період з 11.04.2018 р. по 03.05.2018 р.;

- 137,16 грн. 3% річних, з яких: 21,15 грн. нараховано на суму 4765,88 грн. (непогашена частина боргу за лютий 2018 р.) за період з 11.03.2018 р. по 03.05.2018 р.; 116,01 грн. нараховано на суму 61367,95 грн. (непогашений борг за березень 2018 р.) за період з 11.04.2018 р. по 03.05.2018 р.

Відтак, позов про стягнення пені та 3% річних також слід задовольнити повністю.

Доводи відповідача щодо відсутності у нього заборгованості за спожитий газ не доведені наявними у справі доказами.

Надане відповідачем платіжне доручення від 04.12.2017 р. № 400 на суму 3908,79 грн. не приймається судом в якості належного доказу часткової оплати заявлених до стягнення коштів, оскільки за ним відшкодовано збитки за перевищення обсягу спожитого природного газу, про що свідчить призначення платежу цього розрахункового документа.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.129,232,233,238,240,241 ГПК України, вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства Біляївської районної ради ,,Біляївський районний центр первинної медико-санітарної допомоги (67600, Одеська обл., м. Біляївка, вул. Московська, буд. 30-Б, код 38617509) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Одесагаз-Постачання (65003, м. Одеса, вул. Одарія, буд. 1, код 39525257) 66133/шістдесят шість тисяч сто тридцять три/ грн. 83 коп. основного боргу, 1554/одна тисяча пятсот пятдесят чотири/ грн. 52 коп. пені, 137/сто тридцять сім/ грн. 16 коп. 3% річних та 1762/одна тисяча сімсот шістдесят дві/ грн. 00 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання його повного тексту і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 20 липня 2018 р.

Суддя Л.В. Лічман