ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" липня 2018 р. Справа № 924/179/18

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Грамчука І.В., розглянувши матеріали

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м.Київ

до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку по проспекту Миру, 94 Б "Вишневе", м. Хмельницький

про стягнення 44 844,78 грн. з яких: 29913,54 грн. пені, 2430,67 грн. 3% річних, 12500,57 грн. - інфляційні втрати

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю

від відповідача не з'явився

В судовому засіданні відповідно до ч.1 ст.240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Публічне акціонерне товариство „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України м.Київ звернулось до господарського суду Хмельницької області з позовом до відповідача Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку по проспекту Миру, 94 Б "Вишневе" про стягнення 44 844,78 грн. з яких: 29913,54 грн. пені, 2430,67 грн. 3% річних, 12500,57 грн. - інфляційні втрати.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання договору купівлі - продажу природного газу №3409/15-ТЕ-34 від 31.12.2014р.

Позивач в засіданнях суду позов підтримав та наполягав на його задоволенні.

Відповідач у відзиві на позов від 30.05.2018р. зазначає, що вимоги позивача являються безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Окрім того статтею 258 Цивільного кодексу строк позовної давності щодо вимог стягнення штрафу, пені встановлено 1 рік.

Наголошує на тому, що ПАТ «НК «Нафтогаз» не здійснював жодних списань за договором, окрім погашення основної заборгованості, що вказує на відсутність претензій з боку позивача щодо виконання умов договору.

Вважає, що факт належного виконання умов договору підтверджує подальші дії позивача із заключення нового договору купівлі-продажу природного газу №2038/16-ТЕ-34 від 21.12.2015р.

Стверджує, що ПАТ «НК» Нафтогаз» порушило умови п.3.4 договору, чим створило умови для виникнення підстав щодо несвоєчасної оплати для здійснення остаточного розрахунку.

Звертає увагу на те, що ПАТ «НК» Нафтогаз» не здійснював повернення коштів та не застосував передбачених договором забезпечувальних заходів, відповідач з урахуванням відсутності актів здійснював належне виконання умов договору.

Вважає, що ПАТ «НК»Нафтогаз» безпідставно здійснювало нарахування інфляційних витрат та 3% річних, оскільки договором в п. 7.2 чітко встановлено що, у разі невиконання покупцем умов п.6.1 договору, а також встановлений обов'язок сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки Нацбанку України, що свідчить про суперечність позовних вимог умовам договору.

Просить суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

31.12.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Національною акціонерною компанією „Нафтогаз України та Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Вишневе" укладено договір №3409/15-ТЕ-34 купівлі-продажу природного газу.

Відповідно до п. 1.1. договору Продавець зобов'язується передати у власність Покупцю у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ (надалі - газ), на умовах цього Договору.

Згідно з п.1.2. договору газ, що продається за цим договором, використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням.

Пунктом 2.1. Договору визначено, що Продавець передає Покупцеві з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року газ обсягом до 117501 тис. куб. м., у тому числі по місяцях кварталів (тис. куб. м): січень - 25,222, лютий - 16,996, березень - 18,406, квітень - 9,192, травень -0,882, червень 0, липень - 0, серпень -0, вересень - 0, жовтень - 11,455, листопад - 14,319, грудень -21,029.

У відповідності до п. 3.1. договору передбачено, що право власності на газ переходить від Продавця до Покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ Покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов'язану з правом власності на газ.

Покупець до 15 числа місяця, що передує місяцю поставки газу, надає Продавцю належним чином оформлену заявку на планові обсяги використання газу на наступний місяць, підписану уповноваженою особою. Плановий обсяг поставки підтверджується Продавцем та доводиться до відома газотранспортних підприємств в електронному вигляді оператором ЄГТСУ на відповідний місяць поставки (п.3.1.2. Договору).

Відповідно до п. 3.3. договору приймання - передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу Покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу Покупця.

Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, Покупець зобов'язується надати Продавцеві підписані та скріплені печатками Покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання - передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути Покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між Сторонами (п. 3.4. договору).

Згідно п. 4.1 Договору, кількість газу, яка подається покупцеві, визначається за показами комерційних вузлів обліку газу покупця.

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що ціна (граничний рівень ціни) на газ і тарифи на його транспортування установлюються уповноваженим державною владою України органом.

Ціна за 1000 куб. м природного газу становить 1091,00 грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість. До сплати за 1000 куб.м. природного газу - 1091,00 грн., крім того ПДВ - 20% - 218,20 грн., всього з ПДВ - 1309,20 грн. (п.5.2 договору).

Відповідно до п.6.1. договору оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа включно місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно п.6.3. договору оплата за газ здійснюється з поточного рахунка із спеціальним режимом використання покупця на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця кожного банківського дня розрахункового місяця згідно з нормативами перерахування коштів, затвердженими відповідною постановою уповноваженого органу, та зараховується як оплата за газ, поставлений продавцем покупцю в порядку, визначеному нормами чинного законодавства.

Сторони погоджуються, що при перерахуванні коштів в призначенні платежу посилання на номер договору є обов'язковим.

У разі якщо на поточний рахунок із спеціальним режимом використання покупця надходить недостатньо коштів для своєчасної оплати використаного природного газу, покупець зобов'язується здійснити будь-які дії в межах чинного законодавства для виконання пункту 6.1 цього договору.

У відповідності до п. 7.2. договору у разі невиконання Покупцем умов пункту 6.1. цього Договору, продавець має право не здійснювати поставку газу покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання покупцем пункту 6.1 договору він зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченного платежу за кожний день прострочення платежу.

Строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється у 5 років. (п.9.3 договору).

Пунктом 11 договору визначено, що договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін, діє в частині реалізації газу до 31.12.14р., а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Договір підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками.

31.03.2015р. сторони підписали Додаткову угоду №1 до договору купівлі-продажу природного газу від 31.12.2014р. №3409/15-ТЕ-34, якою було викладено в іншій редакції п. 5.2 статті 5 договору (зокрема відповідно до п. 5.2. договору у новій редакції сторони погодили, що ціна за 1000 куб.м природного газу становить 2495,25 грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість. До сплати за 1000 куб. м природного газу 2495,25 грн., крім того ПДВ 20% - 499,05 грн., всього з ПДВ 2994,30 грн.).

27.07.2015р. сторони підписали Додаткову угоду №2 до договору купівлі-продажу природного газу від 31.12.2014р. №3409/15-ТЕ-34, якою було викладено в іншій редакції п. 5.2 статті 5 договору (зокрема відповідно до п. 5.2. договору у новій редакції сторони погодили, що ціна за 1000 куб.м природного газу становить 2994,30 грн., в т.ч.: - тариф на транспортування природного газу магістральними трубопроводами 122,70 грн., крім того ПДВ 20% - 24,54 грн., всього з ПДВ 147,24 грн., - тариф на транспортування природного газу розподільними трубопроводами 540,80 грн. (в т.ч. вартість газу на виробничо-технологічні витрати та власні потреби, що враховано в структурі тарифу з транспортування природного газу розподільними трубопроводами, встановленого постановою НКРЕКП), крім того ПДВ 20% -108,16 грн., всього з ПДВ 648,96 грн., - збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ (2%)- 35,92 грн., крім того ПДВ 20% - 7,18 грн., всього з ПДВ 43,10грн.

Ціна за 1000 куб. м природного газу, як товару, становить 1795,83 грн., крім того ПДВ 20% -359,17 грн., всього з ПДВ 2155,00 грн.

До сплати за 1000 куб.м природного газу 2495,25 грн., крім того ПДВ 20% - 499,05грн., всього з ПДВ 2994,30 грн.)

30.07.2015р. сторони підписали Додаткову угоду №3 до договору купівлі-продажу природного газу від 31.12.2014р. №3409/15-ТЕ-34, якою було викладено в іншій редакції п. 6.3 статті 6 договору (зокрема відповідно до п. 6.3. договору у новій редакції сторони погодили, що за наявності заборгованості у покупця за цим договором продавець зараховує кошти, що надійшли від покупця, як погашення заборгованості за газ, поставлений в минулі періоди по цьому договору, в порядку календарної черговості виникнення заборгованості. Кошти, які надійшли від покупця будуть зараховані, як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором).

21.10.2015р. сторони підписали Додаткову угоду №4 до договору купівлі-продажу природного газу від 31.12.2014р. №3409/15-ТЕ-34, якою було викладено в іншій редакції п. 6.3 статті 6 договору (зокрема відповідно до п. п. 5.2 статті 5 договору (зокрема відповідно до п. 5.2. договору у новій редакції сторони погодили, що ціна за 1000 куб.м природного газу становить 1770,74 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування і розподіл природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%;

- податок на додану вартість за ставкою 20%.

Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними трубопроводами 689,10 грн., крім того ПДВ 20% - 137,82 грн., всього з ПДВ 826,92 грн. В структурі тарифу на транспортування природного газу розподільними трубопроводами 540,80 грн. (в т.ч. вартість газу на виробничо-технологічні витрати та власні потреби, що враховано в структурі тарифу з транспортування природного газу розподільними газопроводами, затвердженого постановою НКРЕКП, враховано вартість газу на виробничо-технологічні витрати та власні потреби газорозподільного підприємства.

До сплати за 1000 куб.м природного газу 2495,25 грн., крім того ПДВ 20% - 499,05грн., всього з ПДВ 2994,30 грн.)

30.11.2015р. сторони підписали Додаткову угоду №5 до договору купівлі-продажу природного газу від 31.12.2014р. №3409/15-ТЕ-34, якою викладено в іншій редакції статтю 12 договору „Адреса та реквізити сторін.

На виконання умов договору від 31.12.2014р. Продавець передав, а Покупець отримав природний газ., що підтверджується актами прийому-передачі природного газу від 31 січня 2015 року на суму 19857,95 грн., 28 лютого 2015 року на суму 17699,07 грн., 31 березня 2015 року на суму 12377,18 грн., 30 квітня 2015 року на суму 7264,18 грн., 31 жовтня 2015р. на суму 14776,87 грн., 30 листопада 2015 року на суму 30829,30 грн., 31 грудня 2015 року на суму 22969,29 грн.

Відповідач розрахувався з ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за отриманий газ в повному обсязі, що підтверджується наданою позивачем довідкою на суму 125773,84 грн.

Враховуючи несвоєчасність розрахунків з позивачем, останній звернувся до суду із позовом про стягнення 44 844,78 грн. з яких: 29913,54 грн. пені, 2430,67 грн. 3% річних, 12500,57 грн. - інфляційні втрати.

Досліджуючи надані докази, аналізуючи міркування та заперечення сторін, оцінюючи їх в сукупності, судом враховується наступне.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

В силу зобовязання боржник зобовязаний вчинити на користь кредитора певну дію, в тому числі сплатити борг, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України).

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Невиконання зобовязання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобовязання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи несвоєчасні розрахунки відповідача з позивачем щодо оплати отриманого газу, позивач звернувся до суду із позовом 44 844,78 грн. з яких: 29913,54 грн. пені, 2430,67 грн. 3% річних, 12500,57 грн. - інфляційних втрат згідно поданого розрахунку.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що за відповідачем в період за січень 2015р., лютий 2015р., березень 2015р., квітень 2015р., жовтень 2015р., листопад 2015р., грудень 2015р. рахувалася заборгованість за отриманий, згідно договору від 31.12.2014р. №3409/15-ТЕ-34 природний газ (відповідно до актів прийому-передачі природного газу від 31 січня 2015 року на суму 19857,95 грн., 28 лютого 2015 року на суму 17699,07 грн., 31 березня 2015 року на суму 12377,18 грн., 30 квітня 2015 року на суму 7264,18 грн., 31 жовтня 2015р. на суму 14776,87 грн., 30 листопада 2015 року на суму 30829,30 грн., 31 грудня 2015 року на суму 22969,29 грн.) на загальну суму 125773,84 грн., яка оплачена відповідачем.

У зв'язку з несвоєчасною оплатою відповідачем вартості спожитого газу, позивач відповідно до ст. 625 ЦК України нарахував відповідачу 2430,67 грн. 3% річних, 12500,57 грн. інфляційних втрат.

Зі змісту ст. 625 ЦК України вбачається, що зобов'язання сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, є втратами пов'язаними з інфляційними процесами в державі за час прострочення виконання зобов'язання боржником, а три процента річних є за своєю правовою природою платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником.

Перевіривши нарахування 2430,67 грн. 3% річних, суд доходить висновку, що останні здійсненні правомірно, в межах можливих нарахувань, а тому позовні вимоги щодо стягнення нарахування 2430,67 грн. 3% річних підлягають задоволенню.

Щодо стягнення 12500,57 грн. інфляційних втрат, позивачем допущено помилку щодо нарахування за зобов'язаннями жовтня 2015р., а саме за період з 01.12.2015р. по 31.03.2016р. з суми 14776,87 грн. нараховано 855,48 грн. замість 326,85 грн. інфляційних втрат та за період з 01.04.2016р. по 30.09.2016р. з суми 6776,87 грн. нараховано суму 369,15 грн., замість 327,78грн.

А тому правомірним нарахуванням інфляційних втрат є 11930,57 грн.

В частині стягнення 570,00 грн. інфляційних втрат необхідно відмовити.

Відповідно до п.7.2. статті 7 Договору визначено, що у разі невиконання Покупцем умов цього Договору він зобов'язується сплатити Продавцю крім суми заборгованості пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Щодо строку позовної давності сторони в договорі погодили п.9.3 строк, у межах якого Сторони можуть звертатися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим Договором, (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 (п'ять) років, на підставі вищевикладеного, сторони самостійно, письмово, погодили збільшену позовну давність.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом неустойки є грошова сума, рухоме і нерухоме майно, а частина 2 - якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Стаття 230 Господарського кодексу України передбачає, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано

Позивачем заявлено до стягнення 29913,54 грн. пені згідно наданого розрахунку.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок пені, суд доходить висновку, що він здійснений правомірно, в межах можливих нарахувань, а тому позовні вимоги щодо стягнення 29913,54 грн. пені підлягають задоволенню.

Також судом звертається увага на те, що доводи відповідача викладені у відзиві на позов, не можуть слугувати підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені, оскільки пунктом 9.3 договору сторони обумовили, що строк у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 років. Тому в будь-якому разі застосування строку позовної давності є безпідставним, оскільки позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. (ст.257 ЦК України).

Статтею 259 ЦК України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. (ст.261 ЦК України).

Відповідно до ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Відповідно ст.13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.ст. 76,77,78,79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховується, що згідно ч.1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Враховуючи вищенаведене, позов Публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України м. Київ до об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Вишневе", м. Хмельницький про стягнення 44844,78 грн., з яких 29913,54 грн. пені, 2430,67 грн. 3% річних, 12500,57 грн. інфляційних втрат підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 123, ч.4 п.3 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241, Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м.Київ до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку по проспекту Миру, 94 Б "Вишневе", м. Хмельницький про стягнення 44 844,78 грн. з яких: 29913,54 грн. пені, 2430,67 грн. 3% річних, 12500,57 грн. - інфляційні втрати задовольнити частково.

Стягнути з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку по проспекту Миру, 94 Б "Вишневе", (АДРЕСА_1, код 37152496) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, код 20077720) 29913,54 грн. (двадцять дев'ять тисяч дев'ятсот тринадцять гривень 54 коп.) пені, 2430,67 грн. (дві тисячі чотириста тридцять гривень 67 коп.) - 3% річних, 11930,57 грн. (одинадцять тисяч дев'ятсот тридцять гривень 57 коп.) інфляційних втрат, 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривни 00 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

В решті вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. (ч.1, 2 ст. 256 ГПК України).

Повний текст рішення складено 18.07.2018р.

Суддя І.В. Грамчук

Віддрук. 3 прим. : 1 - до справи, 2 - позивачу, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,6 3 - відповідачу. АДРЕСА_2.