РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.07.2018Справа № 910/3128/18

Господарський суд міста Києва у складі: головуючий - суддя Князьков В.В.,

при секретарі судового засідання Ліпіної В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Артполкомплект", м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Академія сучасного розвитку", м.Київ

про стягнення 113 954,14 грн.,

За участю представників:

від позивача: від відповідача: Щербина Г.В. не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Артполкомплект" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Академія сучасного розвитку" про розірвання договору оренди №01-О-2015 від 20.01.2015 та стягнення 113 612,03 грн., з яких: заборгованість з орендної плати - 37 200,00 грн., пеня - 6 023,91 грн., 3% річних - 650,70 грн., інфляційні втрати - 2 537,42 грн., а також неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення - 67 200,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2018 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Артполкомплект" залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків, який становить десять днів з дня отримання ухвали суду. Вказану ухвалу суду отримано позивачем 30.04.2018.

10.05.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю "Артполкомплект" подано до суду заяву про усунення недоліків в позовній заяві та просить стягнути з відповідача 113 954,14 грн., з яких: заборгованість з орендної плати - 37 200,00 грн., пеня - 6 014,88 грн., 3% річних - 649,63 грн., інфляційні втрати - 2 889,63 грн., а також неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення - 67 200,00 грн

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем прийнятих на себе зобов'язань за договором оренди нежитлового приміщення №01-О-2015 від 20.01.2015 в частині сплати орендної плати за період з січня по жовтень 2017 року на суму 37 200,00 грн., що стало підставою для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат. Крім того, за твердженнями позивача, договір оренди №01-О-2015 від 20.01.2015 було достроково розірвано, однак відповідач не повернув за актом-приймання передачі орендоване нерухоме майно, у зв'язку з чим орендодавцем нараховано неустойку в розмірі подвійної орендної плати за період з листопада 2017 по лютий 2018 року.

Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Частиною 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.05.2018 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) учасників справи. Розгляд справи призначено на 27.06.2018.

27.06.2018 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Артполкомплект" надійшли додаткові письмові пояснення б/н від 27.06.2018.

27.06.2018 суд ухвалив відкласти судове засідання на 04.07.2018.

Представник відповідача у судові засідання 27.06.2018 та 04.07.2018 не з'явився. У визначений судом строк відзив на позовну заяву не надав.

При цьому, за висновками суду, відповідач вважається належним чином повідомленим судом про відкриття провадження у справі №910/3128/18, виходячи з наступного.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі №910/3128/18 та необхідність подання відзиву на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвалу суду про відкриття провадження у справі від 14.05.2018 та ухвала про виклик у судове засідання від 27.06.2018 було направлено судом рекомендованими листами з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03065, м.Київ, бульвар Івана Лепсе, будинок 31.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 14.05.2018 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

У судовому засіданні 04.07.2018 судом підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписом ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

20.01.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Артполкомплект" (далі по тексту - позивач, орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Академія сучасного розвитку" (далі по тексту - відповідач, орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення №01-О-2015.

За змістом п.2.1. договору, орендодавець зобов'язується в строк до 40 календарних днів з дати укладення цього договору передати орендарю, а орендар зобов'язується прийняти від орендодавця у тимчасове платне користування - найм (оренду) приміщення на строк та на умовах, викладених в цьому договорі, з метою розміщення аптеки.

Відповідно до п.1.1. договору №01-О-2015 від 20.01.2015, «Приміщення» - це частина нежитлового приміщення загальною площею 60 кв.м., що розташоване за адресою: м.Київ, вул.Закревського, 9, у відповідності з планом - схемою частини будівлі (витягу із технічного паспорту БТІ), наведеному в додатку №1 до цього договору та майно, яке знаходиться у приміщенні за переліком наведеному у додатку №2 до цього договору, що є його невід'ємними частинами цього договору.

Згідно п.3.1. договору оренди нежитлового приміщення, починаючи з дати початку оренди (дата підписання сторонами акту приймання-передачі приміщення) та в подальшому плата за користування приміщення за один повний календарний місяць оренди складає 7 800,00 грн., без ПДВ.

За змістом п.3.4. договору, орендодавець має право в односторонньому порядку змінювати розмір орендної плати у випадку введення нових та/або ставок існуючих податків, зборів (інших обов'язкових платежів, що впливають на розмір орендної плати за користування приміщенням.

Пунктом 3.2. договору №01-О-2015 від 20.01.2015 передбачено, що протягом всього строку оренди, орендна плата сплачується орендарем на розрахунковий рахунок орендодавця авансом щомісячно не пізніше 15-го числа місяця, за який здійснюється оплата.

Відповідно до п.3.5 договору, інші платежі за користування приміщенням (компенсація комунальних платежів) орендар сплачує орендодавцю у строк до 10 числа місяця наступного за тим, за який здійснюється оплата на підставі акту-розрахунку наданого орендодавцем. Орендар компенсує орендодавцю вартість комунальних послуг, починаючи з моменту підписання цього договору.

Згідно із ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов, зокрема, договору та вимог зазначених Кодексів.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, відповідно до акту приймання-передачі від 28.02.2015 позивач передав відповідачу у тимчасове платне користування частину нежитлового приміщення загальною площею 60 кв.м., що розташоване за адресою: м.Київ, вул.Закревського, 9, та майно, згідно переліку, що додається.

Враховуючи положення укладеного договору та приймаючи до уваги підписання сторонами акту від 28.02.2015, суд дійшов висновку стосовно належного виконання позивачем обов'язку щодо надання Товариству з обмеженою відповідальністю "Академія сучасного розвитку" у тимчасове платне користування частину нежитлового приміщення загальною площею 60 кв.м., що розташоване за адресою: м.Київ, вул.Закревського, 9.

За приписами ч.1 ст.283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Аналогічні положення містяться в ст.759 Цивільного кодексу України.

За змістом ч.3 ст.285 Господарського кодексу України орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі вплачувати орендну плату.

Частиною 1 ст.762 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

За змістом п.п.3.1., 3.2. договору №01-О-2015 від 20.01.2015, починаючи з дати початку оренди (дата підписання сторонами акту приймання-передачі приміщення) та в подальшому плата за користування приміщення за один повний календарний місяць оренди складає 7 800,00 грн., без ПДВ. Орендна плата сплачується орендарем на розрахунковий рахунок орендодавця авансом щомісячно не пізніше 15-го числа місяця, за який здійснюється оплата.

Одночасно, за твердженнями позивача, у зв'язку із збільшенням ставок існуючих податків, зборів (інших обов'язкових платежів), останній керуючись п.3.4. договору оренди передав відповідачу додаткову угоду до договору №01-О-2015 від 20.01.2015, якою зазначено, що починаючи з 01.01.2017 та в подальшому плата за користування приміщенням за один повний календарний місяць складає 8 400,00 грн.

Відповідачем повідомлення про збільшення орендної плати було проігноровано, внаслідок чого за період з січня по жовтень 2017 у Товариства з обмеженою відповідальністю "Академія сучасного розвитку" наявна заборгованість за договором оренди №01-О-2015 від 20.01.2015 у розмірі 37 200,00 грн.

Проте, твердження позивача стосовно повідомлення відповідача про збільшення орендної плати суд до уваги не приймає, оскільки в матеріалах справи №910/3128/18 відсутні докази, які підтверджують отримання відповідачем додаткової угоди від 20.01.2017 про внесення змін та доповнення до договору оренди №01-О-2015 від 20.01.2015.

У зв'язку з цим, суд дійшов висновку, що орендна плата за користування приміщення за один повний календарний місяць оренди залишилась незмінною та складає 7 800,00 грн.

Враховуючи вказані положення укладеного між сторонами договору оренди, відповідач в період з січня по жовтень 2017 зобов'язаний був оплатити:

- за січень 2017р. - 7 800,00 грн. в строк до 15.01.2017р.;

- за лютий 2017р. - 7 800,00 грн. в строк до 15.02.2017р.;

- за березень 2017р. - 7 800,00 грн. в строк до 15.03.2017р.;

- за квітень 2017р. - 7 800,00 грн. в строк до 15.04.2017р.;

- за травень 2017р. - 7 800,00 грн. в строк до 15.05.2017р.

- за червень 2017р. - 7 800,00 грн. в строк до 15.06.2017р.;

- за липень 2017р. - 7 800,00 грн. в строк до 15.07.2017р.;

- за серпень 2017р. - 7 800,00 грн. в строк до 15.08.2017р.;

- за вересень 2017р. - 7 800,00 грн. в строк до 15.09.2017р.;

- за жовтень 2017р. - 7 800,00 грн. в строк до 15.10.2017р.

Як встановлено, в період з січня по червень 2017 відповідачем здійснено оплату оренди приміщення відповідно до договору №01-О-2015 від 20.01.2015 у розмірі 46 800,00 грн.

Вказані обставини також підтверджуються наявними в матеріалах справи банківськими виписками (арк.справи 88-97) та довідкою позивача про стан розрахунків по орендній платі та компенсації комунальних послуг за 2017 рік (арк.справи 77).

Проте, всупереч зазначеного договору та нормам діючого законодавства відповідач орендну плату за період з липня 2017 по жовтень 2017 у встановлений договором строк не оплатив.

Позивач листами №1/08/2017 від 17.08.2017, №1/09/2017 від 18.09.2017 та №1/10/2017 від 23.10.2017 звернувся до відповідача з вимогою про розірвання договору оренди №01-О-2015 від 20.01.2015, а також звільнення та передачі орендованого приміщення і майна 31.10.2017.

02.10.2017 відповідачем надано гарантійний лист, за змістом якого останній гарантує повну оплату заборгованості за оренду перед ТОВ "Артполкомплект" згідно договору оренди нежитлового приміщення №01-О-2015 від 20.01.2015 не пізніше 30.10.2017 року.

Як вказує позивач, 31.10.2017 відповідачем було звільнено орендоване приміщення, однак заборгованість за договором оренди не сплачено.

10.11.2017 позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Академія сучасного розвитку" з претензією №2/11/2017 про сплату заборгованості з орендної плати і компенсації комунальних платежів. Однак, вказана претензія залишена відповідачем без виконання.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги виконання позивачем своїх обов'язків щодо надання відповідачу в оренду спірного приміщення, а також відсутність з боку відповідача платежів по орендній платі за період з липня 2017 по жовтень 2017, суд дійшов висновку щодо наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю "Академія сучасного розвитку" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Артполкомплект" основної заборгованості в сумі 31 200,00 грн. (7 800,00 грн. х 4 місяця).

Одночасно, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені за період з 16.01.2017 по 15.03.2018 у розмірі 6 014,88 грн.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

За змістом ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п.5.2. договору оренди нежитлового приміщення №01-О-2015 від 20.01.2015 у випадку неналежної чи несвоєчасної сплати орендної плати орендар зобов'язується сплатити орендодавцю пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу, за кожний день прострочки (але не більше подвійної облікової ставки НБУ).

Розрахунок пені здійснюється за формулою: Пеня = С х 2УСД х Д : 100, (де С - сума заборгованості за період, 2 УСД - подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення, Д - кількість днів прострочення).

У п. 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. за №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» зазначено, що з огляду на вимоги Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з'ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов'язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов'язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).

Таким чином, керуючись діючим законодавством, позивачем нараховано та пред'явлено до стягнення пеню за період з 16.01.2017 по 15.03.2018 у розмірі 6 014,88 грн.

Проте, за висновками суду, розрахунок суми пені, проведений позивачем, не є арифметично вірним, суперечить вимогам діючого законодавства та фактичним обставинам справи враховуючи наступне:

Встановлено, що відповідач мав оплатити:

- за січень 2017р. - 7 800,00 грн. в строк до 15.01.2017р. (пеня нараховується з 16.01.2017р.);

- за лютий 2017р. - 7 800,00 грн. в строк до 15.02.2017р. (пеня нараховується з 16.02.2017р.);

- за березень 2017р. - 7 800,00 грн. в строк до 15.03.2017р. (пеня нараховується з 16.03.2017р.);

- за квітень 2017р. - 7 800,00 грн. в строк до 15.04.2017р. (пеня нараховується з 16.04.2017р.);

- за травень 2017р. - 7 800,00 грн. в строк до 15.05.2017р. (пеня нараховується з 16.05.2017р.)

- за червень 2017р. - 7 800,00 грн. в строк до 15.06.2017р. (пеня нараховується з 16.06.2017р.);

- за липень 2017р. - 7 800,00 грн. в строк до 15.07.2017р. (пеня нараховується з 16.07.2017р.);

- за серпень 2017р. - 7 800,00 грн. в строк до 15.08.2017р. (пеня нараховується з 16.08.2017р.);

- за вересень 2017р. - 7 800,00 грн. в строк до 15.09.2017р. (пеня нараховується з 16.09.2017р.);

- за жовтень 2017р. - 7 800,00 грн. в строк до 15.10.2017р. (пеня нараховується з 16.10.2017р.)

Таким чином, враховуючи визначений позивачем період нарахування пені, з урахуванням вимог ст.232 Господарського кодексу України, а також приймаючи до уваги дати сплати відповідачем орендний платежів, судом встановлено, що загальний розмір пені за період з 16.01.2017 по 15.03.2018 становить 4 974,47 грн.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв'язку із порушенням відповідачем строків оплати оренди позивач на підставі ст.625 Цивільного кодексу України звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 649,63 коп. та інфляційних втрат у розмірі 2 889,63 грн.

Розрахунок 3% річних здійснюється за формулою: сума санкцій = С х 3 х Д : 365 : 100, (де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, судом встановлено, що загальний розмір 3% річних за період з 16.01.2017 по 15.03.2018 становить 602,32 грн.

У зв'язку з цим, вимоги про стягнення з відповідача 3% річних підлягають частковому задоволенню у розмірі 602,32 грн.

Одночасно, сукупний індекс інфляції розраховується за формулою: ИИс = (ИИ1:100) х (ИИ2:100) х (ИИ3:100) х ... (ИИZ:100), (де ИИ-1 - індекс інфляції за первий місяць прострочення, ИИ-2 - індекс інфляції за другий місяць прострочення, ......, ИИ-Z - індекс інфляції за останній місяць прострочення).

Згідно листа №62-97р від 03.04.1997р. Верховного Суду України „Рекомендації відносно порядку застосування індексу інфляції при розгляді судових справ" індекс інфляції розраховується на місяць. При цьому, індекс інфляції за місяць, в якому виникло право вимоги, береться до уваги лише у разі, якщо право вимоги виникло в першій половині відповідного місяця, а індекс інфляції за місяць, в якому зобов'язання припинилося, береться до уваги лише в разі, коли зобов'язання припинилося в другій половині місяця.

Таким чином, керуючись діючим законодавством, позивачем нараховано та пред'явлено до стягнення інфляційні втрати з січня 2017 року по лютий 2018 року в сумі 2 889,63 грн.

Проте, перевіривши розрахунок, судом встановлено, що сума інфляційних втрат за вказаний період становить 2 141,14 грн.

Таким чином, вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню у розмірі 2 141,14 грн.

Позовні вимоги в частині стягнення неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за період з листопада 2017 року по лютий 2018 року в розмірі 67 000,00 грн. не підлягають задоволенню, з огляду на таке:

Згідно із статтею 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Частиною 1 статті 614 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Таким чином неустойка, стягнення якої передбачено частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і для притягнення наймача, який порушив зобов'язання, до такої відповідальності необхідна наявність його вини (умислу або необережності) відповідно до вимог статті 614 Цивільного кодексу України.

Проте, як встановлено, 31.10.2017 відповідачем було звільнено орендоване приміщення, що розташоване за адресою: м.Київ, вул.Закревського, 9. Вказані обставини також підтверджуються з боку позивача.

При цьому, не підписання відповідачем акту приймання-передачі нежитлового приміщення не може бути підставою для нарахування неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю в розумінні ст.785 Цивільного кодексу України, оскільки відповідач за період з листопада 2017 року по лютий 2018 року у вказаному приміщенні не знаходився та фактично не користувався.

Враховуючи, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, у відповідності до вимог ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у повністю.

Керуючись ст.ст.129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Артполкомплект" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Академія сучасного розвитку" про стягнення 113 954,14 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Академія сучасного розвитку" (03065, м.Київ, бульвар Івана Лепса, 31; ідентифікаційний код 33886304) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Артполкомплект" (02217, м.Київ, вул.Закревського, 9; ідентифікаційний код 24728947) заборгованість з орендної плати в сумі 31 200 (тридцять одна тисяча двісті) грн. 00 коп., пеню в сумі 4 974 (чотири тисячі дев'ятсот сімдесят чотири) грн. 47 коп., 3% річних в сумі 602 (шістсот дві) грн. 32 коп., інфляційні втрати в сумі 2 141 (дві тисячі сто сорок одна) грн. 14 коп.; судовий збір у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

3. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 11.07.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 16.07.2018.

Суддя В.В. Князьков