ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року

м. Київ

Справа № 5023/3164/12

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Студенець В.І. - головуючий, Баранець О.М., Стратієнко Л.В.

розглянувши у порядку письмового провадження матеріали касаційної скарги Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

на ухвалу Господарського суду Харківської області

(суддя - Савченко А.А.)

від 10.11.2017

та постанову Харківського апеляційного господарського суду

(головуючий - Ільїн О.В., судді: Россолов В.В., Хачатрян В.С.)

від 14.12.2017

за скаргою Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області

у справі № 5023/3164/12

за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі"

про стягнення 2 467 936, 33грн,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст скарги Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

1.1. Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулась до Господарського суду Харківської області із скаргою на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про:

- визнання незаконними дій відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, які полягають у винесенні постанови ВП № 35259894 про зупинення вчинення виконавчих дій від 14.07.2017 з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 09.10.2012 у справі № 5023/3164/12;

- визнання недійсною постанови ВП № 35259894 про зупинення вчинення виконавчих дій від 14.07.2017 з примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області від 09.10.2012 у справі № 5023/3164/12;

- зобов'язання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області вжити всі заходи для фактичного повного виконання рішення суду у даній справі.

1.2. Скарга обґрунтована тим, що державний виконавець, приймаючи постанову про зупинення вчинення виконавчих дій не взяв до уваги те, що заборгованість щодо стягнення судового збору не підпадає під дію норм Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", оскільки цим Законом визначено вичерпний перелік заборгованості, виконавче провадження за якою підлягає зупиненню і розширеного тлумачення такого переліку не передбачено.

2. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2.1. Ухвалою Господарського суду Харківської області 10.11.2017 у справі №5023/3164/12 в частині визнання недійсною постанови про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 35259894 від 14.07.2017 з примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області від 09.10.2012 у справі №5023/3164/12 провадження по скарзі припинено на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України. В решті вимог за скаргою відмовлено.

2.2. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 ухвалу Господарського суду Харківської області 10.11.2017 у справі №5023/3164/12 залишено без змін.

2.3. У справі, що переглядається суди попередніх інстанцій встановили такі обставини:

- рішенням Господарського суду Харківської області від 27.09.2012, яке набрало законної сили, стягнуто з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 2226644,11 грн боргу за поставлений природний газ, 84229,49 грн пені, 22838,44 грн інфляційних, 49994,79 грн 3% річних та 49358,73 грн витрат по сплаті судового збору;

- на виконання рішення 09.10.2012 судом видано відповідний наказ;

- державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області 16.11.2012 відкрите виконавче провадження № 35259894 з виконання наказу господарського суду Харківської області по справі № 5023/3164/12 про стягнення з боржника на користь ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", 2226644,11 грн боргу за природний газ, 84229,49 грн пені, 22838,44 грн інфляційних, 49994,79 грн 3% річних, 49358,73 грн судового збору;

- наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.06.2017 № 152 КП "Харківські теплові мережі" включене до реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії;

- листом від 07.07.2017 вих. № 563юр КП "Харківські теплові мережі" підтверджено, що за наказом по справі №5023/3164/12 стягується заборгованість за спожитий до 01.07.2016 природний газ, ця заборгованість раніше не реструктуризована (розстрочена та/або відстрочена), у тому числі згідно з рішенням суду;

- у зв'язку із зазначеними обставинами 14.07.2017 державним виконавцем було зупинено вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню на підставі пункту 10 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження";

- державним виконавцем 23 серпня 2017 року винесена постанова про виправлення помилки, згідно якої пункт 1 резолютивної частини постанови викладений в наступній редакції: "зупинити вчинення виконавчих дій з примусового виконання: назва документу: наказ № 5023/3164/12, виданий 09.10.2012р., документ видав: господарський суд Харківської області, про: стягнути з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі"" (61037, м. Харків, вул. Доброхотова, 11, ) на користь ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, код ЄДРПОУ 31301,11грн. боргу за поставлений природний газ, 84229,49грн. пені, 22838,44грн. інфляційних, 49994,79грн. 3% річних та 49 358,73 грн. витрат по сплаті судового збору, у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду, до закінчення терміну дії зазначених обставин".

- тобто, державним виконавцем було прийнято рішення про зупинення вчинення виконавчих дій за відповідним наказом, за винятком заборгованості з судового збору, яка не підпадає під дію вищевказаного Закону;

- скарга Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на дії державного виконавця мотивована порушенням органом державної виконавчої служби вимог чинного законодавства та необґрунтованістю постанови державного виконавця про зупинення виконавчих дій, винесеної 14.07.2017.

2.4. Ухвала суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції мотивовані тим, що оскільки Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" є постачальником природного газу, то заборгованість, яка стягується за спожитий природний газ (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість) підпадає під дію пункту 10 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження". Припиняючи провадження у розгляді скарги в частині визнання недійсною постанови про зупинення вчинення виконавчих дій, суди попередніх інстанцій виходили з того, що постановою державного виконавця було винесено постанову про виправлення помилки у спірній постанові.

2.5. Судові рішення обґрунтовані нормами пункту 10 частин 1, 4 статті 34, статті 35 Закону України "Про виконавче провадження", нормами Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Харківської області 10.11.2017 та постановою Харківського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 у справі №5023/3164/12, Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" подала до Касаційного господарського суду касаційну скаргу, в якій просить вказані судові рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в повному обсязі.

3.2. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу:

- державний виконавець, приймаючи постанову про зупинення вчинення виконавчих дій не взяв до уваги, що заборгованість щодо стягнення судового збору не підпадає під дію норм Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", оскільки цим Законом визначено вичерпний перелік заборгованості, виконавче провадження за якою підлягає зупиненню і розширеного тлумачення такого переліку не передбачено;

- законодавством не передбачено часткового зупинення вчинення виконавчих дій в рамках виконання виконавчого провадження;

- державний виконавець на підставі Закону України "Про виконавче провадження" під час зупинення вчинення виконавчих дій не має права звертати стягнення на майно боржника шляхом його арешту, опису, вилучення (списання коштів з рахунків) та примусової реалізації, тому державний виконавець позбавлений можливості в примусовому порядку стягнути судових збір в межах зупиненого виконавчого провадження.

4. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій з посиланням на норми права, яким керувався суд

4.1. Статтею 115 Господарського процесуального кодексу України в редакції, чинній до 15.12.2017, передбачено, що рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

4.2. Законом України "Про виконавче провадження" врегульовано питання, пов'язані з примусовим виконанням судових рішень і рішень інших органів.

4.3. Пунктом 5 частини першої статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад справедливості, неупередженості та об'єктивності.

4.4. Згідно зі статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

4.5. Відповідно до пункту 10 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

4.6. Частиною 4 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 10 частини першої цієї статті, зупиняється у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду.

4.7. Тобто, пунктом 10 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" врегульовано питання зупинення виконавчого провадження в залежності від того хто є стягувачем (Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", і постачальники електричної енергії) та боржниками [підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем)], а частиною четвертою статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, в якій частині може бути зупинено виконавче провадження за спожитий природний газ використаний станом на 1 липня 2016 року), а саме, крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду.

4.8. Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.06.2017 № 152 КП "Харківські теплові мережі" включене до реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії.

4.9. Заборгованість КП "Харківські теплові мережі" перед ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" за спожитий природний газ виникла станом на 01.07.2016 для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води.

4.10. Враховуючи наведене, суди попередніх інстанцій обґрунтовано виходили з того, що оскільки ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" є постачальником природного газу, то заборгованість, яка стягується за спожитий природний газ (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість) підпадає під дію пункту 10 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження". У такому випадку, дії державного виконавця щодо зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження №35259894 є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

4.11. Отже, суди попередніх інстанцій обґрунтовано відмовили у задоволенні скарги в частині визнання незаконними дій відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження №35259894.

4.12. Разом з тим, колегія суддів вважає, що в частині припинення провадження у розгляді скарги щодо визнання недійсною постанови державного виконавця про зупинення вчинення виконавчих дій судові рішення попередніх інстанцій підлягають скасуванню з таких підстав.

4.13. Відповідно до підпункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, що діяла до 15.12.2017) господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

4.14. Припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

4.15. У пункті 4.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами.

4.16. Відповідно до п. 9.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" виконання рішення, ухвали, постанови господарського суду є невід'ємною частиною судового процесу, тому господарські суди не повинні порушувати нове провадження за скаргою на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби.

4.17. В пункті 9.13. наведеної постанови пленуму визначено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

4.18. Як встановлено судами попередніх інстанцій, державним виконавцем 23.08.2017 була винесена постанова про виправлення помилки у спірній постанові про зупинення вчинення виконавчих дій від 14.07.2017, тобто усунуто підставу для визнання оспорюваної постанови недійсною.

4.19. При цьому колегія суддів вважає, що внесення змін до постанови про зупинення вчинення виконавчих дій не є підставою для припинення провадження у розгляді скарги.

4.20. Враховуючи наведене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і суд апеляційної інстанції, за наявності предмета спору помилково застосував приписи статті 80 Господарського процесуального кодексу України та припинив провадження у розгляді скарги в частині визнання недійсною постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 14.07.2017 з примусового виконання наказу у виконавчому провадженні №35259894.

4.21. З огляду на наявність правових підстав для зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження №35259894, постанова державного виконавця про зупинення вчинення виконавчих дій від 14.07.2017, з урахуванням внесених в неї змін постановою від 23.08.2017, що винесена з посиланням на пункт 10 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" є такою, що відповідає вимогам чинного законодавства.

4.22. Доводи касаційної скарги стосовно того, що державний виконавець, приймаючи постанову про зупинення вчинення виконавчих дій не взяв до уваги, що заборгованість щодо стягнення судового збору не підпадає під дію норм Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки судами попередніх інстанцій встановлено, що державний виконавець вніс виправлення у оскаржувану постанову, яким прийняв рішення про зупинення виконавчих дій за відповідним наказом за винятком саме заборгованості з судового збору.

4.23. Крім того, щодо вимоги скарги про зобов'язання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області вжити всі заходи для фактичного повного виконання рішення суду у даній справі, колегія суддів зазначає наступне.

4.24. Стаття 121-2 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017, на момент винесення судового рішення) передбачала оскарження дій чи бездіяльності органів Державної виконавчої служби.

4.25. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд, зокрема, зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє (п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України").

4.26. Отже, у скарзі, поданій в порядку ст. 121-2 ГПК України, може бути заявлено вимогу про зобов'язання здійснити певні виконавчі дії саме органу державної виконавчої служби, а не його посадову особу, і лише в разі, якщо цей орган ухиляється від їх виконання без достатніх підстав з зазначенням які саме певні дії має бути вчинено.

4.27. Скарга в зазначеній частині вказаним вимогам не відповідає, і за її змістом заявлено вимогу про зобов'язання саме посадової особи до вчинення заходів для фактичного повного виконання рішення у даній справі без визначення конкретних дій, які мають бути вчинені, та надання до суду доказів ухилення органу від їх вчинення, тому судами попередніх інстанцій обґрунтовано відмовлено у задоволенні скарги в цій частині.

5. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

5.1. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

5.2. Згідно з частинами першою-третьою статті 311 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

5.3. Отже, порушення попередніми судовими інстанціями норм процесуального права є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень в частині припинення провадження у розгляді скарги щодо визнання недійсною постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 14.07.2017 з примусового виконання наказу у виконавчому провадженні № 35259894, з одночасним прийняттям в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні скарги. В іншій частині судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим, підлягають залишенню без змін.

6. Судові витрати

6.1. Судові витрати, пов'язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 236, 238, 240, 300, 301, 308, 309, 311, 314 - 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду Харківської області 10.11.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 у справі №5023/3164/12 в частині припинення провадження у розгляді скарги щодо визнання недійсною постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 14.07.2017 у виконавчому провадженні № 35259894 скасувати та в цій частині прийняти нове рішення про відмову у задоволенні скарги. В іншій частині ухвалу Господарського суду Харківської області 10.11.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 у справі №5023/3164/12 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий В. Студенець

Судді О. Баранець

Л. Стратієнко