ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.07.2018 Справа № 920/451/18

м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі:

судді Резніченко О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання - Сидорука А.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Томаш

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Медлайн-К

про стягнення 27918 грн. 99 коп.,

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_2,

від відповідача не зявився,

УСТАНОВИВ:

21.06.2018 позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь 27918 грн. 99 коп., в тому числі 27 656 грн. 29 коп. боргу за поставлений товар відповідного до укладеного між сторонами договору поставки № 88 від 02.01.2018, 262 грн. 70 коп. пені за несвоєчасну оплату товару на підставі п. 6.2. договору. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не виконав належним чином договірних зобовязань щодо своєчасної та повної оплати отриманого товару.

Відповідно до ОСОБА_2 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження відповідача: просп. Леніна, буд 2, м. Конотоп, Сумська область, 41600.

Ухвала господарського суду Сумської області від 22.06.2018 про відкриття провадження у справі № 920/451/18, що була надіслана за місцезнаходженням відповідача, повернута до суду з відміткою пошти «зачинено на ремонт».

Згідно зі ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Пунктом 4 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України визначено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

З урахуванням вказаних положень ГПК України, відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не зявився, обґрунтованого письмового відзиву на позовну заяву не подав, причини ненадання відзиву на позовну заяву суду не повідомив.

Відповідно до п. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені усі належні умови для реалізації учасниками процесу своїх прав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

02.01.2018 між сторонами укладено договір поставки № 88 за умовами якого позивач зобовязався систематично поставляти та передавати у власність відповідача лікарські засоби, вироби медичного призначення та інші товари, які мають право придбавати та продавати аптечні заклади та структурні підрозділи, а відповідач зобовязався приймати товар та вчасно здійснювати його оплату на умовах договору.

Відповідно до п. 2.4. договору, передача товару від постачальника покупцеві здійснюється на підставі супровідних документів (накладної, акта). Підпис на супровідних документах матеріально відповідальної особи, яка одержала товар, засвідчується печаткою покупця відповідно до довіреностей на приймання та підписання накладних при прийманні товару.

За умовами п. 3.2 договору ціна товару, сума кожної поставки, відстрочка оплати поставленого товару і розмір націнки вказуються в накладних, які є невідємною частиною договору.

Факт поставки позивачем відповідачу та отримання останнім за договором товару на загальну суму 27 656 грн. 29 коп. підтверджується наявними в матеріалах справи копіями товарно-транспортних накладних № 106619 від 05.04.2018 на суму 880 грн. 76 коп., № 106955 від 05.04.2018 на суму 3802 грн. 03 коп., № 107141 від 05.04.2018 на суму 667 грн. 34 коп., № 116022 від 14.04.2018 на суму 7308 грн. 73 коп., № 116701 від 14.04.2018 на суму 1272 грн. 47 коп., № 121538 від 19.04.2018 на суму 6207 грн. 52 коп., № 121539 від 19.04.2018 на суму 233 грн. 50 коп., № 121540 від 19.04.2018 на суму 1406 грн. 88 коп., № 126993 від 24.04.2018 на суму 4931 грн. 64 коп., № 127321 від 24.04.2018 на суму 129 грн. 90 коп., № 127322 від 24.04.2018 на суму 815 грн. 52 коп., а також довіреності на приймання та підписання видаткових накладних та/або товарно-транспортних накладних при прийманні товару від 02.01.2018. Підписи уповноважених осіб покупця на накладних засвідчені печаткою.

Строк оплати товару визначений сторонами у товарно-транспортних накладних 50 днів з моменту одержання товару.

Відповідач не розрахувався за отриманий товар, чим порушив майнові права позивача.

Відповідачем не подано ні доказів оплати товару в сумі 27 656 грн. 29 коп., ні заперечень проти вимог позивача.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст.ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобовязання не допускається; договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 цього ж Кодексу, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 222 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин, які порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Враховуючи встановлений судом факт поставки позивачем відповідачу товару на загальну суму 27 656 грн. 29 коп., факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань стосовно оплати товару, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 27656 грн. 29 коп. заборгованості за товар правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 6.2. договору, за несплату вартості товару у встановлений термін відповідачу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Згідно з поданим розрахунком, позивачем відповідачу нарахована пеня в загальній сумі 262 грн. 70 коп., виходячи з суми заборгованості по кожній поставці з урахуванням строків розрахунків, визначених у товарно-транспортних накладних.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

На підставі викладеного, враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо оплати отриманого товару, а також те, що право позивача щодо стягнення з відповідача пені передбачене діючим законодавством України та умовами договору, перевіривши обставини, повязані з правильністю здійсненого розрахунку, суд вважає обґрунтованими, правомірними і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені в сумі 262 грн. 70 коп.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Медлайн-К (просп. Леніна, буд 2, м. Конотоп, Сумська область, 41600, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Томаш (пр. Л. Свободи, 46-в, м. Харків, 61204, ) 27 656 грн. 29 коп. боргу за товар, 262 грн. 70 коп. пені, 1762 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пп. 17.5. п. 17 Розділу XI Перехідних положень до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 19.07.2018.

Суддя ОСОБА_3