ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" липня 2018 р.Справа № 922/662/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковського С.В.

при секретарі судового засідання Черновою В.О.

за участю сторін: не з'явились,

розглянувши заяву гр. ОСОБА_1 з вимогами до банкрута

По справі за заявою Командитне товариство "Кастор 17", м. Мерефа

до Командитне товариство "Кастор 17", м. Мерефа

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 11.04.18 р. КТ "Кастор 17" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором по справі призначено Тищенко О.І., зобов'язавши її виконати ліквідаційну процедуру.

Ухвалою господарського суду від 25.05.2018 р., враховуючи, що до господарського суду надійшла заява гр. ОСОБА_1 з вимогами до банкрута на загальну суму 76745,50 грн, суд призначив заяву до розгляду в судовому засіданні, зобов'язавши ліквідатора надати суду докази розгляду вимог кредиторів.

Ліквідатор в судове засідання не з'явилась, про причину неявки суду не повідомила, проте на адресу суду надійшло повідомлення про результат розгляду вимог кредитора, в якому ліквідатор повідомляє про часткове визнання вимог кредитора на суму 53669,41 грн, посилаючись на проведення часткової виплати заборгованості перед ОСОБА_1 в сумі 34433,90 грн, які були отримані кредитором. Тому грошові вимоги ОСОБА_1 визнані ліквідатором частково та включені до реєстру вимог кредиторів до першої черги.

Кредитор також в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив.

Згідно з п.3.9.2. Постанови ВГСУ від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарсько процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них, справа може бути розглянута без їх участи, якщо ухвалу, в який зазначено час та місце такого засідання, надіслана сторонам у відповідному порядку.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Судом встановлено, що всіх учасників даного судового засідання повідомлено про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення, в зв'язку з чим суд розглядає заяву кредитора по суті.

Розглянувши матеріали справи, заяву кредитора з вимогами до банкрута, суд встановив, що до господарського суду надійшла заява кредитора з вимогами до банкрута, а саме: гр. ОСОБА_1 на загальну суму 76745,50 грн, яка складається із заборгованості з нарахованої, але невиплаченої боржником заробітної плати. Питання про стягнення з Командитного товариства "Запорізький завод високовольної апаратури - Вакатов і компанія", правонаступником якого є Командитне товариство "Кастор 17", про що свідчить роздруківка відомостей з ЄДР за кодом , розглядалось Ленінським районним судом м. Запоріжжя, про що свідчить рішення суду від 11.05.2017 р. по справі 334/1915/17 про стягнення з боржника нарахованої, але невиплаченої заробітної плати у сумі 41112,24 грн за період з березня 2016 р. по лютий 2017 р.; заочне рішення суду від 19.09.17 р. по справі №334/4597/17 про стягнення на користь ОСОБА_1 нарахованої, але невиплаченої заробітної плати у сумі 16047,58 грн за період з березня 2017 р. по червень 2017 р. Також, кредитором надано суду розрахунковий листок станом на січень 2018 р., згідно якого лічиться заборгованість по заробітній платі в загальній сумі 76745,50 грн.

Як встановлено судом, заборгованість перед кредитором станом на січень 2018 р. становила 76745,50 грн. Однак, згідно довідки ліквідатора, кредитор у лютому 2018 році отримав частину заборгованості в сумі 34433,90 грн, про що свідчить власноруч підписанаі заява, надана ліквідатором до повідомлення про розгляд вимог кредитора, в якій зазначається про узгоджену суму заборгованості..

Згідно ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 79 ГПК України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, суд вважає надану ліквідатором копію заяви, яка підписана ОСОБА_1 достатнім доказам, що свідчать про узгодження суми заборгованості. В зв'язку з чим до виплати підлягає сума 53669,41 грн.

Ліквідатор у відповідності до вимог ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції після 19.01.13 р., що застосовується до даної справи (далі - Закон про банкрутство) зобов'язаний розглядати вимоги кредиторів у ліквідаційної процедурі.

У відповідності до ч.3 ст. 95 Закону про банкрутство передбачено, що кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

Проте, частиною 4 ст. 23 Закону про банкрутство зазначено, що відповідне правило не поширюються на вимоги кредиторів щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, тощо.

Оголошення про визнання Командитного товариства "Кастор 17" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури було опубліковано на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 12.04.18 р. за №50608 із зазначенням граничного строку до 14.05.2018 р. Кредитор звернувся до суду 23.05.2018р. поза межами місячного терміну. Проте, відповідно до встановлених ч. 4 ст. 23 Закону про банкрутство виключень, на вимоги кредитора з виплати заборгованості по заробітній платі граничний строк не застосовується.

Заявлені грошові вимоги до банкрута на суму 53669,41 грн підтверджені матеріалами заяви кредитора, доданими до заяви кредитора документами та відповідними розрахунками суми боргу.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що вимоги кредитора перевірені судом, суд вважає за необхідне зобов'язати ліквідатора включити вимоги гр. ОСОБА_1 на загальну суму 53669,41 грн до реєстру вимог кредиторів.

Керуючись ст.ст. 37-48, 95, ч. 4 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 202, 234 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Визнати вимоги кредитора гр. ОСОБА_1, м. Запоріжжя частково на загальну суму 53669,41 грн, які включити до реєстру вимог кредиторів у першу чергу задоволення. В решті вимог відмовити.

2. Зобов'язати ліквідатора внести до реєстру вимог кредиторів вищевказану суму боргу.

3. Ухвалу направити ліквідатору, кредитору-заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її підписання суддею.

Ухвала підписана 12.07.2018 р.

Суддя Міньковський С.В.