ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2018 р.Справа № 922/1428/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Дніпроазот"(51909, м.Кам'янське, Дніпропетровська обл., )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компані "Плазма", (61108, м.Харків, )
про стягнення коштів 29 206,80 грн.
за участю представників:

позивача: не з'явився;

відповідача: ОСОБА_2, довіреність №б/н від 13.06.18.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Акціонерне товариство "Дніпроазот", звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Компані "Плазма", в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача штрафні санкції у розмірі 29 206,80 грн. за неналежне виконання умов договору поставки №770901 від 21.08.2017.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.06.2018 було прийнято позовну заяву та призначено справу №922/1428/18 до розгляду за правилами спрощеного провадження на 03.07.2018 на 10:00 год.

19.06.2018 відповідач надав відзив на позовну заяву (вх.№ 17696 ), в якому проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що нарахований позивачем штраф за несвоєчасну реєстрацію накладних за договором поставки №770901 від 21.08.2017 відповідно до Податкового кодексу України є податковим правопорушенням, застосування відповідальності за яке покладено на відповідні контролюючи органи. Реєстрація податкових накладних не є господарським зобов'язанням за договором поставки, за яке може бути застосована господарсько-правова відповідальність.

02.07.2018 на адресу суду від позивача надійшов відповідь на відзив (вх.№18783).

Представник позивача в судове засідання 03.07.2018 не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До суду 02.07.2018 надав клопотання (вх.№1482) про відкладення розгляду справи в якому, одночасно із цим, не заперечує проти можливості розгляду справи по суті без участі представника позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні 03.07.2018 підтримав свій відзив, проти задоволення позовних вимог заперечував.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

21.08.2017 між Публічним акціонерним товариством "Дніпроазот", правонаступником якого відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 26.04.2018 є Акціонерне товариство "Дніпроазот" (надалі-позивач, Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компані "Плазма" (надалі-відповідач, Постачальник) було укладено договір поставки №770901.

ОСОБА_3 пункту 1.1. Договору відповідач зобов'язався поставити позивачу продукцію виробничо-технічного призначення у відповідності до специфікації (додатків) до цього Договору, а позивач - прийняти поставлену продукцію та оплатити її вартість в порядку та в строки, передбачені цим Договором.

Відповідно до п.1.2. Договору найменування продукції, кількість, асортимент, характеристики та інші вимоги до продукції, яка підлягає поставці за цим Договором, узгоджуються Сторонами в специфікаціях на поставку продукції.

Ціна продукції, яка підлягає поставці за цим Договором, узгоджується Сторонами у відповідних специфікаціях на поставку продукції.Ціна продукції, яка підлягає поставці за цим Договором, може бути змінена за взаємною згодою Сторін шляхом підписання Сторонами додаткової угоди до Договору, а також на умовах та в порядку, передбачених відповідною Специфікацією на поставку продукції до Договору. (п.2.1. Договору).

Відповідно до специфікації №1 на поставку продукції від 21.08.2017 відповідач зобов'язався поставити позивачу ОСОБА_4 Х 80-65-160 И (продуктивність 50м3/год., напір 32м, без електродвигуна та рами) на загальну вартість 68 400,00 грн. з ПДВ.

Відповідно до п.2.8. Договору (в редакції додаткової угоди №1 від 12.02.2018 до Договору) Покупець зобов'язаний оплатити поставлену (передану) йому продукцію, передбачену специфікацією №1 на поставку продукції від 21.08.2017 протягом 100 (ста) календарних днів від дати поставки продукції, але не раніше моменту отримання Покупцем від Відповідача всіх документів, які підлягають передачі Покупцю в обов'язковому порядку відповідно до умов цього Договору та вимог чинного законодавства України. У випадку неотримання Покупцем всіх необхідних документів від Постачальника за цим Договором, строк оплати продукції, передбаченої специфікацією №1 на поставку продукції від 21.08.2018 продовжується на час прострочення надання відповідних документів.

Відповідно п.3.1. Договору Постачальник здійснює поставку продукції Покупцю на тих умовах (базисі) поставки, згідно Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів МТП - ІНКОТЕРМС, у редакції 2000 року, які узгоджені Сторонами у відповідній специфікації на поставку продукції до Договору.

Датою поставки продукції вважається дата передачі продукції Постачальником Покупцеві, яка зазначена в підписаній обома сторонами видатковій накладній на продукцію.

Як зазначає позивач в позовній заяві, відповідач свої зобов'язання щодо повної та вчасної поставки продукції виконав належним чином. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи видатковою накладною №4194 від 23.11.2017 та актом приймання товарів по кількості та комплектності від 27.11.2017,які були підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками підприємств.

Поряд із цим, сторони у п.9.10 Договору встановили обов'язок Постачальника протягом трьох календарних днів від дня виникнення у нього податкових зобов'язань з ПДВ за операціями, що здійснені цим Договором, скласти та надати Покупцеві податкову накладну, оформлену з дотриманням вимог Податкового кодексу України, у тому числі з дотриманням умов щодо реєстрації у цей же строк в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Враховуючи, що датою виникнення податкових зобов'язань відповідача відповідно до підпункту б) ст. 187.1 ПКУ буде подія, яка сталася раніше, а саме дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, тобто дата підписання видаткової накладної №4194 ,відповідно до п.9.10 договору останнім днем для реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних був 27.11.2017.

Судом встановлено, що відповідач податкову накладну №199 від 23.11.2017 подав на реєстрацію 06.12.2017, тобто з порушенням строку визначеного п.9.10 Договору. Вказані обставини підтверджуються Квитанцією про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.(а.с.57).

Реєстарція податкової накладної №199 від 23.11.2017 як такої, що відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, достаніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567, а саме за результатами опрацювання СМКОР була зупинена органом ДФС України.

ОСОБА_3 з Єдиного реєстру податкових накладних №459379 станом на 24.05.2018 податкова накладна №199 від 23.11.2017 відповідачем не зареєстрована.

Пунктом 6.17 Договору сторони передбачили, що за кожний день простроченя Постачальником, зокрема, строку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних та наданя Покупцю зареєстрованої електронної податкової накладної, встановленого в п.9.10. Договору, Постачальник сплачує Покупцю пеню в розмірі 0,1% загальної вартості продукції, яка передбачена відповідною специфікацією на поставку продукції до Договору, за кожний день прострочення виконання зобов'язання.

Крім цього, пунктом 6.12 Договору встановлено, що за кожне порушення зобов'язань, передбачених, зокрема, п.9.10. Договору, а також у разі ненадання або несвоєчасного надання податкових накладних чи надання податкових накладних, складених з порушенням вимог, передбачених цим Договором чи законодавством України, Постачальник сплачує Покупцеві штраф у розмірі 25% загальної вартості продукції, яка передбачена відповідною специфікацією на поставку продукції.

Враховуючи порушення відповідачем п. 9.10. договору, на підставі п. 6.12, 6.17, договору, беручи до ваги ненадання у передбачений договором строк зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №199 від 23.11.2017, позивач нарахував відповідачеві пеню за період з 28.11.2017 по 23.05.2018 у розмірі 12 106,80 грн. та штраф 25% від загальної вартості продукції у розмірі 17 100,00 грн.

ОСОБА_3 зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

В силу ст.ст. 230, 231 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

У відповідності до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Позивачем поштою було направлено відповідачу претензію № 016/7/Б від 31.01.2018 р., в якій повідомлялося про нараховані штрафні санкції та про вимогу їх сплатити на рахунок позивача. Проте, вказана претензія була залишена відповідачем без задоволення.

Зі змісту статей 3, 173 Господарського кодексу України вбачається, що зобов'язанням (господарським зобов'язанням) є обов'язки сторін вчинити дії, які спрямовані на досягнення мети договору, тобто, зобов'язанням виконавця є обов'язок виконати роботи (надати послуги), а зобов'язанням замовника - обов'язок оплатити вартість цих робіт (послуг).

При цьому, штрафні санкції, відповідно до статей 173, 230 Господарського кодексу України, можуть нараховуватись лише за неналежне виконання саме основних зобов'язань.

Суд зазначає, що виходячи з положень статей 173, 174 Господарського кодексу України, не здійснення реєстрації податкової накладної, розрахунку коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних протягом передбаченого законодавством строку не є порушенням з боку відповідача правил здійснення господарської діяльності - невиконанням господарського зобов'язання, оскільки обов'язок зі складання та реєстрації податкових декларацій виникає у відповідача саме на підставі податкового законодавства.

Водночас зазначення сторонами у Договорі про обов'язок відповідача здійснити реєстрацію податкової накладної, розрахунку коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних протягом передбаченого законодавством строку не має наслідком зміну характеру відповідних правовідносин з податкових на господарські. Тому невиконання або неналежне виконання таких умов Договору (здійснення реєстрації податкової накладної тощо) не є правопорушенням у сфері господарювання, що відповідно до вимог статті 218, частини 1 статті 230 Господарського кодексу України виключає можливість притягнення учасника господарських правовідносин до відповідальності у вигляді сплати штрафних санкцій.

Таким чином, суд дійшов висновку, що нарахування позивачем відповідачеві пені за період з 28.11.2017 по 23.05.2018 у розмірі 12 106,80 грн. та штрафу 25% від загальної вартості продукції у розмірі 17 100,00 грн. щодо несвоєчасного виконання п. 9.10 договору є безпідставним.

Вказаний висновок суду також збігається з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 02.05.2018 по справі №908/3565/16.

За таких обставин позовні вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню, у зв'язку з чим в задоволенні позовних вимог позивача необхідно відмовити повністю.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується ст. 129 ГПК України, у зв'язку з чим судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 73-74, 76-80, 129, 232-233, 237-238, 240-241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Позивач: Акціонерне товариство «Дніпроазот», адреса: 51909, Дніпропетровська область, м. Камянське, вул.. С.Х. Горобця,ю 1, код в ЄДРПО 05761620.

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компані «Плазма», адреса: 61108, АДРЕСА_1, код в ЄДРПО 36226451.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення через суд першої інстанції (п. 17.5 Перехідних положень до Господарського процесуального кодексу України).

Інформацію по справі буде розміщено за адресою в мережі Інтернет: http://court.gov.ua.

Повне рішення складено 06.07.2018 р.

Суддя ОСОБА_1