УХВАЛА

13 липня 2018 року

м. Київ

справа № 916/940/17

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В. (головуючий), Львова Б.Ю. та Селіваненка В.П.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради

на рішення господарського суду Одеської області від 29.06.2017,

постанову Одеського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 та

постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.04.2018

за позовом заступника прокурора Одеської області (далі - Прокурор) в інтересах держави в особі Одеської міської ради (далі - Рада)

до Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради (далі - Управління),

фізичної особи-підприємця Сердюченка Юрія Анатолійовича

про визнання недійсним договору про співробітництво та організацію взаємовідносин, зобов'язання повернути комунальне майно,

ВСТАНОВИВ:

22.05.2018 (згідно з відміткою канцелярії) Управління звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення господарського суду Одеської області від 29.06.2017, постанову Одеського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 та постанову Верховного Суду від 03.04.2018 зі справи № 916/940/17.

Ухвалою Касаційного господарського суду від 15.06.2018 касаційну скаргу Управління на рішення господарського суду Одеської області від 29.06.2017, постанову Одеського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 та постанову Верховного Суду від 03.04.2018 зі справи № 916/940/17 залишено без руху, оскільки доводи, викладені у клопотанні Управління про поновлення строку на касаційне оскарження, визнано судом необґрунтованими.

03.07.2018 на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від Управління надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, та доповнення до неї, в якій останній наводить доводи для поновлення строку на касаційне оскарження та просить його поновити.

Заява про поновлення процесуального строку обґрунтоване таким: у штатному розкладі Управління наявна лише одна вакансія за фахом головний спеціаліст-юристконсульт, а відтак, враховуючи навантаження та кількість призначених справ у судах різних інстанцій, представник Управління не мав змоги бути присутнім у судовому засіданні у Верховному Суді; кошторисом Управління не передбачено коштів на судові витрати, у зв'язку з чим у разі необхідності звернення до суду Управлінню необхідно погоджувати з Департаментом фінансів Одеської міської ради непередбачені судові витрати або замовлення коштів на судові витрати; Управління не зверталось до Касаційного господарського суду з касаційною скаргою з метою недопущення безпідставних витрат місцевого бюджету територіальної громади міста Одеси на оплату судового збору та з огляду на те, що з касаційними скаргами до суду звернулись Прокурор та Рада; постановлення Верховним Судом, на думку Управління, неправильного судового рішення зумовило необхідність звернення до суду з касаційною скаргою для захисту прав та інтересів останнього.

Згідно з частинами першою та третьою статті 288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, Управлінням оскаржується постанова Одеського апеляційного господарського суду від 11.10.2017, двадцятиденний строк на оскарження якої сплинув 06.11.2017.

У цьому випадку касаційну скаргу було подано скаржником до Верховного Суду 22.05.2018, підтвердженням чого є відбиток штампу канцелярії суду на касаційній скарзі, тобто з пропуском строку на оскарження постанови від 11.10.2017 більше ніж на шість місяців.

За таких обставин суд касаційної інстанції вважає доводи Управління щодо причин пропуску строку на касаційне оскарження, викладені у клопотанні, необґрунтованими з огляду на таке.

Статтею 129 Конституції України визначено як одну із засад судочинства рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку що в даному випадку не вбачається за відсутності обставин, які б об'єктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання касаційної скарги протягом законодавчо встановленого терміну. Можливість вчасного подання касаційної скарги Управлінням залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер.

Крім того, право на звернення до суду не є абсолютним, оскільки воно реалізується тільки в порядку і спосіб, встановлених законом, у цьому разі ГПК України.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Виходячи з викладеного, суд касаційної інстанції визнає наведені у заяві Управління доводи про причини пропуску строку на касаційне оскарження неповажними, а тому суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління на рішення господарського суду Одеської області від 29.06.2017, постанову Одеського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 та постанову Верховного Суду від 03.04.2018 зі справи № 916/940/17.

Керуючись статтями 234, 288, 293 ГПК України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради на рішення господарського суду Одеської області від 29.06.2017, постанову Одеського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 та постанову Верховного Суду від 03.04.2018 зі справи № 916/940/17.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов

Суддя В. Селіваненко