РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.07.2018Справа № 910/18680/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Василенка В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Виробничо-наукове підприємство "Укрзооветпромпостач"

до Індивідуального підприємства "АЛТЫН ЮМУРТГА"

про стягнення заборгованості 56 845 дол. США, що еквівалентно 1 514 047,19 грн.

Представники сторін:

від позивача: Калініченко Л.І., ордер серія КВ № 385571;

від відповідача: Кривіцький Д.В., довіреність № 01 від 27.04.2014.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Виробничо-наукове підприємство "Укрзооветпромпостач" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Індивідуального підприємства "АЛТЫН ЮМУРТГА" про стягнення 56 845 дол. США, що відповідно до офіційного курсу НБУ, станом на 13.10.2017 складає 1 514 047,19 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за Контрактом купівлі-продажу товару № 14-2016/TURK від 29.06.2016 в частині здійснення розрахунків за отриманий товар.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.10.2017 порушено провадження у справі № 910/18680/17, призначено до розгляду на 16.04.2018, зобов'язано позивача в термін подати суду нотаріально засвідчений переклад ухвали господарського суду міста Києва від 26.10.2017 про порушення провадження у справі № 910/18680/17 та копію позовної заяви з додатками до неї на російську мову у двох примірниках, надіслано копію ухвали Господарського суду міста Києва від 26.10.2017 та копію позовної заяви з нотаріально засвідченим перекладом на російську мову для вручення відповідачу в порядку, передбаченому Угодою про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.1992, у зв'язку зі зверненням господарського суду міста Києва до компетентного органу іноземної держави із судовим дорученням про надання правової допомоги, провадження у справі № 910/18680/17 зупинено.

14.11.2017 через канцелярію Господарського суду міста Києва від позивача надійшов переклад позовної заяви та ухвали суду від 26.10.2017 на російську мову.

16.11.2017 Господарським судом міста Києва було направлено до Верховного суду Туркменістану доручення про вручення документів.

01.02.2018 до Господарського суду міста Києва з Верховного суду Туркменістану надійшло підтвердження про вручення судових документів.

16.04.2018 судове засідання не відбулось.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2018 провадження у справі № 910/18680/17 поновлено, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 21.05.2018.

03.05.2018 представником відповідача подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

15.05.2018 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач визнав позовні вимог в частині заборгованості в розмірі 20 515 доларів США 32 центи.

21.05.2018 представником позивача подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та клопотання про відкладення розгляду справи.

У судове засідання 21.05.2018 представники сторін з'явились.

У судовому засіданні 21.05.2018 судом оголошено перерву до 04.06.2018.

25.05.2018 представником позивача подано відповідь на відзив.

Представники сторін у судове засідання 04.06.2018 з'явились та подали спільну заяву про відкладення судового засідання.

За результатами судового засідання судом постановлено ухвалу про продовження строків підготовчого провадження у справі №910/18680/17 на 30 днів, яку занесено до протоколу судового засідання та оголошено перерву до 25.06.2018

У судове засідання 25.06.2018 представники сторін з'явились, представник позивача подав заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши надану позивачем заяву про зменшення розміру позовних вимог, суд визнає її такою, що подана з дотриманням приписів чинного процесуального законодавства, зокрема положень ч. 5. ст. 46, ст. 170 ГПК України, тому суд приймає до розгляду заяву позивача та визначає ціну позову з її урахуванням.

У судовому засіданні 25.06.2018 судом оголошено перерву до 20.07.2018.

У судове засідання 20.07.2018 представники сторін з'явились.

У підготовчому засіданні, призначеному на 20.07.2018, суд вчинив всі дії, визначені частиною другою статті 182 ГПК України, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Частиною 6 статті 183 ГПК України передбачено, що якщо під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені у частині другій статті 182 цього Кодексу, за письмовою згодою всіх учасників справи, розгляд справи по суті може бути розпочатий у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

Учасники справи у підготовчому засіданні 20.07.2018 надали письмову згоду на розгляд справи по суті у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

Зважаючи на наведене, за результатами підготовчого засідання, призначеного на 20.07.2018, судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні 20.07.2018 судом розпочато розгляд справи по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, згідно заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог відповідно до заяви про змішення розміру позовних вимог не заперечував.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 20.07.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

29 червня 2016 року між Приватним акціонерним товариством "Виробничо-наукове підприємство «Укрзооветпромпостач» (далі - продавець, позивач) та Індивідуальним підприємством «АЛТЫН ЮМУРТГА» (далі - покупець, відповідач) було укладено Контракт купівлі-продажу товару № 14-2016/TURK (далі - Контракт - 1) та Контракт купівлі-продажу товару № 15-2016/TURK (далі - Контракт - 2).

05 липня 2016 року між сторонами було укладено Контракт купівлі-продажу товару № 16-2016/TURK (далі - Контракт - 3) та Контракт купівлі-продажу товару № 17-2016/TURK (далі - Контракт - 4).

Згідно п. 1.1 Контрактів 1-4, в порядку та на умовах, визначених даними Контрактами, продавець зобов'язується передати у власність покупцю на умовах СІР-Ашхабад (Інкотермс 2010) ветеринарні препарати, у кількості та по ціні, вказаній в Додатках до даних Контрактів, а покупець зобов'язується прийняти товар та здійснити розрахунок за товар у строки та у розмірах, передбачених даними Контрактами.

Відповідно до п. 2.1 Контрактів 1-4, поставка товару відбувається залізничним або автомобільним транспортом. Вантажовідправник: Україна, м. Київ, ПрАТ «ВНП «Укрзооветпромпостач». Вантажоодержувач: Туркменістан, м. Ашгабад, ІП «АЛТЫН ЮМУРТГА». Умови поставки - СІР-Ашхабад (Інкотермс 2010).

Згідно з п. 2.2 Контрактів 1-4, вантажовідправник зобов'язаний з товаром передати всі необхідні документі для отримання вантажу, а саме:

- ветеринарне свідоцтво;

- товарно-транспорту накладну;

- оригінали інвойсів;

- сертифікат заводу виробника;

- пакувальний лист;

- сертифікат СТ-1.

Пунктом 3.1 Контрактів 1-4 визначено, що покупець купує товар у кількості та по ціні визначеній у Додатках до даних Контрактів, які є його невід'ємною частиною.

Згідно з п. 3.3 Контракту-1 загальна вартість даного Контракту складає 15 230 доларів США.

Згідно з п. 3.3 Контракту-2 загальна вартість даного Контракту складає 16 240 доларів США.

Згідно з п. 3.3 Контракту-3 загальна вартість даного Контракту складає 11 245 доларів США.

Згідно з п. 3.3 Контракту-4 загальна вартість даного Контракту складає 14 130 доларів США.

У відповідності до п. 4.1 Контрактів 1-4, покупець сплачує продавцю 30 % ціни товару на момент завантаження та 70 % ціни протягом 75 календарних днів від дати оформлення вантажно-митної декларації, шляхом перерахування суми, на банківській рахунок продавця. Валютою платежу по даному Контракту є долари США.

У пункті 5.1 Контрактів 1-4 визначено умови здачі (приймання) товару - CIP - Ашхабад (Incoterms 2010). Покупець зобов'язаний прийняти товар одразу після його доставки й отримати товар від перевізника у названому місці призначення.

Дані Контракти вступають в силу з моменту його підписання та діють до 31.12.2017 (п. 10.1 Контракту 1-2).

Дані Контракти вступають в силу з моменту його підписання та діють до 31.12.2016 (п. 10.1 Контракту 3-4).

Специфікацією №1 від 29.06.2016 до Контракту № 1 сторони узгодили найменування товару, кількість, ціну та загальну суму в розмірі 15 230 доларів США.

Специфікацією №1 від 29.06.2016 до Контракту № 2 сторони узгодили найменування товару, кількість, ціну та загальну суму в розмірі 16 240 доларів США.

Специфікацією №1 від 05.07.2016 до Контракту № 3 сторони узгодили найменування товару, кількість, ціну та загальну суму в розмірі 11 245 доларів США.

Специфікацією №4 від 05.07.2016 до Контракту № 4 сторони узгодили найменування товару, кількість, ціну та загальну суму в розмірі 14 130 доларів США.

Позивач зазначає, що на виконання умов Контракту він передав, а відповідач прийняв товар на загальну суму - 56 845 доларів США, при цьому, позивач вказує, що відповідач за товар у повному обсязі не розрахувався, а відтак, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, відповідач має заборгованість за Контрактами в розмірі 20 515 доларів США 32 центи, що становить 546 418,55 грн. згідно з офіційним курсом Національного банку України.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

За приписами ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

Іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов'язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України (ст. 365 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно ст. 3 Закону України «Про міжнародне приватне право», якщо міжнародним договором України передбачено інші правила, ніж встановлені цим Законом, застосовуються правила цього міжнародного договору.

Згідно зі ст. 366 Господарського процесуального кодексу України підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

При цьому, за змістом ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема, у випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Згідно з пунктом другим статті 4 Угоди "Про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності" (дата підписання Україною: 20.03.1992; дата ратифікації: 19.12.1992; дата набуття чинності для України: 19.12.1992) компетентні суди держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав розглядають справи і в інших випадках, якщо про це є письмова угода Сторін про передачу спору до суду. При наявності такої угоди суд іншої держави - учасниці Співдружності припиняє виробництво у справі за заявою відповідача, якщо така заява зроблена до прийняття рішення у справі.

Згідно з п. 9.1 Контрактів 1-4, усі спори, пов'язані з даними Контрактами, їх укладенням або які виникають в процесі виконанням умов вказаних Контрактів або у зв'язку з ними, підлягають передачі на розгляд й остаточне рішення у Господарський суд міста Києва.

Відповідно до п. 9.2 Контрактів 1-4, сторони згодні з тим, що у процесі розгляду й вирішення спору буде застосовуватись Господарський процесуальний кодекс України й інше законодавство України пов'язане з розглядом спорів, які можуть виникнути між сторонами.

У відповідності до п. 9.3 Контрактів 1-4, правом, що регулює відносини сторін, за вказаними контрактами, є матеріальне й процесуальне право України.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що спір за позовом Приватного акціонерного товариства "Виробничо-наукове підприємство "Укрзооветпромпостач" до Індивідуального підприємства "АЛТЫН ЮМУРТГА" про стягнення заборгованості за Контрактами підсудний Господарському суду містка Києва.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 665 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

З матеріалів справи вбачається, що сторонами погоджено поставку товарів на суму 56 845 доларів США, що підтверджується підписаними сторонами Специфікацією №1 від 29.06.2016 до Контракту № 1, Специфікацією №1 від 29.06.2016 до Контракту № 2, Специфікацією №1 від 05.07.2016 до Контракту № 3 та Специфікацією №4 від 05.07.2016 до Контракту № 4.

На виконання умов Контрактів, позивач передав товар на загальну суму 56 845 доларів США, що підтверджується митними деклараціями № 100110/2017/395873 від 27.04.2017, № 100110/2017/395874 від 27.04.2017, № 100110/2017/395872 від 27.04.2017, № 100110/2017/395876 від 27.04.2017.

Статтею 691 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно із частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Пунктами 4.1 Контрактів 1-4 встановлено, що покупець сплачує продавцю 30 % ціни товару на момент завантаження та 70 % ціни протягом 75 календарних днів від дати оформлення вантажно-митної декларації, шляхом перерахування суми, на банківській рахунок продавця. Валютою платежу по даному Контракту є долари США.

Продавець, здійснив поставку товару відповідно до Специфікації на загальну суму 56 845 доларів США, чим підтвердив виконання свого зобов'язання перед покупцем згідно Контракту.

Відповідач в свою чергу, частково розрахувався за отриману продукцію, що сторонами не заперечується, в зв'язку з чим, за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі 20 515 доларів США 32 центи.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідач поданим 15.05.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва відзивом, визнав позовні вимоги на суму 20 515 доларів США 32 центи.

Відповідно до ч. 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом також встановлено, що заява відповідача про визнання позову підписана директором відповідача та скріплена відповідною печаткою товариства, не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи те, що визнання позову уповноваженим представником відповідача відповідає вимогам ст. 191 Господарського процесуального кодексу України та такі дії останнього не суперечать законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Індивідуального підприємства «АЛТЫН ЮМУРТГА» (745205, Туркменістан, Ахал велаят, етрап Ак бугдай, м. Аньов, вул. Демирьов, 9; ідентифікаційний код: 38 на користь Приватного акціонерного товариства «Виробничо-наукове підприємство «Укрзооветпромпостач» (03040, м. Київ, вулиця Васильківська, будинок 16, ідентифікаційний код: 23524007) заборгованість в розмірі 20 515 (двадцять тисяч п'ятсот п'ятнадцять) доларів США 32 центи, що у гривневому еквіваленті відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 13.10.2017 складає 546 418 (п'ятсот сорок шість тисяч чотириста вісімнадцять) грн. 55 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 8 196 (вісім тисяч сто дев'яносто шість) грн. 28 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 23.07.2018.

Суддя О.А. Грєхова