Р І Ш Е Н Н Я

24 липня 2018 року Справа № 913/249/18

Провадження №1/913/249/18

За позовом позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства Укртелеком в особі Харківської філії ПАТ Укртелеком, м. Харків

до відповідача ОСОБА_2 соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області, смт. Новопсков Луганської області

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області, смт. Новопсков Луганської області

ОСОБА_2 Державної казначейської служби України у Новопсковському районі Луганської області, смт. Новопсков Луганської області,

Новопсковська районна рада Луганської області, смт. Новопсков Луганської області

про стягнення 74811 грн. 99 коп.

Суддя Зюбанова Н.М.

Секретар судового засідання Гулевич В.В.

В засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_3 представник за довіреністю № 2548 від 12.12.2017;

від відповідача та третіх осіб представники не викликалися;

Суть спору: про стягнення 67043 грн. 24 коп. невідшкодованої заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання відповідачу послуг звязку пільговим категоріям населення згідно вимог чинного законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2017, 6167 грн. 31 коп. інфляційних втрат та 1601 грн. 44 коп. 3% річних.

Так, позивачем заявлено до стягнення 74811 грн. 99 коп., що за ціною позову відповідає визначенню законодавцем справи як малозначної згідно з п. 1. ч. 5 ст. 12 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 ГПК України малозначні справи розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

При відкритті провадження у справі суд дійшов висновку про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін та викликом представника позивача.

Ухвалами від 29.05.2018, 12.06.2018, 13.06.2018 суд залучив до участі у справі третіх осіб які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Новопсковську районну державну адміністрацію Луганської області, ОСОБА_2 Державної казначейської служби України у Новопсковському районі Луганської області та Новопсковську районну раду Луганської області.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд встановив, що спір між сторонами виник з наступних причин.

Так, позивач у справі ПАТ Укртелеком є оператором телекомунікацій, який надає телекомунікаційні послуги споживачам відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України "Про телекомунікації", Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затв. постановою КМ України від 11.04.2012 № 295, інших законодавчих актів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України "Про телекомунікації" телекомунікаційні послуги (послуги звязку) споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією та законами України основних соціальних гарантій, визначаються Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", ст.. 19 якого передбачено, що пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг звязку та критерії їх надання визначаються виключно законами України.

Загальні засади фінансування витрат, повязаних з наданням пільг цієї категорії, визначено, зокрема, у наступних законах :

- у статті 17 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту вказано, що фінансування витрат, повязаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів;

- згідно з ч. 6 ст. 6 Закону України Про жертви нацистських переслідувань фінансування витрат, повязаних з наданням пільг жертвам нацистських переслідувань, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів;

- за змістом ст. 63 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи фінансування витрат, повязаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством;

- у статті 9 Закону України Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист вказано, що витрати, повязані з реалізацією цього Закону, здійснюються за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством;

- відповідно до ст.. 23 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей фінансове забезпечення витрат, повязаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік. Пільги, компенсації та гарантії, передбачені цим Законом надаються за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання відповідних бюджетних установ;

- у статті 52 Закону України Про прокуратуру законодавець передбачив, що пільги, компенсації та гарантії, передбачені цим Законом, надаються за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання відповідних бюджетних установ.

Механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг з послуг звязку за рахунок субвенцій з державного бюджету визначено Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256 Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету (далі - Порядок).

Відповідно до п. 3 Порядку головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Таким чином, розпорядником коштів бюджетного фінансування вищевказаних соціальних пільг смт. Новопсков та Новопсковського району Луганської області є ОСОБА_2 соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області (відповідач).

Як свідчить зміст позову, саме з посиланням на вказані вище приписи чинного законодавства, за якими відшкодування витрат, понесених позивачем внаслідок надання населенню смт. Новопсков та Новопсковського району Луганської області послуг звязку на пільгових умовах, повинен здійснювати відповідач за рахунок видатків з місцевого бюджету, позивач звернувся до суду та просить стягнути 67043 грн. 24 коп. вартості послуг звязку на пільгових умовах, наданих за період з 01.01.2017 по 31.12.2017. Також до стягнення заявлені 6167 грн. 31 коп. інфляційних втрат та 1601 грн. 44 коп. 3% річних.

У наданому позивачем належному розрахунку інфляційних втрат, за яким показники інфляції враховані за повні місяці (з березня 2017 року по квітень 2018 року), ці вимоги складають 6355 грн. 22 коп., що більше ніж заявлено, але позивач зазначив, що позовні вимоги ним не збільшуються.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 05.06.2018 № 16-7/9-2191 проти позову заперечує з посиланням на те, що ОСОБА_2 не має можливості компенсувати відповідачу заявлені витрати, оскільки Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" цих видатків не було передбачено та Новопсковською районною радою прийнято рішення про відмову у фінансуванні пільг з послуг звязку пільговій категорії громадян з місцевого бюджету.

Також на адресу суду надійшли пояснення третьої особи Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області, яка проти позову заперечує та зазначає, що договір на відшкодування пільг з послуг звязку пільговій категорії громадян між ОСОБА_2 соціального захисту населення Новопсковської РДА Луганської області та ПАТ "Укртелеком" на 2017 рік не був укладений, що унеможливлює сплату спірних сум боргу.

У поясненнях ОСОБА_2 Державної казначейської служби України у Новопсковському районі Луганської області від 02.07.2018 № 01.1-07/0387 зроблене посилання на ст.. 7 Бюджетного кодексу України, згідно з якою одним з принципів бюджетної системи України є принцип самостійності. Органи влади АР Крим та органи місцевого самоврядування коштами відповідних місцевих бюджетів не несуть відповідальності за бюджетні зобовязання одне одного, а також за бюджетні зобовязання держави.

Новопсковська районна рада у поясненнях від 02.07.2018 № 5-5/6-520 також заперечує проти позову з посиланням на те, що Новопсковська РДА не залучила до вирішення питання погашення заявленого у справі боргу сільські та селищні ради району та Новопсковської ОТГ, із бюджетів яких також мають здійснюватися відповідні видатки. На думку цієї третьої особи Новопсковська районна рада не може нести відповідальність за бюджетні зобовязання інших органів місцевого самоврядування Новопсковського району, які могли б своєчасно здійснювати оплату послуг звязку пільговим категоріям населення.

Встановивши фактичні обставини справи, надані сторонами пояснення, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та його повне задоволення, виходячи з наступних підстав.

Так, матеріалами справи підтверджено, що ПАТ "Укртелеком" в особі Харківської філії за період з 01.01.2017 до 31.12.2017 надано послуги звязку на пільгових умовах населенню смт. Новопсков та Новопсковського району Луганської області, що включені до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги та на яких поширює дія п. 19 ч. 1 ст. 12, п. 10 ч. 1 ст. 13, п. 18 ч. 1 ст. 14, п. 20 ч. 1 ст. 15 Закону України "Про статус ветеранів, гарантії їх соціального захисту", п. 11 ст. 20, ст. 21 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", п. 6 ч. 1 ст. 6, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист", ч. 5 ст. 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", п. 4 ч. 3 ст. 13 Закону України "Про охорону дитинства", на загальну суму 67043 грн. 24 коп. (розрахунки видатків на відшкодування витрат, повязаних з наданням пільг за формою № 2-пільга за вказаний період).

Згідно з п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 № 295, установлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня предявлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

З 01.01.2017 змінилось правове регулювання спірного питання та внесено зміни до статей 89, 91, 102 Бюджетного кодексу України, відповідно до яких замість субвенцій з державного бюджету на видатки з надання пільг з послуг звязку фінансування пільг здійснюється з місцевих бюджетів.

Так, згідно з п. 20-4 ст. 91 Бюджетного кодексу України видатки на відшкодування витрат за пільговий звязок окремих категорій громадян віднесено до видатків місцевих бюджетів.

Пунктом 2 Порядку визначено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Отже, чинне законодавство України не передбачає обовязковості укладення договору про відшкодування витрат за надані послуги звязку пільговим категоріям громадян, оскільки зобовязання сторін у даній справі виникають безпосередньо із закону і не залежать від їх бажання, що спростовує доводи відповідача про необґрунтованість заявленого позову з огляду на відсутність укладеного між сторонами договору, який врегульовував би спірні відносини.

Згідно з частиною 6 статті 48 Бюджетного кодексу України бюджетні зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Зазначена норма є спеціальною по відношенню до загальних положень частини 1-4 статті 48 Бюджетного кодексу України.

Письмові пояснення, надані третіми особами у справі, свідчать, що при складанні районного бюджету на 2017 рік видатки на надання пільг не передбачались. Між відповідачем та Новопсковською районною радою тривають суперечки щодо необхідності фінансування видатків на відшкодування послуг звязку.

В цій частині доводів суд наголошує, що вказані вище норми відповідних законів, які закріплюють реалізацію державних гарантій певним категоріям громадян, є нормами прямої дії, оскільки обовязку оператора телекомунікацій надавати пільги громадянам кореспондує безумовний обовязок держави в особі її органів відшкодувати такі пільги. Тому суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що відсутність у районному бюджеті відповідного фінансування на надання пільг з послуг звязку є підставою для відмови в позові та для звільнення від необхідності виконання зобовязання.

Відповідно до частини першої статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобовязаннями.

За змістом частини другої статті 617 ЦК України, частини другої статті 218 ГК України та рішення Європейського суду з прав людини від 18.10.2005 у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність боржника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 у справі №11/446).

Позивачем долучено до матеріалів справи розрахунки видатків на відшкодування витрат, повязаних з наданням пільг, за формою "2-пільга" за період з січня по грудень 2017 року з доказами їх надіслання відповідачу.

Крім того, поіменні списки абонентів за формою "2-пільга" щомісячно передавались позивачем відповідачу на адресу електронної пошти відповідача, що також підтверджено документально.

Таким чином, матеріали справи свідчать, що відповідач в порушення вимог Бюджетного кодексу України та Порядку протягом 2017 року не здійснював відшкодування позивачу витрат наданих послуг звязку пільговим категоріям населення, внаслідок чого станом на 01.01.2018 утворилася заборгованість в сумі 67043 грн. 24 коп.

Доказів сплати боргу на час прийняття рішення відповідачем не надано.

Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 ГК України.

Відповідач, який є розпорядником коштів бюджетного фінансування вищевказаних соціальних пільг населення смт. Новопсков та Новопсковського району Луганської області, зобовязаний був здійснювати відшкодування витрат, понесених позивачем внаслідок надання послуг звязку пільговим категоріям населення, які проживають на вищезазначеній території.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Суд зазначає, що відсутність рішень органів місцевого самоврядування не спростовує правомірність заявлених позовних вимог, оскільки відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках районного бюджету, не є підставою для звільнення відповідача (органу, уповноваженого державою здійснювати від її імені повноваження в цих правовідносинах) від відповідальності за порушення зобовязання зі сплати компенсації пільг.

Частиною 2 ст. 617 ЦК України та ч. 2 ст. 218 ГК України встановлено, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобовязань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобовязання.

Також обґрунтованими є вимоги про стягнення 6167 грн. 31 коп. інфляційних втрат (згідно уточненого розрахунку позивача від 24.07.2018 (за період з березня 2017 року по квітень 2018 року)) та 1601 грн. 44 коп. 3% річних (за період з 17.02.2017 по 17.05.2018), які відповідають ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки позовні вимоги не збільшувались в частині інфляційних втрат, суд виходить із первісно заявлених вимог на суму 6167 грн. 31 коп., але керується належним розрахунком на суму, яка більше заявленої.

За таких обставин позов задовольняється повністю у вказаних вище сумах боргу та додаткових вимогах з віднесенням на відповідача витрат по судовому збору у відповідності до ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232-233, 236-241 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 акціонерного товариства Укртелеком в особі Харківської філії ПАТ Укртелеком, м. Харків до відповідача ОСОБА_2 соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області, смт. Новопсков Луганської області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області, смт. Новопсков Новопсковського району Луганської області, ОСОБА_2 Державної казначейської служби України у Новопсковському районі Луганської області, смт. Новопсков Луганської області, Новопсковська районна рада Луганської області, смт. Новопсков Луганської області про стягнення 74811 грн. 99 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_2 соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області, смт. Новопсков Новопсковського району Луганської області, вул. Українська, 65, ідент. код 03196995 на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства "Укртелеком", м. Київ, бульвар Шевченка, 18, ідент. код 21560766 в особі Харківської філії ПАТ "Укртелеком", м. Харків, Нетіченська набережна, 8, ідент. код 25614660 заборгованість за надані послуги звязку пільговим категоріям населення в сумі 67043 грн. 24 коп., 6167 грн. 31 коп. інфляційних втрат, 1601 грн. 44 коп. 3% річних та 1762 грн. 00 коп. судового збору, видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

У відповідності до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно зі ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення 24.07.2018.

Суддя Н.М.Зюбанова