РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.06.2018Справа № 910/2491/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Якименко М.М., при секретарі судового засідання Мартинюк М.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом за позовом Київської місцевої прокуратури №10 (02000, м. Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 89) в інтересах держави в особі:

1) Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м. Київ, вулиця Хрещатик, будинок 10; )

2) Дитячої клінічної лікарні № 4 Солом'янського району м. Києва (03126, м. Київ, ПРОСПЕКТ КОСМОНАВТА КОМАРОВА, будинок 3; )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідротехланд» (03067, м. Київ, ВУЛИЦЯ ГАРМАТНА, будинок 23, квартира 41; ).

про стягнення орендної плати в розмірі 197 750,30 грн.

Представники учасників справи:

від прокуратури: Лимонченко М.С. - довіреність від 16.12.2015 року;

від позивача-1: Ваховська І.Б. - довіреність №062/01/10-579 від 12.04.2018 року;

від позивача-2: Ізвєкова І.В. - довіреність від 28.02.2018 року;

від відповідача: Матюшко В.В. - довіреність №08/04 від 23.04.2018 року.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Київська місцева прокуратура №10 в інтересах держави в особі: Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради та Дитячої клінічної лікарні № 4 Солом'янського району м. Києва звернулась до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ""Гідротехланд" про стягнення орендної плати в розмірі 197 750,30 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо повної сплати орендних платежів за період часу з січня 2017 року по грудень 2017 року за умовами Договору №1300-1 про передач майна територіальної громади міста Києва в оренду від 25.10.2016 року.

З цих підстав прокурор просив суд задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача-2: 197 750,30 грн. - заборгованості з орендної плати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.03.2018 року, приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що ціна позову у даній справі не перевищує 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом на підставі ч. 1 ст. 247 ГПК України вирішено розгляд справи № 910/2491/18 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

05.04.2018 року через відділ діловодства суду від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідротехланд" надійшло клопотання б/н від 04.04.2018 року про слухання справи в судовому засіданні з повідомлення сторін у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2018 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідротехланд" про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін залишити без розгляду; судове засідання (розгляд справи по суті) призначено на 25.04.2018 року.

25.04.2018 року через відділ діловодства суду Київською місцевою прокуратурою №10 подано заяву №43-3284вих18 від 17.04.2018 про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої прокурор просить суд стягнути з відповідача 219 894,90 грн., з яких 215 230,51 грн. заборгованості з орендної плати та 4 664, 39 грн. пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.04.2018 року заяву Київської місцевої прокуратури №10 про збільшення розміру позовних вимог №43-3284вих18 від 17.04.18р. - залишено без руху; встановлено Київській місцевій прокуратурі №10 строк на усунення недоліків заяви №43-3284вих18 від 17.04.18р. про збільшення розміру позовних вимог - 5 (п'ять) днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 14.05.2018р. (включно); встановлено Київській місцевій прокуратурі №10 спосіб усунення недоліків заяви №43-3284вих18 від 17.04.18р. про збільшення розміру позовних вимог шляхом подання до суду доказу сплати судового збору у розмірі 331,42 грн.

14.05.2018 року через відділ діловодства суду від прокурора надійшла заява про усунення недоліків, розглянувши яку суд встановив, що недоліки заяви про збільшення розміру позовних вимог, які зумовили залишення її без руху, прокурором усунено. Таким чином, суд розглядає дану справу з врахування заяви про збільшення розміру позовних вимог.

В судовому засіданні 25.04.2018 року оголошено перерву до 16.05.2018 року.

В судовому засіданні 16.05.2018 року оголошено перерву до 30.05.2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.2018 року відкладено розгляд справи на 13.06.2018 року.

В судовому засіданні 13.06.2018 року представники прокуратури, позивача-1 та позивача-2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив суд в їх задоволенні відмовити.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 13.06.2018 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності та заслухавши пояснення представників прокуратури, позивача-1, позивача-2 та відповідача Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25.10.2016 року між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі по тексту - позивач-1, орендодавець), Дитячою клінічною лікарнею №4 Солом'янського району м. Києва (далі по тексту - позивач-2, Підприємство-Балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гідротехланд» (далі по тексту - відповідач, орендар) укладено Договір №1300-1 про передач майна територіальної громади міста Києва в оренду (нова редакція договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 08.08.2013р. №1300) (далі по тексту - Договір), за умовою якого (п. 1.1. Договору) орендодавець на підставі протоколу засідання постійної комісії Київради з питань власності від « 13» вересня 2016 року передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва; далі - об'єкт, яке знаходиться за адресою: м. Київ, кров. ковальський, 12 для розміщення офісу (12,4 кв.м), пункту доочищення та продажу питної води (6,0 кв.м) та іншого використання нерухомого майна (виробництво продуктів харчування (151,64 кв.м).

Відповідно до п. 2.1. Договору об'єктом оренди є: нежилі приміщення загальною площею 170,04 кв. м на 1 поверсі, згідно з викопіюванням з поповерхового плану, що складає невід'ємну частину договору про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва в оренду від 08.08.2013р. №1300.

Орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передасться в оренду, затвердженої рішенням Київської міської ради під 21.04.2015р. №415/1280: згідно з розрахунком орендної плати, що є невід'ємною частиною цього Договору (додаток 1) становить без ПДВ: 133 гривні 80 копійок за 1 кв. м орендованої площі, що в цілому складає за базовий місяці. розрахунку липень 2016р. 22752,05 гри. (двадцять дві тисячі сімсот п'ятдесят дні) гривні 05 копійок.

Згідно з п. 3.2. Договору орендна плата за кожний наступний місяці, визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць па індекс інфляції за поточний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується па веб-сайті Фонду державного майна України.

Орендна плата сплачується орендарем на рахунок Підприємства-Балансоутримувача (п.3.6. Договору).

У відповідності до п. 3.7. договору орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 15 числа поточного місяця.

Пунктом 4.2.2. Договору встановлено обов'язок Відповідача сплачувати орендні та інші платежі своєчасно і в повному обсязі.

Згідно п. 9.1. Договору цей договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з « 23» жовтня 2016 року до « 23» жовтня 2019 року.

Факт передачі позивачем-1 та прийняття відповідачем об'єкту оренди підтверджується підписаним між сторонами Актом приймання-передачі нерухомого майна від 08.08.2013 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що внаслідок порушення відповідачем зобов'язання щодо своєчасності сплати орендної плати відповідно до умов Договору, у відповідача перед позивачем-2 за період з січня 2017 року по березень 2018 року виникла заборгованість з орендної плати в розмірі 215 894,90 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ) (ч.1. ст. 760 ЦК України).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» Орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності

Частинами 1, 4 ст. 286 ГК України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З наданих прокурором, позивачем-1 та позивачем-2 доказів вбачається, що позивач-2 взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, надав відповідачеві у тимчасове платне користування об'єкт оренди на певний строк та за відповідну плату згідно умов Договору, а відповідач в порушення умов Договору не сплатив на користь позивача-2 орендну плату за період з січня 2017 року по березень 2018 року (включно), в зв'язку з чим має перед позивачем заборгованість з її сплати в розмірі 215 894,90 грн.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені прокурором, позивачем-1 та позивачем-2 не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 215 230,51 грн. (заборгованості з орендної плати) нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Відповідач припустився прострочення сплати орендних платежів, а тому прокурор просить суд стягнути з відповідача пеню на користь позтиваач-2, яка за розрахунками прокурора становить 4 664,39 грн.

Пунктом 6.2 Договору передбачено, що за несвоєчасну та не в повному обсязі сплату орендної плати та інших платежів на користь Підприємства-Балансоутримувача орендар сплачує на користь Підприємства-Балансоутримувача пеню в розмірі 0,5% від розміру несплачених орендних та інших платежів за кожен день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»).

Відповідно до ч. 1 статті 546, статті 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (згідно ч. 6 ст. 231 ГК України).

Згідно п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 2.1. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17 грудня 2013 року №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» пеня, за визначенням частини третьої статті 549 ЦК України, - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. Застосування іншого виду неустойки - штрафу до грошового зобов'язання законом не передбачено, що, втім, не виключає можливості його встановлення в укладеному сторонами договорі (наприклад, за необґрунтовану відмову від переказу коштів за розрахунковими документами отримувача коштів), притому і як самостійний захід відповідальності, і як такий, що застосовується поряд з пенею. В останньому випадку не йдеться про притягнення до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення двічі, тому що відповідальність настає лише один раз - у вигляді сплати неустойки, яка включає у себе і пеню, і штраф як лише форми її сплати.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивач в частині стягнення пені за несвоєчасне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань в розмірі 4 664,39 грн., нараховані відповідно до законодавства, тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 73-80, 86, 126, 129, 233, 236 - 241, 256 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідротехланд» (03067, м. Київ, ВУЛИЦЯ ГАРМАТНА, будинок 23, квартира 41; ) на користь Дитячої клінічної лікарні № 4 Солом'янського району м. Києва (03126, м. Київ, ПРОСПЕКТ КОСМОНАВТА КОМАРОВА, будинок 3; ) 215 230 (двісті п'ятнадцять тисяч двісті тридцять) грн. 51 коп. - заборгованості з орендної плати, 4 664 (чотири тисячі шістсот шістдесят чотири) грн. 39 коп. - пені.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідротехланд» (03067, м. Київ, ВУЛИЦЯ ГАРМАТНА, будинок 23, квартира 41; ) на користь Прокуратури міста Києва (03150, м. Київ, ВУЛИЦЯ ПРЕДСЛАВИНСЬКА, будинок 45/9; ) 3 298 (три тисячі двісті дев'яносто вісім) грн. 42 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 Господарського процесуального кодексу України)

Відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» та ст. 256 Господарського процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.М. Якименко

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 04.07.2018 року.