ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

12.07.2018 м ХарківСправа № 922/1859/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

розглянувши матеріали позовної заяви про стягнення заборгованості вих. №3/2675 від 27.06.2018

за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» ОСОБА_1, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул.. Хрещатик, 8-А, адреса фактичного місцезнаходження та для листування: 01601, м. Київ, вул. Прорізна, 8, ;

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Обслуговуюча дирекція мікрорайону ХНУРЕ», 61058,м. Харків, вул. Культури, 25-А, к.401, ;

про стягнення заборгованості за генеральним кредитним договором №32/Г-10-08 від 15.05.2018 у розмірі 4 020 289,69 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» ОСОБА_1 звернулось до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення заборгованості вих.. №3/2675 від 27.06.2018 (вх. №1859/18 від 09.07.2018) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Обслуговуюча дирекція мікрорайону ХНУРЕ» в якому просить стягнути з останнього заборгованісті за генеральним кредитним договором №32/Г-10-08 від 15.05.2018 у розмірі 4 020 289,69 грн..

Розглянувши матеріали позовної заяви матеріали позовної заяви про стягнення заборгованості вих.. №3/2675 від 27.06.2018 (вх. №1859/18 від 09.07.2018), суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ГПК України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем не надано доказів сплати судового збору. Оскільки позовна заява подана до господарського суду Харківської області, то судовий збір повинен бути сплачений за платіжними реквізитами, визначеними для господарського суду Харківської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Крім того, згідно абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів

Отже, відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду цієї позовної заяви позивач повинен оплатити судовий збір у розмірі 60304,35 грн..

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Водночас, як вбачається з позовної заяви, позивач просить відстрочити Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Хрещатик», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» ОСОБА_1 сплату судового збору до ухвалення рішення по справі, свою позицію обґрунтовуючи тим, що у банку відсутні кошти для сплати судового збору у звязку з віднесенням позивача до категорії неплатоспроможних банків та подальшої ліквідації банку.

Розглянувши клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Статтею 8 ЗУ "Про судовий збір" передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Статтею 8 зазначеного Закону передбачено можливість відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, однак лише за вичерпних умов. При цьому, приписами цієї статті визначено суб'єктів оскарження щодо яких можна здійснити відстрочення та розстрочення сплати судового збору.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов'язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи даний принцип, а також положення ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні звільнення, відстрочення від сплати судового збору.

Таким чином, як органи державної влади, що утримуються за рахунок держбюджету, так і суб'єктів господарювання та громадян поставлено законом у рівні умови в частині обов'язку сплачувати судовий збір, у зв'язку з чим, вибіркове надання господарським судом суб'єктивних переваг одним учасникам процесу перед іншими учасниками судового процесу шляхом звільнення чи відстрочення сплати судового збору, окрім випадків, встановлених ст. 8 Закону України "Про судовий збір", призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Разом з цим, суд зазначає, що згідно із ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" № 484-УІІІ від 22 травня 2015 року уповноважені особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб позбавлені пільг на оплату судового збору, а тому посилання позивача на відкриття ліквідаційної процедури його банку самі по собі не свідчать про відсутність достатніх коштів для сплати судового збору, відсутність таких доказів чи їх неналежність є підставою для відмови у задоволенні заяви про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, у звязку з чим, суд дійшов висновку про відмову в клопотанні позивача про відстрочення сплати судового збору.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95 від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у звязку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "ОСОБА_2 проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У даному випадку, необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб'єктів, яке визначено ГПК України і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Водночас, як вбачається з матеріалів позовної додані позивачем копії письмових доказів, подані позивачем з порушенням вимог ч. 2 ст. 91 ГПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 90 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до п. 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче підпису.

Таким чином, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення) та приписам п. 5.27 Державної Уніфікованої системи документації ДСТУ 4163-2003 (відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів: Згідно з оригіналом, назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії; засвідчуватись повинна кожна сторінка документу з відтиском печатки юридичної особи).

Пунктами 3, 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України визначено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Як вбачається з Акту від 09.07.2018 складеного відділом документального забезпечення та контролю при відкритті поштового відправлення, які надійшли від Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» ОСОБА_1 не виявилось: розрахунку заборгованості, який вказаний в якості додатку до позовної заяви, що відповідно є недоліком позовної заяви, а тому також підлягає усуненню.

Крім цього, відповідно до п.10 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем не підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Враховуючи те, що судом відмовлено в клопотанні про відстрочення сплати судового збору, з огляду на відсутність доказів сплати судового збору, приймаючи до уваги те, що додані позивачем копії письмових доказів, подані позивачем з порушенням вимог ч. 2 ст. 91 ГПК України, оскільки вказані копії письмових доказів не посвідчені належним чином, звертаючи увагу на відсутність в матеріалах позову обґрунтованого розрахунку ціни позову, яки позивач зазначає в якості додатку до позову та беручи до уваги не виконання позивачем до п.10 ч. 3 ст. 162 ГПК України, а саме відсутності підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, суд дійшов висновку про те, що позовна заява не відповідає вимогам встановленим ст.. ст.. 162, 164, 172 ГПК України, а відтак, суд, на підставі ст. 174 ГПК України, залишає позовну заяву про стягнення заборгованості вих.. №3/2675 від 27.06.2018 (вх. №1859/18 від 09.07.2018) без руху та відповідно до ч.2 ст. 174 ГПК України надає позивачу 10-денний строк з дня вручення йому цієї ухвали для усунення недоліків шляхом: надання суду засвідчених у відповідності до вимог чинного законодавства копій додатків до позову доказів, які додані до матеріалів позовної заяви; сплати та надання суду доказів сплати судового збору у розмірі 60 304,35грн.; надання до суду обґрунтованого розрахунку суми основного боргу із зазначенням підстав його виникнення з доказами надсилання його учасникам справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 162, 164, 174, 234, 235 ГПК України, господарський суд-

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху позовну заяву про стягнення заборгованості вих.№3/2675 від 27.06.2018 (вх. №1859/18 від 09.07.2018).

2. Надати позивачу строк 10 днів з дня вручення йому цієї ухвали для усунення недоліків, а саме:

- надання суду засвідчених у відповідності до вимог чинного законодавства копій додатків до позову доказів, які додані до матеріалів позовної заяви;

- сплати та надання суду доказів сплати судового збору у розмірі 60 304,35грн.;

- надання суду обґрунтованого розрахунку суми основного боргу із зазначенням підстав його виникнення з доказами надсилання його учасникам справи;

- підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Розяснити, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст. 176 цього Кодексу.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Ухвалу підписано 12.07.2018.

Суддя ОСОБА_3