ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року

м. Київ

Справа № 906/460/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючий, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Корпусенка А.О.

за участю представників: не з'явились.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4

на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 22.02.2018

(Суддя - Шніт А.В.)

та на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 17.04.2018

(Головуючий суддя - Розізнана І.В.; судді - Гудак А.В., Петухов М.Г.)

у справі за первісним позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області

до ОСОБА_4

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Брусилівської селищної ради

про розірвання договору купівлі-продажу №2367 від 23.07.2004 та повернення об'єкту незавершеного будівництва

та за зустрічним позовом фізичної особи ОСОБА_4

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

1. ОСОБА_4 звернулась до Господарського суду Житомирської області зі скаргою, в якій просить суд визнати бездіяльність в.о. начальника Коростишівського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_5 щодо не закінчення виконавчого провадження після того як їй стало відомо про скасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ; стягнути з відповідачів завдану шкоду у вигляді незаконно утриманої пенсії в сумі 898,02 грн. та 8000 грн. моральної шкоди.

2. Ухвалою господарського суду Житомирської області від 31.10.2017 відмовлено заявнику у прийнятті скарги до розгляду в частині стягнення з відповідачів завданої шкоди у вигляді незаконно утриманої пенсії в сумі 898,02 грн та 8000 грн моральної шкоди та прийнято до розгляду скаргу в частині бездіяльності в.о. начальника Коростишівського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_5

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 22.02.2018 у справі №906/460/16, залишеною без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 17.04.2018, відмовлено заявнику в задоволенні скарги на бездіяльність в.о. начальника Коростишівського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_5

4. Судові рішення мотивовані тим, що: матеріалами справи підтверджено вчинення державним виконавцем дій щодо закінчення виконавчого провадження №54198570 з виконання наказу господарського суду Житомирської області №906/460/16 від 21.03.2017, тому у суду відсутні підстави зобов'язувати орган виконавчої служби їх вчинити;

4.1. заявником скарги не доведено суду належними та допустимими доказами, що винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження 12.10.2017, а не раніше 26.09.2017, якимось чином порушило або ж порушує його права та охоронювані законом інтереси;

4.2. судами встановлено, що кошти в сумі 449,01 грн надійшли на депозитний рахунок відділу державної виконавчої служби 18.09.2017, інша частина коштів в розмірі 449,01 грн надійшла 17.10.2017, тобто вже після того як державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження;

4.3. кошти в сумі 898,02 грн до 29.11.2017 перебували на депозитному рахунку відділу державної виконавчої служби, оскільки у ОСОБА_4 був відсутній відкритий рахунок у банку або іншій фінансовій установі та була відсутня її згода на надсилання даних коштів поштовим переказом;

4.4. ОСОБА_4 не надано суду доказів того, що суд касаційної інстанції зупиняв дію рішення суду, на підставі якого виданий виконавчий документ, що було б підставою для зупинення державним виконавцем вчинення виконавчих дій;

4.5. оскільки державним виконавцем вчинено дії щодо закінчення виконавчого провадження, а стягнуті із боржника кошти на виконання даного наказу були йому повернуті, суди дійшли висновку, що право заявника не порушено, задоволення скарги ніяким чином не поновить (захистить) його право, що є підставою для відмови у задоволенні скарги;

4.6. апеляційний господарський суд відхилив доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, як безпідставні та документально необґрунтовані та дійшов висновків про те, що суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи і дав їм належну юридичну оцінку, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі судового рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків місцевого господарського суду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

5. ОСОБА_4 звернулась до Суду касаційної інстанції зі скаргою, у якій просить скасувати наведені судові рішення та прийняти нове рішення, яким визнати бездіяльність в.о. начальника Коростишівського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_5 щодо незакінчення виконавчого провадження після того як їй стало відомо про скасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ.

6. Підставою для скасування судових рішень попередніх інстанцій скаржник вважає невірне застосування та порушення норм матеріального та процесуального права:, зокрема, ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", ст. ст. 2, 80, 236, 275 Господарського процесуального кодексу України.

6.1. Скаржник вважає, що судами не надано відповідну оцінку ненаданню копії відзиву на скаргу та доданих до нього документів ОСОБА_4, тому такі документи безпідставно були прийняті до розгляду;

6.2. суд першої інстанції не зазначив походження взятих до розгляду документів та не обґрунтував причини їх прийняття на що суд другої уваги не звернув;

6.3. крім того, скаржник звертає увагу, що судами не надано оцінки встановленим фактичним обставинам стосовно обізнаності державного виконавця, починаючи з 16.08.2017 про скасування рішення на підставі якого виданий виконавчий документ, а постанова про закінчення виконавчого провадження була винесена лише 12.10.2017, тобто державний виконавець допустив бездіяльність у проміжок часу з якого дізнався про наявність підстав для винесення постанови про закриття виконавчого провадження та коли фактично закрив виконавче провадження.

Короткий зміст вимог інших учасників у справі

7. Начальником відділу Коростишівського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_5 подано відзив на касаційну скаргу з проханням залишити її без задоволення, а оскаржувані рішення без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

8. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.05.2018 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 22.02.2018 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 17.04.2018 у справі №906/460/16.

8.1. Призначено до розгляду касаційну скаргу ОСОБА_4 на 11 липня 2018 року о 12 год. 15 хв. у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м.Київ, вул. О.Копиленка, 6, в залі судових засідань № 330.

9. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з такого.

10. Відповідно ст. 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

11. Згідно з п. 9 ч. 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України в редакції, чинній з 15.12.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

12. Під час розгляду судами встановлено, що рішенням Господарського суду Житомирської області від 06.12.2016, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 06.03.2017 у справі №906/460/16 первісний позов задоволено; розірвано договір купівлі-продажу №2367 від 23.07.2004, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Житомирській області та громадянкою ОСОБА_4; громадянку ОСОБА_4 зобов'язано повернути незавершений будівництвом житловий будинок в АДРЕСА_1), що знаходиться за адресою: Житомирська область, Брусилівський район, смт Брусилів на земельній ділянці 0,12га шляхом підписання акту приймання - передачі з Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Житомирській області протягом 10-ти днів від дня вступу рішення суду в законну силу; стягнуто з громадянки ОСОБА_4 на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області 2756 грн судового збору; у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

13. 21.03.2017 господарським судом Житомирської області видано судові накази на примусове виконання рішення від 06.12.2016 у справі №906/460/16.

14. Державним виконавцем Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області 27.06.2017 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №54198570 з виконання судового наказу №906/460/16 від 21.03.2017 про стягнення з ОСОБА_4 судового збору у розмірі 2756 грн, копію даної постанови направлено сторонам виконавчого провадження супровідним листом №6062 від 27.06.2017р.

15. Державним виконавцем Коростишівського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області винесено постанову від 10.07.2017 про звернення стягнення на пенсію боржника, яку, зокрема, направлено до Управління з координації та контролю за виплатою пенсії для виконання.

16. У подальшому, постановою Вищого господарського суду України від 26.07.2017 рішення господарського суду Житомирської області від 06.12.2016 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 06.03.2017 у справі №906/460/16 скасовано в частині задоволення первісних позовних вимог щодо розірвання договору купівлі-продажу від 23.07.2004 та повернення об'єкту незавершеного будівництва - житловий будинок (позиція за генпланом 627) шляхом підписання між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Житомирській області та ОСОБА_4 акта прийому-передачі. В іншій частині рішення Господарського суду Житомирської області від 06.12.2016 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 06.03.2017, залишено без змін. Справу направлено на новий розгляд до господарського суду Житомирської області в іншому складі суду для розгляду в частині первісно заявлених позовних вимог.

17. 26.09.2017 до Коростишівського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області від представника боржника надійшло повідомлення про скасування Вищим господарським судом України рішення господарського суду Житомирської області від 06.12.2016 та постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 06.03.2017 прийняті у справі №906/460/16.

18. Після отримання наведеного повідомлення, 29.09.2017 державним виконавцем Коростишівського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області до Управління з координації та контролю за виплатою пенсії направлено лист №9529 від 29.09.2017 щодо припинення відрахувань із пенсії боржника; того ж дня на адресу боржника рекомендованим повідомленням про вручення направлено лист №9100 від 29.09.2017 для надання відповідних реквізитів з метою повернення стягнутих коштів.

19. 12.10.2017 державним виконавцем Коростишівського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", у зв'язку зі скасуванням рішення суду постановою Вищого господарського суду України від 26.07.2017. Копію даної постанови супровідним листом №9531 від 12.10.2017 направлено сторонам виконавчого провадження.

20. Ухвалою господарського суду Житомирської області від 14.11.2017 визнано таким, що не підлягає виконанню наказ господарського суду Житомирської області №906/460/16 від 21.03.2017, виданий на примусове виконання рішення господарського суду Житомирської області від 06.12.2016.

21. 30.11.2017 Коростишівським РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області засобами поштового переказу ОСОБА_4 перераховано грошові кошти на загальну суму 898,02 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №6339 від 30.11.2017 (на суму 449,01грн) та №6340 від 30.11.2017 (на суму 449,01грн) та поштовим переказом.

22. Відмовляючи у задоволенні скарги на дії державного виконавця, судами встановлено, що останнім вчинено дії щодо закінчення виконавчого провадження, а стягнуті із боржника кошти на виконання даного наказу були йому повернуті, отже, право заявника яке підлягає захисту не порушено а задоволення скарги ніяким чином не поновить (захистить) його право, що є підставою для відмови в задоволенні скарги.

23. Погоджуючись із наведеними висновками попередніх судових інстанцій Суд касаційної інстанції виходить з такого.

24. У ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які проводяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

25. У ч.1 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

26. Згідно ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

27. Відповідно до ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

28. У ч. 1, ч. 2 ст. 343 ГПК України передбачено постановлення за результатами розгляду скарги ухвали; у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

29. Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави дійти висновку про те, що сторони виконавчого провадження при зверненні до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права, мають обґрунтувати у чому саме полягає порушення їх прав, а суд розглядаючи скаргу має пересвідчитись у наявності такого порушеного права, усунути порушення та поновити порушене право заявника, при цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

30. Отже, за результатами розгляду скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

31. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

32. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

33. У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

34. Враховуючи викладене, постанова про закінчення виконавчого провадження у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

35. Відповідно до ст. 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

36. Визнаючи бездіяльність органу державної виконавчої служби незаконною суд зобов'язує даний орган здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, однак, судами встановлено, що державним виконавцем вже вчинено дії щодо закінчення виконавчого провадження №54198570 з виконання наказу господарського суду Житомирської області №906/460/16 від 21.03.2017, кошти в сумі 898,02 грн до 29.11.2017 перебували на депозитному рахунку відділу державної виконавчої служби, оскільки у ОСОБА_4 був відсутній відкритий рахунок у банку або іншій фінансовій установі та була відсутня її згода на надсилання даних коштів поштовим переказом, проте, на даний час стягнуті із боржника кошти на виконання судового наказу були йому повернуті, отже, у суду відсутні підстави зобов'язувати орган виконавчої служби вчинити відповідні дії.

37. Доводи заявника касаційної скарги відхиляються колегією суддів, оскільки підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, і таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту, в той час як відсутність обставин, які б свідчили про наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні позову, проте скаржником, не доведено порушення державним виконавцем його прав та необхідність їх захисту.

38. Отже, Суд касаційної інстанції вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій, встановивши, що на даний час не існує порушеного бездіяльністю Коростишівського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області права ОСОБА_4, яке підлягає судовому захисту підставно відмовили у задоволенні скарги.

39. У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

40. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006).

41. Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

42. У даній справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків попередніх судових інстанцій.

43. Відповідно ст. 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

44. За таких обставин та з урахуванням меж розгляду справи в суді касаційної інстанції, в порядку ст. 300 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувані судові рішення попередніх інстанцій підлягають залишенню без змін, як такі, що прийняті з додержанням норм матеріального і процесуального права.

45. У зв'язку з тим, що Суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає в силі раніше ухвалені судові рішення, Суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 3 09, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу господарського суду Житомирської області від 22.02.2018 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 17.04.2018 у справі №906/460/16 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Житомирської області від 22.02.2018 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 17.04.2018 у справі №906/460/16 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.В. Білоус

Н.Г. Ткаченко