ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2018

Справа № 910/6252/18

Суддя Господарського суду міста Києва Трофименко Т.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

За позовом Приватного підприємства “Будмонтаж-2001” (58000, м. Чернівці, вул. Миколаївська, 36 б/304)

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Ворд Лімес” (04074, м. Київ, вул. Лугова, 15, приміщення 3)

про стягнення 130 000,00 грн.

Представники: без повідомлення представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Приватне підприємство “Будмонтаж-2001” (надалі також – «позивач») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Ворд Лімес” (надалі також – «відповідач») про стягнення 130 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у зв’язку з неналежним виконанням відповідачем умов Договору про надання зворотної фінансової допомоги №3103-01 від 31.03.2017 у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 130 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2018 відкрито провадження у справі № 910/6252/18, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам строк на подання документів.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 21.05.2018 була надіслана на адреси сторін рекомендованим листом та отримана уповноваженими представниками позивача та відповідача, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення.

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ

31.03.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю “Ворд Лімес” (позичальник) та Приватним підприємством “Будмонтаж-2001” (кредитор) укладено Договір про надання зворотної фінансової допомоги № 3101-01 (далі - Договір), за умовами п. 1.1 якого Кредитор падає Позичальнику поворотну фінансову допомогу (Допомога) шляхом передачі Позичальнику у користування на термін 12 (дванадцять) місяців тимчасово вільні кошти Кредитора без нарахування та отримання процентів чи іншої компенсації як плати за користування коштами, Позичальник зобов'язується повернути Кредитору таку ж суму коштів.

Відповідно до п. 2.1 Договору, сума допомоги становить за цим договором 130 000,00 грн без ПДВ.

Згідно з п. 3.1 Договору, Кредитор зобов'язується надати допомогу шляхом зарахування суми на розрахунковий рахунок Позичальника за зверненням Позичальника.

За приписами п.п. 4.1-4.3 Договору, отриману допомогу Позичальник зобов'язується повернути кредитору не пізніше 31 березня 2018 року. Допускається повернення допомоги частинами, але остаточно сума допомоги повинна бути повернена Позичальником не пізніше вказаного у договорі строку. Строк, вказаний у п.4.1, може бути продовжений за згодою Сторін. Допомога повертається у готівковому або безготівковому порядку.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідачем не було повернуто грошові кошти за вказаним Договором. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем становить 130 000,00 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Приватного підприємства “Будмонтаж-2001” є обґрунтованими, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору позивачем перераховано відповідачу грошові кошти у розмірі 130 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №6251 від 31.03.2017, проте відповідачем не були повернуті грошові кошти у повному обсязі у передбачений Договором строк.

Таким чином, Судом встановлено, що заборгованість відповідача перед Приватним підприємством “Будмонтаж-2001” за Договором становить 130 000,00 грн.

Проте, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76, 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати відповідачем грошових коштів позивачу в розмірі 130 000,00 грн.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

За наведених вище обставин Судом встановлено, що відповідач порушив свої зобов’язання за Договором, не здійснив повернення суми фінансової допомоги, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 130 000,00 грн, факт існування якої позивачем належним чином доведений та відповідачем не спростований.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у заявленому позивачем обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 – 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Ворд Лімес” (04074, м. Київ, вул. Лугова, 15, приміщення 3, ідентифікаційний код 39478710) на користь Приватного підприємства “Будмонтаж-2001” (58000, м. Чернівці, вул. Миколаївська, 36б/304, ідентифікаційний код 38345730) борг у розмірі 130 000 (сто тридцять тисяч) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1 950 (одна тисяча дев’ятсот п’ятдесят) грн. 00 коп.

3.          Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4.          Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5.           Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.Ю. Трофименко