РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.07.2018Справа № 910/4647/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. при секретарі судового засідання Астаповій Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БаДМ" до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення, за участю представників позивача - Бакуліної Н.В., довіреність № б/н від 26.04.2018 року, відповідача - Павленко О.В., довіреність № б/н від 31.05.2018 року,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання недійсним та скасування рішення відповідача №26-р від 01.02.2018 року у справі №143-26.13/109-17 на підставі ст.20 ГК України та ст. ст. 59, 60 ЗУ "Про захист економічної конкуренції".

Позов мотивований тим, що відповідачем у спірному рішенні не доведено відповідними доказами існування обставин, які б свідчили про неповноту наданої інформації на вимогу відповідача, що є підставою для визнання спірного рішення недійсним.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.04.2018 року відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 16.05.2018 року.

Позивачем разом з позовною заявою надано заяву про забезпечення позову, в якій він просив суд забезпечити позов шляхом зупинення нарахування пені та зупинення дії оспорюваного рішення Антимонопольного комітету України №26-р від 01.02.2018 року у справі №143-26.13/109-17 до набрання законної сили рішенням у даній справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.04.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "БаДМ" про забезпечення позову.

07.05.2018 року від відповідача через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, у якому він просив відмовити в позові з тих підстав, що позивач був зобов'язаний надати інформацію відповідно до додатку 1 до вимоги Антимонопольного комітету України, проте запитуваної інформації позивачем надано не було. Також відповідач зазначає про необґрунтованість доводів позивача з приводу того, що інформація, запитувана позивачем у нього відсутня, але співставивши наявні у нього дані, таку інформацію можливо було надати, проте для цього позивачу необхідно було провести спеціальний аналіз, оскільки позивач не звільняється від обов'язку провести такий аналіз наявних у нього даних та зобов'язаний надати інформацію, яка вимагається позивачем, спірне рішення відповідача є законним та обґрунтованим.

06.06.2018 року позивачем через канцелярію суду надано відповідь на відзив відповідача.

06.06.2018 року в підготовчому засіданні оголошено перерву на 13.06.2018 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.06.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.07.2018 року.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Предметом позову є визнання недійсним та скасування рішення Антимонопольного комітету України від 01.02.2018 № 26-р, яким визнано, що позивачем вчинено порушення, передбачене пунктом 14 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді подання інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України на вимогу державного уповноваженого Антимонопольного комітету України від 07.02.2017 № 143-26/04-1235 у встановлений ним строк та за вказане порушення на позивача накладено штраф у розмірі 108 000,00 грн.

Судом встановлено, у зв'язку з розглядом Антимонопольним комітетом України справи №143-26.13/224-14/142- 26.13/65-13/291-12 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції суб'єктами господарювання, що діють на ринках, де реалізуються лікарські засоби компанії «Ф.Хоффман-Ля Рош Лтд», на адресу позивача Антимонопольним комітетом України направлено вимогу державного уповноваженого від 07.02.2017 року №143-26/04-1235 (надалі - Вимога), у якій запропоновано надати позивачу інформацію, необхідну для розгляду справи №143-26.13/224-14/142-26.13/65-13/291-12, зокрема:

1. Інформацію про загальні обсяги придбання Товариством лікарських засобів виробництва компанії «Ф.Хоффман-Ля Рош Лтд» протягом періоду з 01.01.2013 до 31.12.2016;

2. Інформацію про обсяги лікарських засобів виробництва компанії «Ф.Хоффман-Ля Рош Лтд», реалізованих Товариством через процедури державних закупівель протягом періоду з 01.01.2013 до 31.12.2016;

3. Інформацію про загальні обсяги реалізації Товариством лікарських засобів виробництва компанії «Ф.Хоффман-Ля Ропі Лтд» протягом періоду з 01.01.2013 до 31,12.2016 (за виключенням обсягів реалізації через процедури державних закупівель відповідно до п. 2 Вимоги);

4. Копії актів про розмір та виплату бонусів, що є в наявності у Товариства та стосувались надання Товариством з обмеженою відповідальністю «Рош Україна» бонусів для Товариства з обмеженою відповідальністю «БаДМ» за період з 01.01.2013 по 31.12.2016.

Позивач листом від 28.02.2017 № 504, звернувся з клопотанням щодо продовження терміну надання інформації на вимогу до 14.04.2017.

У відповідь на який відповідач листом від 09.03.2017 № 143-26/04-2535, повідомив позивача про продовження терміну для надання інформації на вимогу до 03.04.2017 року.

01.04.2017 року листом № 519, позивач надав відповідачу інформацію на вимогу відповідача.

Рішенням Антимонопольного комітету України від 01.02.2018 № 26-р визнано, що позивачем вчинено порушення, передбачене пунктом 14 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді подання інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України на вимогу державного уповноваженого Антимонопольного комітету України від 07.02.2017 № 143-26/04-1235 у встановлений ним строк, а саме: інформація в табличній формі на оптичному носії інформації компакт-диску Verbatim CD-R № 2269 43RD/2940 на пункт 1 вимоги позивачем була надана в неповному обсязі, оскільки у стовпчику 8 таблиці «Сума знижки, бонусів тощо, наданих постачальником Товариству» позивач надав інформацію лише про суму бонусів у розмірі 5 відсотків, які воно отримувало за придбання продукції за умови належної попередньої оплати, та не надало повної інформації щодо бонусів, які позивач отримував за умов реалізації відповідних лікарських засобів через продажі за кошти державного бюджету та за умови дії Програми підтримки пацієнтів. Окрім того, у стовпчику 9 таблиці «Сума знижки, бонусів тощо, наданих постачальником позивачеві в межах програми підтримки пацієнтів» позивач надав інформацію помісячно, але не з розбивкою щодо кожного лікарського засобу, як це вимагалося відповідно до табличної форми, наведеної в додатку 1 до вимоги державного уповноваженого Антимонопольного комітету України та за вказане порушення на позивача накладено штраф у розмірі 108 000,00 грн.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

У сфері формування та реалізації конкурентної політики, сприяння розвитку конкуренції, нормативного і методичного забезпечення діяльності Антимонопольного комітету України та застосування законодавства про захист економічної конкуренції, Антимонопольний комітет України має, зокрема такі повноваження:

- вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно - господарського управління і контролю, їх посадових осіб інформацію, у тому числі з обмеженим доступом, необхідну для дослідження ринків, а також інформацію про реалізацію конкурентної політики;

- взаємодіяти з органами державної влади, органами місцевого самоврядування, органами адміністративно - господарського управління і контролю, підприємствами, установами, організаціями з питань розвитку , підтримки, захист економічної конкуренції та демонополізації економіки;

- розробляти та організовувати здійснення заходів, спрямованих на запобігання порушенням законодавства про захист економічної конкуренції тощо (стаття 7 зазначеного Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України» розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України щодо подання суб'єктами господарювання та інших документів, інформації тощо, необхідних для виконання цими органами завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції, є обов'язковими для виконання у визначені ними строки.

Частиною 2 ст. 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" встановлено, що невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Крім того, статтею 22-1 Закону України Про Антимонопольний комітет України» чітко встановлено, що суб'єкти господарювання, об'єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно - господарського управління і контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов'язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Фактичними підставами, у зв'язку з якими вимагається інформація, зокрема можуть бути; з'ясування наявності ознак порушення законодавств про захист економічної конкуренції під час розгляду заяви чи з власної ініціативи органів Комітету; розгляд справи про порушення; розгляд органом Комітету іншого питання (дослідження ринку, заявлених узгоджених дій чи концентрації) для вирішення якого необхідною є певна інформація.

Пунктом 13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 15 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" визначено, що судам у розгляді справ про неподання інформації чи подання інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню слід з'ясовувати, чи було повідомлено суб'єкта господарювання про необхідність надання ним відомостей та у який саме спосіб, а також причини, з яких відомості не було надано або надано невчасно.

За приписами п. п. 13, 14 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції відповідно до приписів є, між іншими, неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки та подання інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки.

Відповідно до ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Таким чином, інформація позивачем у встановлені вимогою відповідача строки була надана в неповному обсязі, що також підтверджується поясненнями позивача викладеними в позовній заяві, а отже, суд приходить до висновку, що спірне рішення прийняте відповідачем з урахуванням та відповідно до наведених вище норм Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Твердження позивача про те, що пункт 1 вимоги не запитує інформацію про суму знижки, бонусів тощо, наданих постачальником позивачеві, оскільки пункт 1 вимоги запитує про загальні обсяги придбання лікарських засобів у постачальника «Ф.Хоффман-Ля Рош Лтд» протягом періоду з 01.01.2013 о 31.12.2016 є безпідставними, оскільки у пункті 1 вимоги вказано, що інформацію про загальні обсяги придбання лікарських засобів у постачальника «Ф.Хоффман-Ля Рош Лтд» протягом періоду з 01.01.2013 о 31.12.2016 з табличною формою наведеною в додатку № 1, у якому і було конкретизовано яка саме інформація необхідна відповідачеві, а отже у додатку №1 вимоги було зазначено яка саме інформація необхідна відповідачеві для виконання завдань та позивач був зобов'язаний надати цю інформацію відповідно до додатку №1 вимоги відповідача.

Доводи позивача про те, що інформацію надати було неможливо та що для надання такої інформації позивачем необхідно було провести спеціальний дуже значний за обсягом аналіз є безпідставними, оскільки це не звільняє позивача від обов'язку провести такий аналіз наявних у нього даних та надати інформацію, яка вимагається відповідачем.

Слід зазначити, що якщо позивачу для надання запитуваної інформації необхідно було більше часу, ніж до 03.04.2017 року, він був вправі повторно звернутись до відповідача з клопотанням про продовження строку для надання відповіді на вимогу. Проте, позивач з таким клопотанням до відповідача не звертався, а напроти надав відповідь навіть раніше на два дні до максимального встановленого терміну.

Таким чином, позивач мав можливість та зобов'язаний був, за необхідності систематизувати наявну в нього інформацію для її надання, а не надавати формальну відповідь з наданням для прикладу не всіх запитуваних Антимонопольним комітетом України документів та надавати інформацію в неповному обсязі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 17.04.2018 у справі №917/637/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, з урахуванням того, що позивачем не доведено обставин з якими закон пов'язує можливість визнання недійсними та скасування рішень Антимонопольного комітету України, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, не порушено відповідачем, а тому в позові про визнання недійсним та скасування рішення відповідача №26-р від 01.02.2018 року у справі №143-26.13/109-17 слід відмовити.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 23.07.2018р.

Суддя С.О. Чебикіна