ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.07.2018

Справа № 910/5497/18

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді                                                                                          Привалова А.І.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу №910/5497/18

за позовом

приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі»

до

товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс Буд»

про

стягнення 10 116,46 грн.

Без виклику учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» (надалі – ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі») звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс Буд» (надалі – ТОВ «Алекс Буд») про стягнення 12 460,68 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за Договором постачання елетричної енергії №50344 від 06.03.2006р., внаслідок чого за період з 01.12.2016р. по 01.07.2017р. у відповідача виникла заборгованість за використану активну електричну енергію в сумі 6 392,76 грн., а за період з 01.04.2016р. по 01.07.2017р. заборгованість за спожиту реактивну електричну енергію в сумі 2 706,24 грн. Крім цього, за прострочення сплати заборгованості позивачем додатково нараховані інфляційні втрати в сумі 2 013,81 грн., 3% річних в сумі 465,39 грн. та пеня в сумі 882,48 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.05.2018р. позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі №910/5497/18. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв'язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

29.05.2018р. від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором №50344 від 06.03.2006р. у розмірі 10 116,46 грн., з якої: 6 392,76 грн. – заборгованість за спожиту активну електричну енергію, 949,68 грн. - заборгованість за спожиту реактивну електричну енергію, 381,07 грн. – 3% річних, 1 620,58 грн. – інфляційні втрати та 772,37 грн. - пеня.

Згідно приписів п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною 3 статті 252 цього Кодексу визначено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

З огляду на те, що заява позивача про зменшення позовних вимог відповідає вимогам, встановленим ст.ст. 46, 170 Господарського процесуального кодексу України, а також зважаючи на те, що вказана заява подана до суду не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі, суд вважає за необхідне прийняти до розгляду відповідну заяву ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», у зв’язку з чим має місце нова ціна позову.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

На виконання вимог Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 №2019, який набув чинності 11.06.2017р., Загальними зборами акціонерів публічного акціонерного товариства "Київенерго" від 13.11.2017р. прийнято рішення про реорганізацію публічного акціонерного товариства "Київенерго" шляхом виділу з нього приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські Електромережі".

Згідно п. 2.3. Статуту ПрАТ "ДТЕК Київські Електромережі", товариство є правонаступником ПАТ "Київенерго" в частині переданих йому майна, прав та обов'язків, необхідних для здійснення діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, в тому числі, і в частині використання ліцензій та тарифів, виданих та встановлених для ПАТ "Київенерго".

Таким чином, приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські Електромережі" є правонаступником прав і обов’язків публічного акціонерного товариства "Київенерго" в частині здійснення діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами.

06.03.2006р. між Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» (після правонаступництва - ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі») (постачальник) та ТОВ «Алекс Буд» (споживач) укладено Договір №50344 про постачання електричної енергії, який відповідно до Додаткової угоди від 01.04.2011р. до Договору №50344 від 06.03.2006р. викладено в новій редакції, відповідно до якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю в точках продажу електричної енергії згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід'ємною частиною, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід'ємною частиною.

Точка продажу електричної енергії - на межі балансової належності електроустановки споживача.

Приєднана потужність у точці підключення визначена в Додатку «Перелік об’єктів Споживача».

Згідно із п.п. 2.2.2 п. 2.2 Договору, постачальник зобов'язується, постачати споживачу електроенергію як різновид товару: в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього договору (додаток «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу»); згідно з категорією струмоприймачів споживача відповідно до Правил улаштування електроустановок (ПУЕ) чинної редакції та гарантованого рівня надійності електропостачання схем електропостачання, визначених додатком «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін»; з дотриманням граничних показників якості електричної енергії, визначених державними стандартами.

Відповідно до п.п. 2.3.3 та 2.3.4 п. 2.3 Договору, споживач зобов'язується, оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків «Порядок розрахунків» та «Графік зняття показів обліку електричної енергії». Здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережою постачальника та електроустановками споживача згідно з додатками «Порядок розрахунків» та «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії».

Підпунктом 4.2.1 пункту 4.2 Договору передбачено, що за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3 - 2.3.4 цього договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,1% від суми боргу за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, але не більше розміру штрафних санкцій згідно з Господарським кодексом. Сума пені (без ПДВ) назначається у платіжному документі окремим рядком.

Згідно п. 9.4 Договору, даний договір набирає чинності з дня його підписання та укладається на строк до 31.12.2011р. Договір вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодною стороною не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Договір може бути розірвано і в іншій термін за ініціативою будь-якої сторони у порядку, визначеному законодавством України. Сторони зобов'язуються письмово повідомляти про зміну поштових чи банківських реквізитів (місцезнаходження, найменування, організаційно-правової форми, банківських реквізитів тощо) не пізніше ніж через 10 днів після настання таких змін. Таке повідомлення, підписане уповноваженою особою, стає частиною договору з моменту отримання його іншою стороною. У разі необхідності внесення змін та доповнень до цього договору кожна з сторін має право звернутися до іншого з відповідною пропозицією. Якщо ці пропозиції викликані прийняттям нормативно-правових актів, які змінюють умови цього договору, сторони зобов'язуються до внесення відповідних змін до договору керуватися вимогами цих нормативних документів.

Додатком №2 до Договору про постачання електричної енергії №50344 від 06.03.2006р. визначено порядок розрахунків.

Відповідно до п. 1 Додатку №2, розрахунковим періодом для визначення обсягу спожитої електричної енергії приймається місяць з 20 числа попереднього місяця до такого ж числа розрахункового місяця. При розрахунках за фактично спожиту електроенергію поняття «розрахунковий період» та «календарний місяць» вважаються прирівняними.

Згідно п. 2 Додатку №2, споживач здійснює повну поточну оплату вартості обсягу електричної енергії заявленого на розрахунковий період за формою попередньої оплати.

Пунктом 2.1 Додатку №2, попередня оплата здійснюється до 25 числа місяця, що передує розрахунковому місяцю у розмірі повної вартості договірної величини споживання електричної енергії згідно з додатком до договору «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачам». Споживач протягом перших трьох днів поточного розрахункового періоду здійснює платіж за резервування обсягу електричної енергії на покриття аварійної (екологічної) броні в наступному розрахунковому періоді за тарифами, які діють на день здійснення платежу. Обсяг електричної енергії на покриття аварійної (екологічної) броні визначається відповідно до додатка «Визначення платежу за резервування обсягу електричної енергії на покриття аварійної (екологічної) броні споживача» до цього договору.

Згідно п. 2.2 Додатку №2, остаточний розрахунок за спожиту активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплата рахунків за перетікання реактивної електроенергії та інших платежів згідно з умовами цього договору здійснюється на підставі самостійно отриманих у постачальника рахунків протягом 5 операційних днів з дня їх отримання. Під час визначення суми платежу остаточного розрахунку за поточний розрахунковий період постачальником мають бути враховані суми проведених попередніх платежів за споживання електричної енергії в поточному розрахунковому періоді. Споживач протягом 30 календарних днів з дати отримання рахунка постачальника здійснює повну оплату вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією (ПКЕЕ). При відсутності заборгованості надлишок коштів, що надійшли протягом розрахункового періоду, зараховується в рахунок оплати наступного розрахункового періоду.

Пунктом 4.2 Додатку №2 до Договору визначено, що у разі неможливості отримання постачальником даних про спожиту електричну енергію в зазначений термін (за винятком порушення роботи розрахункового обліку) визначення обсягу спожитої електричної енергії за поточний розрахунковий період здійснюється за середньодобовим обсягом споживання за попередній розрахунковий період з подальшим перерахунком у разі надання даних протягом наступного розрахункового періоду.

Згідно п. 4.3 Додатку 2 до Договору, обсяги електричної енергії, що підлягають сплаті споживачем за звітний розрахунковий період визначаються з урахуваннями вимог пунктів 4.1.1 - 4.1.7 цього додатка та підтверджується Актом про використану електричну енергію за формою, що відображена у додатку до цього договору, який споживач надає постачальнику протягом доби після закінчення розрахункового періоду.

У відповідності до п. 5 Додатку №2 до Договору, за даними акта про використану електричну енергію та з урахуванням розрахункової величини витрат визначається обсяг фактично спожитої активної електроенергії та перетікання реактивної електроенергії. Цей обсяг сторони фіксують в «Акті про приймання - передавання товарної продукції», «Акті надання послуги з компенсації перетікання реактивної електроенергії», два примірники яких постачальник надає споживачу. Останній має повернути погодженими по одному примірнику зазначених документів в наступному розрахунковому періоді.

У разі перевищення договірної величини споживання електричної енергії за розрахунковий період споживачем, який розраховується за тарифами, диференційованими за періодами часу, споживач за обсягом перевищення сплачує на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника підвищену (згідно із ст. 26 Закону України «Про електроенергетику») вартість різниці між фактично спожитим та договірним обсягами електричної енергії за середньозваженим тарифом (п. 7 Додатку №2 до Договору).

Додатком №13 до Договору сторони погодили графік зняття показань засобів обліку електричної енергії, відповідно до якого показання розрахункових засобів обліку відповідно до додатка «Перелік об'єктів споживача» фіксуються 20 числа кожного місяця та оформляються актом про використану електричну енергію у двох примірниках, по одному для кожної сторони. Для складення зазначеного додатка споживач фіксує показання розрахункових засобів обліку вручну.

Як стверджує позивач, ним зобов'язання з постачання відповідачу електричної енергії виконано належним чином, за період з 01.04.2016р. по 01.07.2017р. поставлено відповідачу активну та реактивну електроенергію, що підтверджується актами про фіксацію показів приладів обліку, по особовому рахунку відповідача №50344012, рахунками №50344012/4/2 від 20.04.2016р., №50344012/5/2 від 20.05.2016р., №50344012/6/2 від 20.06.2016р., №5344012/7/2 від 20.07.2016р., №50344012/8/2 від 20.08.2016р., №50344012/10/2 від 20.10.2016р., №50344012/11/2 від 20.11.2016р., №50344012/12/2 від 20.12.2016р., №50344012/12/1 від 20.12.2016р., №50344012/1/1 від 20.01.2017р., №50344012/1/2 від 20.01.2017р., №50344012/2/2 від 20.02.2017р., №50344012/3/2 від 20.03.2017р., №50344012/4/2 від 20.04.2017р., №50344012/5/2 від 20.05.2017р., №50344012/6/2 від 20.06.2017р., №50344012/3/1 від 20.03.2017р., №50344012/4/1 від 20.04.2017р., №50344012/5/1 від 20.05.2017р., №50344012/6/1 від 20.06.2017р., рахунками-розшифровками, актами прийняття-передавання товарної продукції за грудень 2016р. – червень 2017р. та актами надання послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії за квітень 2016р – червень 2017р.

Позивачем на адресу відповідача направлялись листи №050КЕК/13/3/134 від 14.06.2017р. та №050КЕК/13/3/135 від 14.06.2017р. з проханням у семиденний термін здійснити оплату заборгованості за спожиту електричну енергію, що підтверджується описами вкладення у цінний лист з відтисками штемпеля поштового відділення - 15.06.2017р.

Відповідач на вищезазначені листи відповіді не надав, заборгованість не погасив.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов'язання за Договором №50344 про постачання електричної енергії від 06.03.2006р., в редакції додаткової угоди б/н від 11.04.2011р. зі сплати вартості активної та реактивної електроенергії спожитої за період з 01.04.2016р. по 01.07.2017р., внаслідок чого станом на 01.04.2018р. за ТОВ «Алекс Буд» утворилась заборгованість за активну електроенергію у розмірі 6 392,76 грн. та за реактивну електроенергію у розмірі 949,68 грн.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 381,07 грн. - 3 % річних, 1 620,58 грн. - інфляційних втрат та 772,37 грн. – пені.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами Договору №50344 про постачання електричної енергії від 06.03.2006р., в редакції додаткової угоди б/н від 11.04.2011р., суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором поставки.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Так, згідно ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим у державних стандартах або технічних умовах.

Частинами 6, 7 ст. 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Правовідносини, що виникають в процесі продажу, купівлі та споживання електричної енергії регулюються нормами Закону України «Про електроенергію» та положеннями Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ № 28 від 31.07.1996р. (в редакції Постанови НКРЕ від 17.10.2005р. №910 зі змінами) (далі по тексту - ПКЕЕ).

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про електроенергетику» та пункту 1.3 ПКЕЕ споживання електроенергії можливе лише на підставі договору, укладеного з енергопостачальником.

Статтею 714 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпеку експлуатації енергетичного та іншого обладнання.

Договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регламентує відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем, та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін (п. 5.1 ПКЕЕ).

Статті 26, 27 Закону України «Про електроенергетику» передбачають відповідальність споживача за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною енергією.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 691 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Згідно ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною другою статті 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за договором належним чином, поставив відповідачеві за період з 01.12.2016р. по 01.07.2017р. активну електроенергію на суму 6 392,76 грн. та за період з 01.04.2016р. по 01.07.2017р. реактивну електроенергію на суму 949,68 грн.

Зокрема, на виконання вимог ст.ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України позивач надав суду акти про фіксацію показів приладів обліку, по особовому рахунку відповідача №50344012, рахунки №50344012/4/2 від 20.04.2016р., №50344012/5/2 від 20.05.2016р., №50344012/6/2 від 20.06.2016р., №5344012/7/2 від 20.07.2016р., №50344012/8/2 від 20.08.2016р., №50344012/10/2 від 20.10.2016р., №50344012/11/2 від 20.11.2016р., №50344012/12/2 від 20.12.2016р., №50344012/12/1 від 20.12.2016р., №50344012/1/1 від 20.01.2017р., №50344012/1/2 від 20.01.2017р., №50344012/2/2 від 20.02.2017р., №50344012/3/2 від 20.03.2017р., №50344012/4/2 від 20.04.2017р., №50344012/5/2 від 20.05.2017р., №50344012/6/2 від 20.06.2017р., №50344012/3/1 від 20.03.2017р., №50344012/4/1 від 20.04.2017р., №50344012/5/1 від 20.05.2017р., №50344012/6/1 від 20.06.2017р., рахунки-розшифровки, акти прийняття-передавання товарної продукції за грудень 2016р. – червень 2017р. та акти надання послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії за квітень 2016р – червень 2017р., що є первинними документами, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

При цьому, позивачем при розрахунку вартості спожитої активної електричної енергії та послуг з перетікання реактивної електроенергії застосовувалися тарифи, які встановлені Національною комісією регулювання електроенергетики України.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, поставив споживачу електричну енергію та надав послуги з компенсації перетікання реактивної енергії згідно умов договору, а відповідач всупереч умовам договору не сплатив вартість спожитої електричної енергії, внаслідок чого виникла заборгованість за активну електроенергію у розмірі 6 392,76 грн. та реактивну електроенергію у розмірі 949,68 грн., спожиті за період з 01.12.2016р. по 01.07.2017р.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів належного виконання свого зобов'язання щодо оплати поставленої електроенергії, суд дійшов висновку, що відповідачем порушено умови Договору №50344 про постачання електричної енергії від 06.03.2006р., в редакції додаткової угоди б/н від 11.04.2011р. та положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за активну електроенергію у розмірі 6 392,76 грн. та за реактивну електроенергію у сумі 949,68 грн.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 772,37 грн.,3% річних у розмірі 381,07 грн. та інфляційних втрат у розмірі 1 620,58 грн.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням зобов'язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 4.2.1 Договору передбачено, що за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3 - 2.3.4 цього договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,1% від суми боргу за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, але не більше розміру штрафних санкцій згідно з Господарським кодексом. Сума пені зазначається у платіжному документі окремим рядком.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 611,08 грн., нарахованої за прострочення сплати вартості активної електроенергії та за прострочення сплати вартості реактивної електроенергії у розмірі 161,30 грн. за період з квітня по червень 2017 року, проте суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Тобто, пеня нараховується за перші шість місяців прострочення, а не за весь період прострочення до подачі позову.

Таким чином, оскільки прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання за Договором мало місце у період з 01.12.2016р. по 01.07.2017р. та у період з 01.04.2016р. по 01.07.2017р., нарахування пені за прострочення виконання грошового зобов'язання зі сплати вартості реактивної електроенергії у період з квітня по червень 2017 року, а також пені нарахованої в червні 2017 року за прострочення сплати вартості активної електроенергії є таким, що не відповідає приписам ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

З огляду на викладене, підстави для стягнення з відповідача пені у розмірі 396,03 грн. відсутні.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок та вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 381,07 грн. та інфляційних втрат у розмірі 1 620,58 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення з ТОВ «Алекс Буд» на користь ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» заборгованості за спожиту активну електричну енергію у розмірі 6 392,76 грн., заборгованості за спожиту реактивну електричну енергію у розмірі 949,68 грн., пені у розмірі 376,34 грн., 3% річних у розмірі 381,07 грн. та інфляційних втрат у розмірі 1 620,58 грн.

В іншій частині заявлених позовних вимог (пеня у 396,03 грн.) необхідно відмовити з викладених підстав.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс Буд» (04080, м. Київ, вул. Турівська, 31 офіс 1; ідентифікаційний код 32383481) на користь приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 20; ідентифікаційний код 41946011; р/р №8545 у ТВБВ №10026/0104 у філії – ГУ по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», МФО 322669, одержувач - ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі») заборгованість за спожиту активну електричну енергію в сумі 6 392 грн. 76 коп.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс Буд» (04080, м. Київ, вул. Турівська, 31 офіс 1; ідентифікаційний код 32383481) на користь приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 20; ідентифікаційний код 41946011; р/р №8545 у ТВБВ №10026/0104 у філії – ГУ по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», МФО 322669, одержувач - ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі») заборгованість за спожиту реактивну електричну енергію в сумі 949грн. 68 коп.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс Буд» (04080, м. Київ, вул. Турівська, 31 офіс 1; ідентифікаційний код 32383481) на користь приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 20; ідентифікаційний код 41946011; р/р №8545 у ТВБВ №10026/0104 у філії – ГУ по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», МФО 322669, одержувач - ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі») пеню у розмірі 376 грн. 34 коп., 3% річних у розмірі 381 грн. 07 коп., інфляційні втрати у розмірі 1 620 грн. 58 коп. та судовий збір у розмірі 1 693 грн.02 коп.

5. В іншій частині позову відмовити.

6. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд.

Повне рішення складено: 13.07.2018.

Суддя                                                                                                     А.І. Привалов