ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2018 р. Справа № 917/660/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (, 36022, м. Полтава, вул. Старий Поділ, 5; адреса для листування: 39601, м. Кременчук, проспект Свободи, 8)

до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради (, 39600, м. Кременчук, площа Перемоги, 2)

про стягнення 18 764,21грн.

Суддя Ореховська О.О.

Секретар судового засідання Кобець Н.С.

За участю представників:

від позивача: не з"явився

від відповідача: не з"явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Полтаваобленерго" (далі по тексту - ПАТ "Полтаваобленерго" - позивач) звернулось до господарського суду Полтавської області з позовною заявою від 04.06.2018р. за № 13-13-02/1980 (вх. № 745/18 від 07.06.2018р.) до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради (відповідач) про стягнення заборгованості за Договором про постачання електричної енергії № 120 від 24.03.2014р. на загальну суму 18 764,21грн., у тому числі:

- 630,59 грн. - пеня за несвоєчасну оплату активної електричної енергії;

- 18 049,66грн. - пеня (передплата) за несвоєчасну оплату активної електричної енергії;

- 66,64грн. - 3% річних за несвоєчасну оплату активної електричної енергії;

- 15,73 грн. - пеня за несвоєчасну оплату реактивної електричної енергії;

- 1,59 грн. - 3% річних за несвоєчасну оплату реактивної електричної енергії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на порушення відповідачем договірних зобов'язань щодо проведення розрахунків за отриману електричну енергію, внаслідок чого позивач, на підставі приписів чинного законодавства та умов договору, нарахував та заявив до стягнення з відповідача пеню та 3% річних.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 12.06.2018р. зазначену позовну заяву ПАТ "Полтаваобленерго" прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 917/660/18. Задоволено клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання з розгляду справи призначено на 12.07.2018р. Явку представників сторін в судове засідання визнано необов'язковою.

Сторони у справі належним чином повідомлені про час, дату та місце проведення судового засідання, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованого поштового відправлення - ухвали суду від 12.06.2018р.

Частина ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України визначає, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

06.07.2018р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 6379), в якому відповідач факт несвоєчасного проведення розрахунків за отриману електричну енергію не заперечує. Зазначає, що затримки у розрахунку за спожиту електричну енергію пов'язані з особливостями фінансування бюджетних установ з місцевого бюджету та порядком проходження платіжних доручень в управлінні державної казначейської служби. Вказує, що на сьогоднішній день заборгованості за спожиту електричну енергію у відповідача перед позивачем не має. Також відповідач зазначає, що позивачем пропущено строк позовної давності на стягнення пені за період до 04.06.2017р. (за рік до подачі позовної заяви). На підставі зазначеного, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

12.07.2018р. від відповідача надійшла відповідь на відзив (вх. № 6513).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

За ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

12.07.2018р. суд розпочав розгляд справи по суті відповідно до ч.2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 12.07.2018р. суд, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, оголосив вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

24.03.2014р. між ПАТ "Полтаваобленерго" в особі структурного підрозділу Кременчуцької філії ПАТ "Полтаваобленерго" (за текстом позивач, постачальник) та Виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради (за текстом відповідач, споживач) укладено Договір про постачання електричної енергії № 120 (далі - Договір про постачання електричної енергії) (а.с. 25-28).

21.07.2016р. сторонами укладено Додаткову угоду № 2 про внесення змін (доповнень) до Договору про постачання електричної енергії від 24.03.2014р. № 120.

В зазначеному Договорі про постачання електричної енергії сторони узгодили, зокрема, наступне:

- постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п. 1 Договору);

- споживач зобов'язується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків "Порядок розрахунків" та "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії"; здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з додатком "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії" (п. 2.3.3 та п. 2.3.4 Договору);

- за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3. - 2.3.4 цього Договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, компенсаційні нарахування на встановлений індекс інфляції та трьох процентів річних з простроченої суми (п. 4.2.1 Договору).

- облік електроенергії, спожитої споживачем та (або) субспоживачами, приєднаними до електричних мереж споживача, здійснюється згідно з вимогами ПУЕ та ПКЕЕ. У разі порушення споживачем вимог нормативно-технічних документів, щодо встановлення та експлуатації засобів обліку, їх покази не використовуються при розрахунках за спожиту електроенергію, а обсяги спожитої електричної енергії визначаються постачальником шляхом розрахунку згідно з вимогами додатка "Порядок розрахунків". На підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов додатка "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії та перелік об'єктів і засобів комерційного обліку" оформлюються такі документи: акт про прийняття передавання товарної продукції (про використану електричну енергію); акт результатів замірів електричної потужності (п. 7.1 та п. 7.5 Договору);

У додатку № 2 "Порядок розрахунків" до Договору ( в редакції Додаткової угоди № 2 про внесення змін (доповнень) до Договору про постачання електричної енергії № 120 від 24.03.2014р.) (а.с. 32) сторони узгодили, зокрема, наступне:

- розрахунковим вважається період з 8 годин 15 числа попереднього місяця до 8 годин такого ж числа поточного місяця. Розрахунки за електричну енергію проводяться споживачем виключно грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника. За дату приймається дата зарахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електроенергії, за регульованим тарифом (п. 1 Додатку);

- споживач до початку розрахункового періоду здійснює платіж на наступний розрахунковий період у сумі 100% заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії. Розмір суми платежу розраховується споживачем самостійно як сума добутків визначених на наступний розрахунковий період тарифів відповідного класу та заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії. У разі відсутності інформації про тарифи на наступний розрахунковий період до дня здійснення попередньої оплати, споживач розраховує суму за тарифами, що діють у поточному розрахунковому періоді. Остаточний розрахунок за минулий розрахунковий період здійснюється споживачем самостійно на підставі виставленого постачальником рахунка відповідного до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені Договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених ПКЕЕ. Якщо сума передоплати перевищує вартість фактично використаної електроенергії, різниця зараховується в рахунок наступних платежів (п. 2 Додатку);

- обсяг фактично спожитої електричної енергії, який підлягає оплаті на підставі виставлених постачальником рахунків, визначається відповідно до фактичних даних розрахункового обліку електричної енергії, визначених у Відомості про фактичні покази розрахункових засобів обліку електричної енергії (додаток № 4 до Договору), вимог ПКЕЕ та чинного законодавства. У разі неотримання постачальником даних про покази розрахункових засобів обліку в зазначений термін ( в т.ч. ненадання споживачем Відомості про фактичні покази розрахункових засобів обліку електричної енергії) визначення обсягу фактично спожитої електричної енергії та виставлення рахунків здійснюється відповідно до вимог ПКЕЕ (п. 6.39) та Додатку № 3 до цього Договору (п. 3 Додатку);

- розрахунки за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача здійснюються згідно з Порядком розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії (додаток № 5 до Договору) (п. 5 Додатку);

- у разі несвоєчасної оплати платежів, обумовлених даним Порядком, постачальник електричної енергії проводить споживачу нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставник НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня. На суму боргу здійснюються компенсаційні нарахування з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення (п. 10 Додатку );

- розрахунки за спожиту активну електричну енергію, перетікання реактивної енергії, перевитрати договірних величин електроенергії та потужності, нарахування за Актами про порушення ПКЕЕ, пеня та інші платежі, оформлені рахунками Постачальника, здійснюються Споживачем самостійно протягом 5-ти операційних днів з дня отримання рахунків для споживачів, які оплачують спожиту електричну енергію самостійно, і 10-ти операційних днів з дня отримання рахунків для Споживачів, які здійснюють розрахунки через структурний підрозділ, який розташований в іншому місті (п. 13 Додатку ).

В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання щодо своєчасної оплати замовлених обсягів електричної енергії виконував не належним чином, платежі з оплати електричної енергії здійснював з порушенням термінів, визначених умовами Договору, що стало підставою для звернення позивачем до суду з вимогами про стягнення з відповідача пені, інфляційних нарахувань та 3 % річних.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 19.12.2017р. у справі № 917/2025/17 позов задовольнити частково. Присуджено до стягнення з Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області на користь ПАТ "Полтаваобленерго" 309,63 грн. пені за несвоєчасну оплату активної електричної енергії; 1 390,30 грн. пені (передплата) за несвоєчасну оплату активної електричної енергії, 23 703,51 грн. інфляційних нарахувань за активну електроенергію; 1 659,49 грн. три проценти річних від простроченої суми за активну електроенергію; 5,99 грн. пені за несвоєчасну оплату за перетоки реактивної електричної енергії; 459,28 грн. інфляційних нарахувань за перетоки реактивної електроенергії; 36,30 грн. три проценти річних за перетоки реактивної електроенергії, 1600,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

При цьому, у мотивувальній частині рішення суд дослідив обставини укладання Договору про постачання електричної енергії від 24.03.2014р. № 120; наявність обставин постачання електричної енергії (активної і реактивної).

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення господарського суду Полтавської області від 19.12.2017р. у справі № 917/2025/17 не переглядалось в апеляційному, касаційному порядку та набрало законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, факти, встановлені рішенням господарського суду Полтавської області від 19.12.2017р. у справі № 917/2025/17 є преюдиційними і не потребують повторного доказування.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги в рамках даної справи позивач посилається на те, що відповідач постійно споживав електричну енергію (активну і реактивну) на підставі вищезазначеного Договору, а оплата за спожиту електричну енергію ним проводилась несвоєчасно, в зв'язку з чим позивач нарахував пеню та 3% річних (розрахунок доданий позивачем до позовної заяви).

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду з вимогами щодо стягнення з відповідача 630,59 грн. пені за несвоєчасну оплату активної електричної енергії; 18 049,66грн. пені (передплата) за несвоєчасну оплату активної електричної енергії; 66,64грн. 3% річних за несвоєчасну оплату активної електричної енергії; 15,73 грн. пені за несвоєчасну оплату реактивної електричної енергії; 1,59 грн. 3% річних за несвоєчасну оплату реактивної електричної енергії.

При цьому , судом встановлено, що заявлені у даному позові вимоги про стягнення пені та 3%, річних стосуються іншого, наступного періоду, ніж у справі № 917/2025/17 та не були предметом її розгляду.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарські зобов'язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

В ст. 193 ГК України зазначається, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Предметом спору у даній справі є виконання відповідачем зобов'язань з оплати електричної енергії, а також застосування до нього відповідальності, встановленої умовами договору та чинним законодавством за порушення відповідного зобов'язання.

Відповідно до ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з ч.6, 7 ст. 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону; оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

Як визначено ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу (далі - ЦК України), якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином виконав зобов'язання за вищезазначеним Договором. Вказане підтверджується наданими позивачем доказами, зокрема: відомостями про споживання, рахунками, актами про обсяги переданої електроенергії.

Дана обставина відповідачем не спростована.

Відповідач не здійснив розрахунки за спожиту електричну енергію у строки, встановлені порядком розрахунків за активну електроенергію, що вбачається з наданих позивачем платіжних доручень.

Про неправильність врахування чи відображення у розрахунку позивачем дат та розмірів здійснених проплат відповідач не повідомляв.

Вказане вище свідчить про порушення відповідачем прав позивача, за захистом яких останній звернувся до суду.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частиною першою ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно ст. 546, ст. 549 ЦК України та ст. 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.

Відповідно до п. 4.2.1 Договору про постачання електричної енергії, за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3. - 2.3.4 цього договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, компенсаційні нарахування на встановлений індекс інфляції та трьох процентів річних з простроченої суми.

Також в п. 10 Додатку № 2 "Порядок розрахунків" до Договору про постачання електричної енергії сторони узгодили, що у разі несвоєчасної оплати платежів, обумовлених даним Порядком, постачальник електричної енергії проводить споживачу нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставник НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня. На суму боргу здійснюються компенсаційні нарахування з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до доданих до позову позивачем розрахунків позивачем заявлено до стягнення наступні нарахування:

630,59 грн. - пеня за несвоєчасну оплату активної електричної енергії за зобов'язаннями за листопад 2017р., січень 2018р., лютий 2018р. , за загальний період з 22.11.2017р. по 26.02.2018р. (а.с. 23-24);

18 049,66 грн. пені (передплата) за несвоєчасну оплату активної електричної енергії, спожитої у за січень - травень 2017р., серпень 2017р. - березень 2018р., за загальний період з 15.12.2016р. по 27.02.2018р. (а.с. 19-22);

66,64 грн. 3% річних від простроченої суми за активну електроенергію за зобов'язаннями за листопад 2017р., січень 2018р., лютий 2018р., за загальний період з 29.11.2017р. по 26.02.2018р. (а.с. 23-24);

15,73грн. пеня за несвоєчасну оплату реактивної електричної енергії за зобов'язаннями за листопад 2017р., січень 2018р., лютий 2018р. , за загальний період з 22.11.2017р. по 26.02.2018р. (а.с. 85-86);

1,59 грн. 3% річних за несвоєчасну оплату реактивної електричної енергії за зобов'язаннями за листопад 2017р., січень 2018р., лютий 2018р., за загальний період з 22.11.2017р. по 26.02.2018р. (а.с. 85-86).

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3% річних (з урахуванням моменту виникнення зобов'язання щодо оплати за кожний місяць окремо та здійснених відповідачем проплат), суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення 3% річних є правомірними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі (розрахунок здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга .Закон").

Відповідач у відзиві на позовну заяву (вх. № 6379 від 06.07.2018р. ) зазначає, що позивачем пропущено строк позовної давності на стягнення пені за період до 04.06.2017р. (за рік до подачі позовної заяви), у зв"язку з чим просить суд відмовити у задоволені позову в цій частині.

Розглянувши подану відповідачем заяву, суд дійшов висновку, що вона є обґрунтованою та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 256 ЦК кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У ст. 260 ЦК України зазначено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Частина 5 ст. 261 ЦК України передбачає, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до п. п. 2.1., 3.2., 4.2., 4.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 р. "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" частиною третьою статті 267 ЦК України передбачена можливість застосування позовної давності, у тому числі й спеціальної, лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом. Щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. У зобов'язальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобов'язання, перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов'язання мало бути виконане.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду із позовною заявою 06.06.2018р. (за даними поштового штемпеля на конверті), а нарахування пені позивачем здійснене за несвоєчасне внесення плати за зобов"язаннями починаючи з січня 2017р. по березень 2018р.

Таким чином, на підставі матеріалів справи, суд дійшов до висновку, що на момент подання позову у даній справі, строк позовної давності за вимогами про стягнення пені, нарахованої за порушення термінів оплати електричної енергії (в даному випадку активної ) з січня 2017р. по травень 2017р., є пропущеним, що є підставою для відмови в задоволенні позову в цій частині згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Враховуючи зазначене, позовні вимоги в частині стягнення пені за порушення термінів оплати активної електричної енергії судом задовольняються частково, в сумі 9 893,44грн.

В іншій частині позовних вимог щодо стягнення пені суд дійшов до висновку, що вимоги позивача необґрунтовані і задоволенню не підлягають.

Згідно з ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 630,59 грн. пені за несвоєчасну оплату активної електричної енергії; 9 893,44грн. пені (передплата) за несвоєчасну оплату активної електричної енергії; 66,64грн. 3% річних за несвоєчасну оплату активної електричної енергії; 15,73 грн. пені за несвоєчасну оплату реактивної електричної енергії; 1,59 грн. 3% річних за несвоєчасну оплату реактивної електричної енергії обґрунтовані, підтверджені документально та нормами матеріального права, а тому підлягають задоволенню. В іншій частині - позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем при зверненні з даним позовом судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232-233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради (, 39600, м. Кременчук, площа Перемоги, 2) на користь Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (, 36022, м. Полтава, вул. Старий Поділ, 5; адреса для листування: 39601, м. Кременчук, проспект Свободи, 8) 630,59 грн. пені за несвоєчасну оплату активної електричної енергії, 9 893,44грн. пені (передплата) за несвоєчасну оплату активної електричної енергії; 66,64грн. 3% річних за несвоєчасну оплату активної електричної енергії; 15,73 грн. пені за несвоєчасну оплату реактивної електричної енергії; 1,59 грн. 3% річних за несвоєчасну оплату реактивної електричної енергії, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 996,11грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині - у позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1,2 ст. 241 Господарського процесуального кодексу України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 Господарського процесуального кодексу України). Згідно з ст. 257 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 19.07.2018р.

Суддя О.О. Ореховська