ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

м. Дніпро

05.07.2018 Справа № 5005/1776/2011

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Полєв Д.М.

при секретарі судового засідання Малиці К.В.

за участю представників сторін:

від кредитора: не з'явились

від боржника: не з'явився

розглянувши справу

за заявою Приватного підприємства "Терек Плюс", м. Дніпро

до боржника Фізичну особу - підприємця Бурлакова Олега Олександровича, м. Дніпро, пр. Кірова, 90/63

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Провадження у справі про банкрутство Фізичної особи - підприємця Бурлакова Олега Олександровича, м. Дніпро, пр. Кірова, 90/63 порушено 10.02.11 р. за заявою Приватного підприємства "Терек Плюс", м. Дніпро.

Постановою від 17.03.2011 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру у справі, призначено ліквідатора - Венську Оксану Олександрівну, ліцензія АВ №547698 (49101, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Ліквідатором подано на затвердження суду звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута.

Крім того, ліквідатор просить здійснити розподіл коштів у сумі 71686,00рн., що перераховано на депозитний нотаріальний рахунок приватного нотаріуса Вакуленко С.О., які отримано від реалізації майна банкрута.

Розглянувши зазначене клопотання встановлено наступне.

Згідно із пунктом 1-1 Прикінцевих та перехідних положень (Х розділ) Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон) (в редакції, що діє з 19.01.2013 року) положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Оскільки провадження у даній справі було порушено 10.02.2011р., то при розгляді справи судом застосовуються норми Закону в редакції, що діяла станом на 18.01.2013 року.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно з абз. 3 ч. 7 ст. 48 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", кошти отримані від продажу майна громадянина -підприємця, визнаного банкрутом, а також наявні в нього кошти в готівковій формі вносяться на депозитний рахунок нотаріальної контори та використовуються за рішенням господарського суду, який визнав громадянина - підприємця банкрутом.

Ліквідатором за результатами проведеної інвентаризації, виявлено житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами: А- житловий будинок, житловою площею 59,2 кв.м., загальною площею 94,0 кв.м.; літня кухня - цеглова; В- погріб, цегловий; Г- вбиральня, цеглова; К- колодязь з залізобетонних кілець, який реалізовано на відкритих торгах на загальну суму 71686,00грн., що підтверджується протоколом проведення аукціону, договором купівлі продажу.

Отримані від реалізації кошти внесено на депозитний рахунок приватного нотаріуса Вакуленко С.О., що підтверджується квитанцією №2 від 02.02.2017р.

Вирішуючи питання щодо розподілу коштів враховано наступне.

Згідно ч.1, 2 ст.26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Майно банкрута, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя.

При цьому, згідно ст. 49 Закону вимоги кредиторів задовольняються в такій черговості: у першу чергу задовольняються вимоги громадян, перед якими громадянин-підприємець несе відповідальність за заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян, шляхом капіталізації відповідних періодичних платежів, а також вимоги щодо стягнення аліментів; у другу чергу проводяться розрахунки щодо виплати вихідної допомоги та оплати праці особам, які працюють за трудовим договором (контрактом), і щодо виплати авторської винагороди, а також задовольняються вимоги, що виникли із зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, щодо повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності; у третю чергу задовольняються вимоги кредиторів за зобов'язаннями, забезпеченими заставою майна громадянина-підприємця; у четверту чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), у п'яту чергу проводяться розрахунки з іншими кредиторами.

У разі якщо усі майнові активи банкрута або їх більшу частку було передано в іпотеку (стаття 38 Закону України "Про заставу" або інший вид застави і після продажу майна банкрута виручених коштів не вистачає для задоволення інших, крім заставодержателя, вимог першої черги, усі вимоги першої черги мають задовольнятись за правилами частини 3 статті 31 Закону. У таких випадках за правилами про конкуренцію різних вимог першої черги мають задовольнятись вимоги, необхідні для проведення самої ліквідаційної процедури (витрати, пов'язані з провадженням у справі про банкрутство) та надання мінімальних соціальних гарантій персоналу (вихідна допомога звільненим працівникам банкрута) (зазначену позицію викладено в п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 14.04.2002р. №01-8/447 (зі змінами та доповненнями).

Таким чином, суд приходить до висновку, що Законом не передбачено покриття витрат, пов'язаних з продажем предмета забезпечення за рахунок інших коштів, ніж від реалізації цього заставного майна. Отже, відшкодування підтверджених витрат, пов'язаних з утриманням та реалізацією заставного майна здійснюється з коштів, отриманих від його продажу.

Суд не вбачає підстав для покриття послуг ліквідатора за рахунок продажу заставного майна з огляду на положення ст. 26 Закону, якою передбачено, що майно банкрута, що є предметом застави, використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість розподілу, отриманих від реалізації майна банкрута коштів наступним чином:

- витрати пов'язані з ліквідаційною процедурою: ТБ "Придніпров'є" - 3 584,30грн. (1 черга); послуги приватного нотаріуса Вакуленко С.О. - 1 500,00грн. (1 черга);

- ПАТ КБ "Надра" - 66601,70грн. (3 черга).

Керуючись ст. ст. 234, 235 ГПК України, ст.ст. 3-1, 24, 25, 48, 49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд, -

УХВАЛИВ :

Надати право ліквідатору у справі №5005/1776/2011 про банкрутство Фізичної особи - підприємця Бурлакова Олега Олександровича, м. Дніпро, пр. О.Поля, 90/63 арбітражному керуючому Венській Оксані Олександрові (свідоцтво №174 від 24.04.2013р.) використати грошові кошти у сумі 71686,00грн., які знаходяться на депозитному нотаріальному рахунку приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Вакуленко С.О., розподіливши їх наступним чином:

- Товарна біржа "Придніпров'є", м. Дніпро () - 3584,30грн. (1 черга);

- приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Вакуленко Світлана Олександрівна, м. Дніпро - 1500,00грн. (1 черга);

- Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк "Надра", м. Київ () - 66601,70грн. (3 черга).

Ухвала набирає законної сили 05.07.2018р. та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.М. Полєв