ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

17.07.2018 Справа № 920/512/18

Суддя господарського суду Сумської області Спиридонова Надія Олександрівна, розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г, ) до боржника - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з боржника - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) 775,45 грн. заборгованості за розрахунково-касове обслуговування по договору банківського рахунку № 230 від 16.09.2015, укладеного між сторонами,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулося до господарського суду Сумської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 775,45 грн. заборгованості за розрахунково-касове обслуговування по договору банківського рахунку № 230 від 16.09.2015, укладеного між сторонами, з яких: 686,91 грн. прострочена заборгованість за період з червня 2016 року по грудень 2016 року; 8,24 грн. 3% річних, 79,75 грн. інфляційні втрати, 0,55 грн. пеня.

Дослідивши матеріали поданої заяви, суд дійшов висновку про відмову у видачу судового наказу з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною третьою статті 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Звертаючись до суду з даною заявою, заявник зазначає, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем.

Відповідно до частини 1 статті 58 Господарського кодексу України суб'єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Згідно з частиною 1 статті 128 Господарського кодексу України громадянин визнається суб'єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 50 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Інформація про державну реєстрацію фізичних осіб - підприємців є відкритою.

Пунктом 7 частини 1 статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» передбачено, що Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - це єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру (статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

Судом встановлено, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань міститься інформації про те, що 20.12.2011 здійснено запис № 2008551 про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, зокрема, якщо припинено суб'єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред'явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Таким чином, оскільки станом на день звернення заявником до суду з даною заявою припинено підприємницьку діяльність фізичної-особи підприємця ОСОБА_2, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

Керуючись статтями 148, 152, 175, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) 775,45 грн. заборгованості за розрахунково-касове обслуговування по договору банківського рахунку № 230 від 16.09.2015.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ГПК України, ухвала про відмову у видачі судового наказу може бути оскаржена в апеляційному порядку у строки визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 17.07.2018

Суддя Н.О. Спиридонова