КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2018 р. Справа№ 911/2813/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Смірнової Л.Г.

Дідиченко М.А.

секретар судового засідання Кравченко Х.С.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄІС"

на ухвалу Господарського суду Київської області від 16.05.2018р. (повний текст складено 17.05.2018р.)

у справі №911/2813/17 (суддя Заєць Д.Г.)

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄІС" на дії державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Б25"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄІС"

про стягнення 75 377,89 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Б25" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄІС" про стягнення 75 377,89 грн.

Рішенням Господарського суду Київської області від 30.10.2017р. позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄІС" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Б25" 43 683,00 грн. заборгованості, 3 960,82 грн. пені, 21 841,50 грн. штрафу, 1 091,02 грн. 3% річних, 4 801,09 грн. інфляційних втрат та 1 599,99 грн. судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.12.2017р. рішення Господарського суду Київської області від 30.10.2017р. частково скасовано. Відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Б25" у стягненні 21 841,50 грн. штрафу. В іншій частині рішення залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 09.02.2018р. у справі №911/2813/17 постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.12.2017р. в частині відмови у задоволенні позову про стягнення штрафу в сумі 21 841,50 грн. та в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Б25" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄІС" 1 489,83 грн. судового збору за подання апеляційної скарги скасовано, залишено в силі рішення Господарського суду Київської області від 30.10.2017р. в частині задоволення позову про стягнення штрафу в сумі 21 841,50 грн.

21.03.2018р. Господарським судом Київської області видано відповідний наказ.

11.05.2018р. Товариством з обмеженою відповідальністю "ЄІС" подано до суду першої інстанції скаргу на дії державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, відповідно до якої, скаржник просив:

- скасувати постанову державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області №56095488 від 27.04.2018р. про арешт коштів боржника;

- зобов'язати державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області вчинити дії щодо усунення порушення прав боржника.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.05.2018р. скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄІС" на дії державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області повернуто без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄІС" подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувану ухвалу та направити скаргу на дії ДВС для розгляду судом першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказував, що суд першої інстанції не надав можливості заявнику усунути недоліки у поданій ним скарзі та зробив необґрунтований висновок про пропуск скаржником строку для звернення до суду зі скаргою на дії ДВС.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.07.2018р., у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий суддя), судді Смірнова Л.Г., Дідиченко М.А., відкрито апеляційне провадження та розгляд справи призначено на 12.07.2018р.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Зі змісту статті 339 Господарського процесуального кодексу України випливає, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Частиною 1 ст. 341 Господарського процесуального кодексу України визначено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується, що заявник у поданій ним до суду скарзі на дії державного виконавця не вказав дату, з якої йому стало відомо про прийняття постанови про арешт коштів боржника від 27.07.2018р. та не надано доказів на підтвердження цієї обставини.

Таким чином, за Законом на подання скарги строк повинен відраховуватись з дня прийняття постанови органом виконавчої служби, тобто з 27.04.2018р., а останнім днем подання скарги на дії державного виконавця є 07.05.2018р.

Згідно до частини 4 статті 170 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що письмову заяву подано без додержання вимог цього кодексу, повертає її заявнику без розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на встановлене, скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄІС" на дії державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області підлягала поверненню без розгляду на підставі частини 4 статті 170 Господарського процесуального кодексу України, оскільки подана заявником до суду першої інстанції 11.05.2018р., тобто з пропуском строку на подання такої скарги.

Твердження апелянта про ненадання йому судом можливості усунути недоліки скарги, спростовуються наведеними нормами процесуального права, які не передбачаються залишення скарги без руху для усунення недоліків.

Слід також зазначити, що встановлений у ч. 1 ст. 341 Господарського процесуального кодексу України десятиденний строк для подання скарги є процесуальним, тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 341 Господарського процесуального кодексу України він може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання.

Посилання апелянта на те, що він дізнався про порушення своїх прав 11.05.2018р. під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, колегією суддів до уваги не приймається, оскільки до суду першої інстанції відповідних доказів заявником не було надано. Матеріали справи не містять клопотання заявника про відновлення пропущеного строку для звернення зі скаргою із зазначенням поважності причин пропуску строку заявником.

Як вбачається з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доводи скаржника правомірності висновків суду першої інстанції не спростовують, тож судова колегія не вбачає підстав для скасування прийнятого судом першої інстанції рішення у даній справі, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄІС" на ухвалу Господарського суду Київської області від 16.05.2018р. у справі №911/2813/17 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 16.05.2018р. у справі №911/2813/17 - залишити без змін.

3. Матеріали справи №911/2813/17 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України. Повний текст складено 18.07.2018р.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Л.Г. Смірнова

М.А. Дідиченко