ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2018 р.                      Справа № 911/645/18

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення та виклику сторін матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства «Завод «Маяк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техпромсервіс ЛТД»

про стягнення 13 639,36 гривень

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

30.03.2018 через канцелярію господарського суду Київської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Завод «Маяк» (далі-ПАТ «Завод «Маяк»/позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техпромсервіс ЛТД» (далі-ТОВ «Техпромсервіс ЛТД»/відповідач) про стягнення 13 639,36 грн, з яких: 10 287,92 грн заборгованості по сплаті орендної плати за договором оренди нерухомого майна №403 від 01.07.2016, 1 307,15 грн пені, 1 028,08 грн штрафу, 221,75 грн 3% річних та 794,46 грн інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.04.2018 у справі №911/645/18 позов ПАТ КБ «Завод «Маяк» залишено без руху та постановлено усунути виявлені судом недоліки позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали.

20.04.2018 через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшли письмові пояснення та додаткові докази в порядку усунення недоліків позовної заяви.

Відповідно до приписів ст.ст. 174, 176 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

За відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п’яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Враховуючи, що позивач у встановлений судом строк усунув недоліки позовної заяви, а сама справа за характером спірних правовідносин та ціною позову належить до малозначних справ у розумінні ч. 5 ст. 12 ГПК України, ухвалою господарського суду Київської області 25.04.2018 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено строк для подання відзиву на позов – протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження, а також встановлено строк для подання додаткових доказів у справі (за наявності) до 25.05.2018.

У встановлений судом строк, відповідач не скористався правом, наданим ст. 165 ГПК України, та відзив на позовну заяву не надав.

25.05.2018 через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання, відповідно до якого ПАТ «Завод «Маяк» повідомило, що відзиву на позовну заяві від відповідача товариство не отримувало, а також просило розглядати справу у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідно до приписів ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п’яти днів з дня отримання відзиву.

За таких обставин, оскільки предметом позову у даній справі є вимога про стягнення 13 639,36 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін, суд дійшов висновку про відсутність підстав для проведення розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відтак відмову у задоволенні відповідного клопотання позивача.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

01.07.2016 між ПАТ «Завод «Маяк» (далі-орендодавець) та ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» (далі-орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна №403 (далі-договір), відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, просп. Московський, 8, корп. 9А, поверх 1 згідно плану приміщення (додаток №1).

Пунктами 1.2, 1.3, 1.4, 3.1 (в редакції додаткової угоди №2 від 01.01.2017), та пп. 3.3 та 10.2 (в редакції додаткової угоди №2 від 01.01.2017) договору передбачено, що окрім нежитлового приміщення орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нові меблі для господарських потреб, перелік яких зазначено у п. 1.2 договору.

Загальна площа об’єкта оренди становить 43,31 м2. Майно передається в оренду з метою розміщення офісу.

Орендна плата за базовий місяць оренди становить 4 921,32 грн (в т.ч. ПДВ). Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом корекції орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції, що визначається Державною службою статистики України.

Строк дії договору: з моменту його підписання уповноваженими представниками та скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2017 включно – в частині оренди (користування майно орендарем), а в частині повернення майна орендодавцеві, проведення розрахунків – до їх повного виконання.

Копії відповідних договору та додаткових угод до нього наявні в матеріалах справи.

Судом встановлено, що позивач свої договірні зобов’язання виконав належним чином, та 01.07.2016 сторонами було підписано акт прийому-передачі приміщення за договором, копія якого наявна в матеріалах справи.

За доводами позивача, протягом, зокрема, червня-липня 2017 року відповідач безперешкодно користувався орендованим майном.

01.06.2017 та 10.07.2017 позивачем було виставлено рахунки на оплату орендної плати №1830 на суму 4 965,61 грн та №2182 на суму 5 312,47 грн відповідно.

Про належне виконання позивачем своїх зобов’язань за договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення орендодавцем (позивачем) умов договору.

Втім, як зауважив позивач, відповідач свої обов’язки за договором в частині своєчасної оплати вартості орендної плати за червень-липень 2017 року не виконав, внаслідок чого за ним утворилось 10 287,92 грн заборгованості.

З метою досудового врегулювання даного спору, 28.08.2017 позивачем було надіслано відповідачу претензію №1478/909, відповідно до якої позивач інформував останнього про наявність заборгованості за договором та вимагав її погашення.

Посилаючись на те, що відповідач на зазначену претензію не відповів, суму заборгованості за договором не погасив, позивач просить суд стягнути з відповідача, зокрема, 10 287,92 грн основного боргу.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідачем не надано суду ані відзиву на позовну заяву, ані будь-яких інших доказів та/або документів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд, у відповідності до ст. 165 ГПК України, вирішив справу за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд дійшов висновку, що заявлена позовна вимога підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Приписами ч. 1 ст. 173, ч. 1 ст. 283, ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 762, ст. 629 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Договір є обов’язковим для виконання.

Пунктом 3.5 договору передбачено, що оплата за договором здійснюється щомісячно незалежно від результатів господарської діяльності орендаря протягом 5-ти банківських днів з дня отримання рахунків та не пізніше 15-го числа поточного місяця на розрахунковий рахунок орендодавця.

З огляду наведеного, безперешкодне користування відповідачем орендованим майном протягом спірного періоду породжує для останнього обов’язок по сплаті орендної плати за такий період у повному обсязі та у строки, визначені договором.

Пунктами 1 та 7 статті 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. Дана норма кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України.

Водночас, 20.04.2018 через канцелярію господарського суду Київської області разом з письмовими поясненнями щодо позову, позивачем було подано довідку ПАТ «Ощадбанк» №651 від 19.04.2018, зі змісту якої слідує, що 05.07.2017 відповідачем було сплачено позивачу 4 965,61 грн з призначенням платежу: «орендна плата приміщення з урахув. індексації за червень 2017 ТОВ «Техпромсервіс ЛТД» через Арченко».

У відповідності до п. 3.8 постанови Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22 «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.

Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення «Призначення платежу». Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками.

Поряд з тим, пояснень щодо підстав незарахування сплачених відповідачем коштів в рахунок орендної плати за червень 2017 року, як і відомостей щодо черговості зарахування частково сплачених відповідачем коштів, позивачем не викладено ані у позовній заяві, ані у наданих на виконання вимог суду стосовно усунення недоліків позовної заяви письмових поясненнях.

З огляду наведеного, а також враховуючи ненадання суду доказів щодо помилковості у призначенні платежу при перерахуванні зазначених коштів та/або підставності зарахування вказаних коштів в рахунок інших грошових зобов’язань відповідача, суд дійшов висновку, що відповідачем власні обов’язки за договором в частині сплати орендної плати за червень 2017 року виконані у повному обсязі ще 05.07.2017, тобто до відкриття провадження у даній справі.

Беручи до уваги наведені нормативні приписи, а також враховуючи те, що відповідач свої грошові зобов’язання за договором в частині сплати орендної плати за червень 2017 року у сумі 4 965,61 грн виконав у повному обсязі, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про стягнення з останнього вказаної суми заборгованості.

Поряд з тим, оскільки станом на день прийняття рішення відповідач свої договірні зобов'язання в частині сплати орендної плати за липень 2017 року не виконав, заперечень та/або доказів на підтвердження протилежного не надав, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 5 312,47 грн основного боргу по сплаті орендної плати за липень 2017 року за договором підлягає задоволенню як така, що доведена позивачем належними та допустимими доказами та не спростована у встановленому порядку відповідачем.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов’язань за договором, позивач просить суд стягнути з відповідача:

- 1 307,15 грн пені, нарахованої за наступні періоди:

з 16.06.2017 по 14.12.2017 на 4 965,61 грн заборгованості за червень 2017;

з 16.07.2017 по 15.01.2018 на 5 312,47 грн заборгованості за липень 2017;

- 1 028,08 грн штрафу, що становить 10% від загальної суми боргу;

- 221,75 грн 3% річних, нарахованих за наступні періоди:

з 16.06.2017 по 20.03.2018 на 4 965,61 грн заборгованості за червень 2017;

з 16.07.2017 по 20.03.2018 на 5 312,47 грн заборгованості за липень 2017;

- 794,46 грн інфляційних втрат, нарахованих за наступні періоди:

з 01.07.2017 по 28.02.2018 на 4 965,61 грн заборгованості за червень 2017;

з 01.08.2017 по 28.02.2018 на 5 312,47 грн заборгованості за липень 2017.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 9.6 договору передбачено, що за прострочення виконання грошових зобов’язань за цим договором орендар зобов’язаний сплатити орендодавцеві неустойку – пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період нарахування пені, від суми заборгованості, а у випадку прострочення виконання грошових зобов’язань більше ніж на 30 календарних днів – штраф у розмірі 10% від загальної суми боргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи наведені нормативні приписи, встановлені договором строки сплати орендної плати, а також обставини сплати відповідачем 05.07.2017 орендної плати за червень 2017 у повному обсязі, суд здійснював перерахунок заявлених позивачем до стягнення сум наступним чином:

- нарахування пені за наступні періоди:

з 16.06.2017 по 04.07.2017 на 4 965,61 грн заборгованості за червень 2017;

з 16.07.2017 по 15.01.2018 на 5 312,47 грн заборгованості за липень 2017;

- обрахунок штрафу у розмірі 10% від суми заборгованості лише за липень 2017 року, оскільки борг за червень 2017 року існував менше ніж 30 календарних днів;

- нарахування 3% річних за наступні періоди:

з 16.06.2017 по 04.07.2018 на 4 965,61 грн заборгованості за червень 2017;

з 16.07.2017 по 20.03.2018 на 5 312,47 грн заборгованості за липень 2017;

- нарахування інфляційних втрат з 01.08.2017 по 28.02.2018 на 5 312,47 грн заборгованості за липень 2017.

Оскільки арифметично вірний розмір заявленої до стягнення пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат, перерахованих судом за вказаний позивачем період з урахуванням вимог вищезазначених норм Закону та положень договору, становить 767,03 грн, 531,25 грн, 116,04 грн та 405,11 грн відповідно, вимога позивача про стягнення з відповідача:

- 1 307,15 грн пені підлягає частковому задоволенню у розмірі 767,03 грн;

- 1 028,08 грн штрафу підлягає частковому задоволенню у розмірі 531,25 грн;

- 221,75 грн 3% річних підлягає частковому задоволенню у розмірі 116,04 грн;

- 794,46 грн інфляційних втрат підлягає частковому задоволенню у розмірі 405,11 грн.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України, покладаються судом на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 12, 74, 129, 233, 236, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 525, 526, 549, 612, 625, 629, 762 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193, 283 Господарського кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Техпромсервіс ЛТД» (08292, Київська обл., м. Буча, вул. Києво-Мироцька, 170-В, ідентифікаційний код 30531000) на користь Публічного акціонерного товариства «Завод «Маяк» (04073, м. Київ, просп. С.Бандери, 8, ідентифікаційний код 14307423):

- 5 312 (п’ять тисяч триста дванадцять) грн 47 коп. основного боргу;

- 767 (сімсот шістдесят сім) грн 03 коп. пені;

- 531 (п’ятсот тридцять одну) грн 25 коп. штрафу;

- 116 (сто шістнадцять) грн 04 коп. 3% річних;

- 405 (чотириста п’ять) грн 11 коп. інфляційних втрат;

- 921 (дев’ятсот двадцять одну) грн 33 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у відповідності до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення підписано 26.06.2018.

Суддя                                 В.А. Ярема