РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"17" липня 2018 р. Справа № 918/336/18

Суддя (суддя-доповідач у справі) Рівненського апеляційного господарського суду ОСОБА_1, перевіривши матеріали апеляційної скарги Рівненського об'єднаного управління пенсійного фонду України Рівненської області від 03.07.2018р. на ухвалу господарського суду Рівненської області, постановлену 25.06.18р. суддею Бережнюк В.В. у справі №918/336/18

за позовом Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області

до відповідача ОСОБА_2 філія ПАТ "Укртелеком"

про стягнення в сумі 10 919,72 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 25.06.2018р. у справі №918/336/18 повернуто позовну заяву від 17.05.2018 р. Рівненському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України Рівненської області.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, ОСОБА_2 об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області звернулося до суду із апеляційною скаргою від 03.07.2018р., в якій просить звільнити повністю від сплати судового збору ОСОБА_2 об'єднане управління пенсійного фонду України Рівненської області за подання апеляційної скарги; скасувати ухвалу господарського суду Рівненської області від 25.06.2018р. у справі №918/336/18; позовні вимоги Рівненського об'єднаного управління пенсійного фонду України Рівненської області задоволити у повному обсязі.

12.07.2018р. матеріали апеляційної скарги №918/336/18 надійшли на адресу Рівненського апеляційного господарського суду.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя-доповідач дійшов висновку, що подана апелянтом апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу (ГПК) України з огляду на таке.

Загальні вимоги, яким має відповідати апеляційна скарга встановлені ст.258 ГПК України, відповідно до п.2 ч.3 якої, зокрема, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно з ч.2 ст.123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Розмір судового збору, що підлягає сплаті при поданні апеляційної скарги до господарського суду визначено Законом України "Про судовий збір" з урахуванням змін до вказаного Закону, які набрали чинності з 15.12.2017 р.

Частина 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачає, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За нормами п.п.7 п.2 ч.2 ст.4 Закону судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду становить1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" установлено з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1762,00 грн..

Разом з тим, до апеляційної скарги ОСОБА_2 об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Рівненської області не додано доказів сплати судового збору, при цьому заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Суд, розглянувши заявлене клопотання, дійшов висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на наступне.

За приписами статті 7 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" (в редакції після 15.12.2017) передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Так, за нормами вказаної статті звільнення від сплати судового збору є правом суду та не кореспондується з автоматичним обов'язком суду звільнити її від сплати судового збору, а відповідна заява сторони розглядається, виходячи із визначених стороною обставин, що унеможливлюють сплату судового збору та підтвердження цих обставин належними доказами.

Як зазначалося в клопотанні, як на підставу звільнення від сплати судового збору скаржник посилається на те, що у нього немає можливості сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у зв'язку із недостатністю коштів, призначених на цю мету. При цьому жодних доказів на підтвердження вказаних обставин не подає.

Крім того, статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 р. у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 р. у справі "ОСОБА_3 проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Зокрема, такими обмеженнями є сплата судового збору при зверненні особи до суду.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 р. зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції.

Положеннями ст. 8 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент подачі апеляційної скарги) не передбачено можливості звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги з підстав викладених в клопотанні поданому заявником.

За таких обставин, в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги слід відмовити.

Таким чином, в порушення вищезазначених вимог Закону, скаржником не надано доказів на підтвердження сплати і зарахування до Державного бюджету судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

Частиною 2 статті 260 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, підлягає залишенню без руху.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано вимоги п.п.2, частини 3 статті 258 ГПК України, що відповідно до вимог статті 260 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Відповідно до ч.2 ст.174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Отже, скаржнику необхідно сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду від 25.06.2018 року у розмірі 1762 грн.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання Рівненського об'єднаного управління пенсійного фонду України Рівненської області про звільнення від сплати судового збору.

2. Апеляційну скаргу Рівненського об'єднаного управління пенсійного фонду України Рівненської області від 03.07.2018р. на ухвалу господарського суду Рівненської області від 25.06.2018р. у справі №918/336/18 - залишити без руху.

2. Зобов'язати скаржника - ОСОБА_2 об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки та подати до суду апеляційної інстанції:

- докази сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду від 25.062018р. у розмірі 1762 грн.

3. Роз'яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

5. Ухвалу направити апелянту - Рівненському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України Рівненської області (33001, Рівненська область, м. Рівне, вул. Яворницького,34).

Суддя Юрчук М.І.