ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2018

м. Дніпро

Справа № 904/2448/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (49000, м. Дніпро, вул. Шевченка, 2; ідентифікаційний код 39572642)

до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Курс" (51200, м. Новомосковськ Дніпропетровської області, вул. Білої З, буд. 69В; ідентифікаційний код 13424434)

про стягнення 986 грн. 42 коп.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" з урахуванням заяви (вх.№26223/18 від 18.08.2018р.) про зменшення позовних вимог просить стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Курс" 986 грн. 42 коп., що складає 906 грн. 44 коп. - пені, яка виникла внаслідок неналежного виконання зобов'язань відповідно до Договору від 01.01.2016 року №11410DBSC2CP016 на постачання природного газу та 79 грн. 98 коп. - 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Сторони своїм правом на подання до суду документів, визначених статтями 165-167, 251 Господарського процесуального кодексу України, не скористались, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленнями про вручення позивачу - 15.06.2018р. ухвали суду від 08.06.2018р. про відкриття провадження у справі та поштовим повідомленням направленим на адресу відповідача (зазначену у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб–підприємців та громадських формувань) та повернутим до суду - 18.07.2018р. органами поштового зв'язку з посиланням на закінчення строку зберігання поштового відправлення.

Суд вважає за необхідне зазначити, що ухвала суду була надіслана учасникам процесу завчасно на їх юридичні адреси, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідного судового процесуального документу. За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та про необхідність подання витребуваних судом документів.

При цьому, стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов’язків щодо доказів.

Таким чином, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень.

Частиною 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Проте, відповідач відзиву на позов та інших витребуваних господарським судом документів не надав.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у раз ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Тому суд розглядає справу без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2016р. між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", як постачальником, та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-Комерційна фірма "Курс", як споживачем, було укладено договір №11410DBSC2CP016 на постачання природного газу (надалі - Договір), відповідно до пункту 1.1, в редакції укладеної між сторонами Додаткової угоди №9 від 01.12.2017р. до Договору (надалі - Додаткова угода №9 до Договору), постачальник зобов'язується передати у власність споживачу у 2016-2018 роках природний газ, а споживач зобов'язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін і діє в частині постачання газу з 01.12.2017 року до 31 грудня 2018 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (пункт 11.1 Додаткової угоди №9 від 01.12.2017р.).

Відповідно до пункту 3.2 Договору ціна газу становить 6 542 грн. 80 коп. за 1 000 куб.м., крім того ПДВ – 1 308 грн. 56 коп., всього з ПДВ – 7 851 грн. 36 коп.

Згідно із пунктом 4 Додаткової угоди №9 сторони дійшли згоди з 01.12.2017 року викласти пункт 3.2 Договору в наступній редакції: "Ціна газу становить 8 667 грн. 10 коп. за 1 000 куб.м., крім того ПДВ – 1 733 грн. 42 коп., всього з ПДВ – 10 400 грн. 52 коп.".

Додатковою угодою №11 від 01.02.2018р. до Договору сторони дійшли згоди з 01.02.2018 року викласти пункт 3.2 Договору в наступній редакції: "Ціна газу становить 9 069 грн. 10 коп. за 1 000 куб.м., крім того ПДВ – 1 813 грн. 82 коп., всього з ПДВ – 10 882 грн. 92 коп.".

Загальна сума договору складається із місячних сум вартості газу поставленого споживачеві за даним договором (пункт 3.6 Договору).

Як вбачається на виконання умов Договору з березня по квітень 2018 року позивачем було поставлено відповідачу природний газ на загальну суму 42 824 грн. 29 коп., про що свідчать наступні:

- акт від 31.03.2018р. №ДОЗ00012688 приймання-передачі природного газу за березень 2018р. в обсязі 3,653 тис. куб. м. на суму 39 755 грн. 30 коп. (а.с.16);

- акт від 30.04.2018р. №ДОЗ00017723 прийому-передачі природного газу за квітень 2018р. в обсязі 0,282 тис. куб. м. на суму 3 068 грн. 99 коп. (а.с.17).

Пунктом 4.1 Договору встановлено, що розрахунковий період за договором становить один календарний місяць - з 07.00 години першого дня місяця до 07.00 години першого дня наступного місяця включно.

Згідно пункту 4.2 Договору оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника у наступному порядку: - 100% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання4 споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період; у разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці (підпункт 4.2.1 Договору); - у разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду споживач здійснює оплату вартості додатково заявлених обсягів газу в п’ятиденний строк після збільшення цього обсягу (підпункт 4.2.2 Договору); - остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (пункт 3.6 Договору) здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу (підпункт 4.2.3 Договору).

Датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок постачальника (пункт 4.3 Договору).

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

У відповідності до підпункту 5.4.2 Договору споживач зобов'язується оплачувати постачальнику вартість газу на умовах та в обсягах, визначених договором.

Отже, строк оплати за спожитий з березня по квітень 2018р. природний газ є таким, що настав і відповідач повинен був остаточно розрахуватися за природний газ, спожитий – у березні 2018 року (акт від 31.03.2018р. №ДОЗ00012688) до 09.04.2018р.; - у квітні 2018 року (акт від 30.04.2018р. №ДОЗ00017723) до 09.05.2018р.

На момент розгляду справи відповідачем було погашено заборгованість перед позивачем в повному обсязі у розмірі 42 824 грн. 29 коп., про що свідчать виписка по рахунку.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов’язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

У пункті 6.2.1 Договору сторони узгодили, що у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом IV договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Отже, пеня згідно розрахунку становить 906 грн. 44 коп. (з 10.04.2018р. по 04.06.2018р.).

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, згідно розрахунку річні становлять 79 грн. 98 коп. (з 10.04.2018р. по 04.06.2018р.).

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У відповідності до вимог пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судові витрати у розмірі 1 762 грн. 00 коп. слід покласти на відповідача.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Курс" (51200, м. Новомосковськ Дніпропетровської області, вул. Білої З, буд. 69В; ідентифікаційний код 13424434) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (49000, м. Дніпро, вул. Шевченка, 2; ідентифікаційний код 39572642) 906 (дев'ятсот шість) грн. 44 коп. - пені, 79 (сімдесят дев'ять) грн. 98 коп. - річних та 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. – витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до частини 4 статті 240 ГПК України,

26.07.2018р.