номер провадження справи 26/42/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2018 Справа № 908/918/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю промислового підприємства «ЗІП», 51901, Дніпропетровська область, м. Камянське, вул. Широка, 107-А

До відповідача ОСОБА_1 підприємства «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», 69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50

про стягнення 305 247,07 грн.

Суддя Юлдашев О.О.

За участю представників:

не викликались

17.05.2018 надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю промислового підприємства «ЗІП» до відповідача ОСОБА_1 підприємства «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», м. Запоріжжя про стягнення заборгованості в розмірі 305 247,07 грн., з яких: 273 600,00 грн. основного боргу, 24 698,38 грн. індекс інфляції, 6 948,69 грн. три проценти річних. Також позивач просить суд стягнути з відповідача 4 578,70 грн. витрат на оплату судового збору.

17.05.2018 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу № 908/918/18 розподілено судді Юлдашеву О.О.

Ухвалою господарського суду від 21.05.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №908/918/18, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання.

Заявлені позивачем вимоги, викладені в позовній заяві та ґрунтуються на ст. ст. 526, 527, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 216, 217, 218, 232 Господарського кодексу України, ст. ст. 4, 5, 20, 27 ГПК України та договорі поставки № 208 від 18.04.2017р., на підставі яких позивач просить, позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 підприємства «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», м. Запоріжжя заборгованості в розмірі 305 247,07 грн., з яких: 273 600,00 грн. основного боргу, 24 698,38 грн. індекс інфляції, 6 948,69 грн. три проценти річних.

Відповідач відзив на позовну заяву, витребуваний ухвалою суду по справі не надав, про поважність причин ненадання витребуваних документів не заявляв.

Згідно зі ст. 93 ЦК України місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до Витягу (Безкоштовного) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою ОСОБА_1 підприємства «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», м. Запоріжжя є: 69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50, що відповідає юридичній адресі відповідача, зазначеній у позовній заяві.

Ухвала суду від 21.05.2018 про відкриття провадження у справі № 908/918/18, яка направлялася на зазначену адресу відповідача, не поверталась на адресу господарського суду Запорізької області.

Крім того, в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення представнику відповідача ОСОБА_2

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобовязані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи; зявлятися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обовязковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обовязки, визначені законом або судом.

За таких обставин, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2,3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, 21.06.2018 сплив тридцятиденний термін наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, строк вчинення яких обмежений першим судовим засіданням, а тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Будь-яких процесуальних заяв або заяв по суті протягом цього періоду до суду не надходило.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п'яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв'язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення 17.07.2018.

Розглянувши матеріали справи, суд -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю промисловим підприємством «ЗІП» та Дочірнім підприємством «Запорізький облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» було укладено Договір поставки № 208 від 18.04.2017.

Відповідно до умов цього договору ТОВ промислове підприємство «ЗІП» здійснило поставку товару ОСОБА_1 підприємству «Запорізький облавтодор», а саме, лакофарбової продукції на загальну суму 273 600,00 грн. за видатковою накладною № ГП-0000346 від 18.05.2017.

Товар було отримано та прийнято відповідачем, що підтверджується видатковою накладною та актом приймання-передачі товару і документів № 1 від 18.05.2017.

Пунктом 5.1 договору встановлено, що оплата за товар здійснюється протягом 45 днів від дня отримання товару.

Відповідач зобов'язаний був здійснити оплату за лакофарбову продукцію не пізніше 02.07.2017.

ТОВ промислове підприємство «ЗІП» направляло відповідачу лист про звірку розрахунків вих.№1316 від 07.11.2017, який отримано відповідачем 24.11.2017, та претензію № 4 вих.№ 433 від 11.04.2018 з вимогами про оплату заборгованості, яка отримана відповідачем 18.04.2018.

До теперішнього часу заборгованість відповідачем не погашена.

Станом на 07.05.2018 заборгованість ДП «Запорізький облавтодор» перед ТОВ промисловим підприємством «ЗІП» за товар - лакофарбову продукцію становить 273 600,00 грн.

Отже, відповідач взяті на себе зобовязання згідно умов Договору належним чином не виконав.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати. Покупець зобовязаний сплатити повну ціну переданого товару.

Статтею 193 ГК України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Норми права аналогічного змісту містить ст. 526 ЦК України.

У відповідності до приписів ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання є недопустимою, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обовязок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідач доказів погашення заборгованості суду не надав.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача суми 273 600,00 грн. основного боргу, документально підтвердженими, обґрунтованими, заснованими на законі та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

До засобів захисту цивільних прав, у відповідності до ст. 625 ЦК України, відносяться втрати від інфляції та 3 % річних.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата 3% річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення 24 698,38 грн. інфляційних втрат, за загальний період з 03.07.2017 по 07.05.2018 та 6 948,69 грн. 3 % річних, за загальний період з 03.07.2017 по 07.05.2018.

Наданий розрахунок судом перевірений та встановлено, що розрахунок 3% річних та інфляційних втрат позивачем виконаний вірно.

Враховуючи викладене, вимога про стягнення з відповідача 24 698,38 грн. інфляційного нарахування на суму основного боргу та 6 948,69 грн. 3 % річних за порушення строків оплати за Договором поставки № 208 від 18.04.2017р. заявлені до стягнення правомірно та підлягають задоволенню судом.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 підприємства «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю промислового підприємства «ЗІП», (51901, Дніпропетровська область, м. Камянське, вул. Широка, 107-А; ) 273 600 (двісті сімдесят три тисячі шістсот)грн. 00 коп. основного боргу, 24 698 (двадцять чотири тисячі шістсот девяносто вісім) грн. 38 коп. інфляційних нарахувань, 6 948 (шість тисяч девятсот сорок вісім) грн. 69 коп., 4 578 (чотири тисячі пятсот сімдесят вісім) грн. 70 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне судове рішення складено 17 липня 2018р.

Суддя О.О. Юлдашев

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.