КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2018 р. Справа№ 2-21/5094-2005

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Дідиченко М.А.

Смірнової Л.Г.

секретар судового засідання Кравченко Х.С.

представники сторін не з'явились,

розглянувши апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області

на ухвалу Господарського суду Київської області від 16.04.2018р. (повний текст складено 25.04.2018р.)

у справі №2-21/5094-2005 (суддя Щоткін О.В.)

за скаргою Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії газопромислового управління "Шебелинкагазвидобування" на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Лепської А.В.

за позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії газопромислового управління "Шебелинкагазвидобування"

до Приватної виробничо-комерційної фірми "Г.С.М."

про спонукання до виконання певних дій,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2005 року Дочірня компанія „Укргазвидобування" Національного акціонерного товариства „Нафтогаз України" в особі Газопромислового управління „Шебелінкагазвидобування" звернулась до Господарського суду Автономної Республіки Крим з позовною заявою до Приватної виробничо-комерційної фірми „Г.С.М." про повернення 11 136,00 тон бензину.

Рішенням Господарського суду Автономної Республіки Крим від 26.04.2005р. у справі №2-21/5094-2005 позов задоволено. Стягнуто з Приватної виробничо-комерційної фірми „Г.С.М." на користь Дочірньої компанії „Укргазвидобування" Національного акціонерного товариства „Нафтогаз України" в особі Газопромислового управління „Шебелінкагазвидобування" 11 136,00 тон бензину А-76, 317,38 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат, пов'язаних із інформаційно-технічним забезпеченням судового процесу.

11.05.2005р. на виконання зазначеного рішення видано наказ.

Ухвалою Господарського суду Автономної Республіки Крим від 23.06.2005р. виправлено технічну помилку по тексту рішення №2-21/5094-2005 та 23.06.2005р. видано наказ відповідно до внесених змін.

Ухвалою від 01.03.2007р. по справі №2-2/2590.1-2007 змінено спосіб виконання рішення суду від 26.04.2005р. по справі №2-21/5094-2005, стягнуто з Приватної виробничо-комерційної фірми "Г.С.М." на користь Дочірньої компанії "Укргазвидобування" Національного акціонерного товариства "Нафтогаз України" в особі Газопромислового управління "Шебелинкагазвидобування" суму в розмірі 31 738,00 грн.

25.01.2010р. на виконання ухвали Господарського суду Автономної Республіки Крим у справі №2-2/2590.1-2007, видано відповідний наказ.

Ухвалою Господарського суду Автономної Республіки Крим від 11.02.2013р. замінено стягувача - Дочірню компанію "Укргазвидобування" Національного акціонерного товариства "Нафтогаз України", в особі Газопромислового управління "Шебелинкагазвидобування", його правонаступником - Публічним акціонерним товариством "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислового управління "Шебелинкагазвидобування" у виконавчому провадженні, відкритому 09.07.2012р. з примусового виконання наказу Господарського суду Автономної Республіки Крим у справі №2-2/2590.1-2007, виданого 25.01.2010р. про стягнення суми в розмірі 31 738 грн., та з примусового виконання наказу №2-21/5094-2005 Господарського суду Автономної Республіки Крим, виданого 23.06.2005р. про стягнення 317,38 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

05.12.2016р. ПАТ "Укргазвидобування", в особі філії ГПУ "Шебелинкагазвидобування", звернулось до Господарського суду Київської області з заявою про видачу дублікату наказу Господарського суду Автономної Республіки Крим від 23.06.2005р. по справі №2-21/5094-2005.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.12.2016р. заяву ПАТ "Укргазвидобування", в особі філії ГПУ "Шебелинкагазвидобування", про видачу дубліката наказу задоволено. Видано дублікат наказу Господарського суду Автономної Республіки Крим від 23.06.2005р. по справі №2-21/5094-2005 про стягнення з Приватної виробничо-комерційної фірми "Г.С.М." на користь ДК "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз України" в особі газопромислового управління "Шебелинкагазвидобування" 317,38 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

04.04.2018р. Публічне акціонерне товариство "Укргазвидобування", в особі філії газопромислового управління "Шебелинкагазвидобування", звернулось до Господарського суду Київської області зі скаргою на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Лепської А.В.

В обґрунтування поданої скарги скаржник зазначав, що 21.11.2017р. після пред'явлення наказу від 23.06.2005р., виданого на примусове виконання рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим, до виконання, заявник постанову про відкриття виконавчого провадження не отримав, натомість 23.03.2018р. на його адресу надійшла постанова від 15.03.2018р. про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 9 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", у зв'язку з тим, що Законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

На думку скаржника, вказана постанова про повернення виконавчого документа стягувачу є невмотивованою та прийнята за відсутності правових підстав, у зв'язку з чим заявник просив:

- визнати дії старшого державного виконавця ВПВР управління ДВС ГТУЮ у Херсонській області Лепської А.В. при виконанні рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 26.04.2005р. протиправними (незаконними) та такими, що порушують вимоги Закону України "Про виконавче провадження";

- визнати протиправною (незаконною) постанову старшого державного виконавця ВПВР управління ДВС ГТУЮ у Херсонській області Лепської А.В. про повернення виконавчого документа стягувачу від 15.03.2018р. ВП №55322083;

- зобов'язати посадових осіб ВПВР управління ДВС ГТУЮ у Херсонській області вчинити дії у виконавчому провадженні №55322083: скасувати постанову старшого державного виконавця ВПВР управління ДВС ГТУЮ у Херсонській області Лепської А.В. про повернення виконавчого документа стягувачу від 15.03.2018р. ВП №55322083;

- зобов'язати посадових осіб управління ДВС ГТУЮ у Херсонській області вчинити всі дії, передбачені чинним законодавством України щодо примусового виконання рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 26.04.2005р.;

- зобов'язати посадових осіб управління ДВС ГТУЮ у Херсонській області вчинити дії за виконавчим провадженням №55322083: проінформувати про вжиті заходи сторони виконавчого провадження №55322083.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.04.2018р., у справі №2-21/5094-2005 скаргу Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії газопромислового управління "Шебелинкагазвидобування" задоволено.

Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Лепської А.В. у виконавчому провадженні №55322083 щодо примусового виконання наказу від 23.06.2005р., виданого на примусове виконання рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 26.04.2005р. у справі №2-21/5094-2005, котрі виразились у винесені постанови від 15.03.2018р. про повернення виконавчого документа стягувачу.

Зобов'язано старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Лепську А.В. або іншу посадову особу відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом скасування постанови від 15.03.2018р.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просив скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити у задоволенні скарги на дії державного виконавця.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилався на те, що державним виконавцем вчинені всі виконавчі дії, направлені на повне та фактичне виконання рішення у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

За твердженням скаржника, у зв'язку з окупацією території Автономної Республіки Крим, примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що потребує вчинення виконавчих дій безпосередньо на такій території є неможливим, та державний виконавець фізично позбавлений можливості провести опис й арешт майна боржника.

Крім цього суд першої інстанції оскаржуваною ухвалою зобов'язав посадових осіб ДВС вчинити певні дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, не переконавшись у відсутності безпідставного ухилення останніх у вчиненні передбачених законом дій, тоді як стягувач не звертався на адресу відділу ДВС із заявою про скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі пункту 9 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Апелянт вказував, що порушення періодичності перевірки майнового стану боржника не є підставою для визнання постанови про повернення виконавчого документу недійсною, оскільки перевірка майнового стану боржника проводилась при відкритті виконавчого провадження (07.12.2017р.) та 15.03.2018р., в результаті якої не виявлено зміни майнового стану боржника та прийнято рішення про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі неможливості провести опис й арешт майна боржника на території Автономної Республіки Крим.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.06.2018р., у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), судді Дідиченко М.А., Смірнова Л.Г., розгляд справи призначено на 05.07.2018р.

23.06.2018р. до Київського апеляційного господарського суду від стягувача надійшов відзив із запереченнями на апеляційну скаргу.

03.07.2018р. до Київського апеляційного господарського суду від стягувача надійшов відзив із запереченнями на апеляційну скаргу, в якому заявник, зокрема, зазначав про зміну найменування з Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" на Акціонерне товариство "Укргазвидобування".

У судовому засіданні, що відбулось 05.07.2018р., представники сторін не з'явились, повідомлені належним чином. Неявка представників сторін не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Судом апеляційної інтонації встановлено, що 07.12.2017р. старшим державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Херсонській області Лепською А.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №55322083 про стягнення з Приватної виробничо-комерційної фірми "Г.С.М." на користь ПАТ "Укргазвидобування" в особі філії ГПУ "Шебелинкагазвидобування" 317,38 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

07.12.2017р. в межах виконавчого провадження №55321789 старшим державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Херсонській області Лепською А.В. винесено постанову про арешт майна боржника - Приватної виробничо-комерційної фірми "Г.С.М.".

08.12.2017р. старшим державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Херсонській області Лепською А.В. винесено постанову про об'єднання виконавчих проваджень №55322083 і №55321789 відносно боржника - Приватної виробничо-комерційної фірми "Г.С.М." - у зведене виконавче провадження №55345410.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем було сформовано Інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта - Приватної виробничо-комерційної фірми "Г.С.М.", станом на 08.12.2017р. та станом на 15.03.2018р., згідно з якими за боржником зареєстровано цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Керч, вул. Героїв Ельтігену, 2-Б, який перебуває в іпотеці АКІБ "УкрСиббанк".

Державним виконавцем здійснювались також запити до Регіонального сервісного центру в АРК та м. Севастополь МВС України, Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Державного підприємства "Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин", Держгірпромнагляду, Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Головного управління Держпраці у Херсонській області, ДП "Український інститут інтелектуальної власності" №12836/5 від 07.12.2017р. щодо виявлення за боржником зареєстрованого майна.

У матеріалах виконавчого провадження містяться листи-відповіді вказаних державних органів України, які містять інформацію про відсутність зареєстрованого за боржником майна; відповідь Державної фіскальної служби про відсутність інформації щодо номерів рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах України.

Постановою від 15.03.2018р. старшим державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Херсонській області Лепською А.В. по виконавчому провадженні №55322083 повернено виконавчий документ стягувачу на підставі пункту 9 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Постанова про повернення виконавчого документа обґрунтована тим, що боржник знаходиться на території Автономної Республіки Крим, на якій Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" заборонено вчинення правочинів щодо нерухомого майна, з огляду на що державний виконавець позбавлений можливості провести опис й арешт майна боржника, визначеного виконавчим документом.

В обґрунтування скарги, заявник посилався на те, що постанова державного виконавця від 15.03.2018р. про повернення виконавчого документа стягувачу є немотивованою, прийнятою за відсутності правових підстав для її винесення та такою, що порушує право стягувача на задоволення своїх вимог по стягненню боргу на підставі виконавчого документа, у зв'язку з чим є незаконною.

Статтею 326 ГПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно статті 10 Закону України "Про виконавче провадження", заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

В силу приписів статті 18 Закону, виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до частини 5 статті 11 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" на тимчасово окупованій території будь-який правочин щодо нерухомого майна, у тому числі щодо земельних ділянок, вчинений з порушенням вимог цього Закону, інших законів України, вважається недійсним з моменту вчинення і не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

В оскаржуваній постанові державний виконавець зазначив, що позбавлений можливості провести опис й арешт майна боржника, визначеного виконавчим документом, оскільки наявна заборона з приводу вчинення правочинів щодо нерухомого майна, що виключає подальше здійснення виконавчого провадження.

Колегія суддів з такими доводами погодитись не може, адже чинне законодавство України не містить норм, які забороняють звертати стягнення на майно, яке знаходиться на території Автономної Республіки Крим, а судові рішення, ухвалені судами іменем України є обов'язковими до виконання на всій території України, тож посилання скаржника на вчинення ним всіх виконавчих дій направлених на повне та фактичне виконання рішення у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження», не заслуговують на увагу.

Крім того, відповідно до частини 8 статті 48 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, державним виконавцем лише при відкритті виконавчого провадження були вчинені дії щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника, шляхом направлення запитів до відповідних органів, проте не вживалося передбачених законом заходів, спрямованих на вчасне і повне виконання рішення суду у даній справі, зокрема, щодо здійснення заходів розшуку майна з тією періодичністю, як про це зазначено у статті 48 ЗУ "Про виконавче провадження".

Посилання апелянта на ту обставину, що суд першої інстанції оскаржуваною ухвалою неправомірно зобов'язав посадових осіб вчинити дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця, спростовуються положеннями ст. 343 ГПК України, зі змісту якої випливає, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За таких обставин справи, вимоги скаржника правомірно задоволені судом першої інстанції.

Доводи скаржника правомірності висновків суду першої інстанції не спростовують, тож судова колегія не вбачає підстав для скасування прийнятої судом першої інстанції ухвали у даній справі, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 271, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області на ухвалу Господарського суду Київської області від 16.04.2018р. у справі №2-21/5094-2005 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 16.04.2018р. у справі №2-21/5094-2005 - залишити без змін.

3. Матеріали справи №2-21/5094-2005 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України. Повний текст складено 16.07.2018р.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Дідиченко

Л.Г. Смірнова