ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.07.2018 р.                                                                      Справа№ 914/1293/18

Суддя Господарського суду Львівської області Мазовіта А.Б., розглянувши матеріали

за заявою:

Регіонального відділення Фонду державного майна по Львівській області, м.Львів;

про:

у справі:

забезпечення позову

№ 914/1293/18

за позовом:

Регіонального відділення Фонду державного майна по Львівській області, м.Львів;

до відповідача:

Публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія», с.Сілець, Львівська область;

про:

визнання недійсними рішень позачергового засідання наглядової ради публічного акціонерного товариства.

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна по Львівській області, м.Львів звернулося до Господарського суду Львівської області із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія», с.Сілець, Львівська область про визнання недійсними рішень позачергового засідання наглядової ради публічного акціонерного товариства.

Крім цього, одночасно з поданням позову позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони:

-          Публічному акціонерному товариству «Львівська вугільна компанія» виконувати рішення наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія», що оформлені протоколом позачергового засідання від 12.07.2018 року;

-          будь-яким суб'єктам державної реєстрації, які визначені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», проводити державну реєстрацію зміни відомостей про керівника юридичної особи - Публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія», які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, господарський суд прийшов до висновку про необхідність відмови в її задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.п.2, 4, 10 ч.1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов’язання; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов’язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов’язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв’язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв’язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, позивачем заявлено позов про визнання недійсними рішень наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія», що оформлені протоколом від 12.07.2018р.

Однак в порушення вимог пункту 4 статті 164 ГПК України позивачем при поданні позову не долучено до матеріалів позову копії (чи оригіналу) оспорюваного рішення зборів, як і не заявлено клопотання про його витребування.

Ухвалою суду від 20.07.2018 позовну заяву Регіонального відділення Фонду державного майна по Львівській області до Публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія» про визнання недійсними рішень позачергового засідання наглядової ради публічного акціонерного товариства залишено без руху.

Відсутність в матеріалах справи протоколу від 12.07.2018, яким оформлені рішення наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія», унеможливлює встановлення судом обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, не дозволяє суду встановити наявність зв’язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов’язано вирішення питання про забезпечення позову.

Обов’язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов’язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Господарський суд вважає, що позивачем не надано до справи належних та допустимих доказів, які б містили фактичні дані на підставі яких можна було б зробити висновок про те, що невжиття заходів до забезпечення позову, про які просить позивач, може утруднити або зробити неможливим виконання в подальшому рішення господарського суду в контексті заявлених позивачем позовних вимог.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви Регіонального відділення Фонду державного майна по Львівській області про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.235 ГПК України.

Ухвалу може бути оскаржено до Львівського апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст..ст.255-257 ГПК України.

Ухвалу підписано 23.07.2018р.

Суддя                                                                                  Мазовіта А.Б.