ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2018 Справа № 917/503/18

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКСІКА", 03164, м. Київ, вул. Генерала Наумова, 23-Б

Представник позивача ОСОБА_1, 01001, АДРЕСА_1

До відповідача Фізична особа - підприємець ОСОБА_3, АДРЕСА_2

про стягнення 152 658,33 грн., з яких: 96 215,21 грн. - заборгованість відповідача за отримані ТМЦ (текстильні товари) за умовами Договору поставки № 41 від 03.01.2017 р.; 21 010,50 грн. - пеня та 26 906,19 грн. - проценти за користування коштами відповідно до ст. ст. 536 (ч. 2), ст. 692 (ч. 3) ЦК України і п. 9.3 Договору; 8 526,43 грн. - інфляційні втрати відповідно до ст. 625 ЦК України,

С у д д я Бунякіна Ганна Іванівна

Секретар судового засідання Мацко Оксана Василівна

Представники:

від позивача - ОСОБА_5 (див. протокол);

від відповідача - відсутні (див. протокол).

12.07.2018 року у судовому засіданні відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України оголошено вступну і резолютивну частину рішення, додано до справи та повідомлено про строк виготовлення повного тексту рішення.

Суть спору: розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКСІКА" до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про стягнення 152 658, 33 грн., з яких: 96 215, 21 грн. - заборгованість відповідача за отримані ТМЦ (текстильні товари) за умовами Договору поставки №41 від 03.01.2017р.; 21 010, 50 грн. - пеня та 26 906, 19 грн. - проценти за користування коштами відповідно до ст. ст. 536 (ч. 2), ст. 692 (ч. 3) ЦК України і п. 9.3 Договору; 8 526, 43 грн. - інфляційні втрати відповідно до ст. 625 ЦК України.

Позивач на позовних вимогах наполягає, з підстав невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань стосовно оплати отриманого товару.

Відповідач не скористався правами, наданими йому для захисту своїх інтересів, на позов не відреагував, представництво у судове засідання не забезпечив. Копія ухвали про відкладення розгляду справи, направлена на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (АДРЕСА_2) була повернута до суду з відміткою «адресат не проживає».

Згідно зі ст. 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, належне повідомлення відповідача про час, дату і місце проведення судового засідання згідно з п. п. 2.6.11, 2.6.17 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 28 від 20.02.2013 р., суд розглядає спір за наявними матеріалами відповідно до ст. 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані документальні докази, заслухавши представника позивача, суд,

встановив :

03.01.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕКСІКА" та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 було укладено договір поставки № 41 (а.с. 104-105), відповідно до умов якого Постачальник (ТОВ "ТЕКСІКА") зобов'язувався поставити та передати у власність Покупця (ФОП ОСОБА_3.) текстильні товари та фурнітуру (далі - Товар), а Покупець - прийняти цей товар та оплатити його на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 1.2 договору № 41 від 03.01.2017 р. ціна, кількість, асортимент, терміни поставки та оплати товару зазначаються у специфікації, рахунку-фактурі, товарно-транспортній, видатковій накладних. Специфікації є Додатками до даного Договору та становлять його невід'ємну частину.

Сторони зобов'язані у Специфікації поставити підписи осіб, уповноважених підписувати договори, та скріпити підписи печатками (п. 2.1 договору).

Кожна окрема поставка за цим Договором здійснюється у термін, погоджений Сторонами та зазначений у відповідній Специфікації (п. 3.1 договору).

Згідно з п. 4.1 договору № 41 від 03.01.2017 р. Покупець оплачує товар, що поставляється, за цінами, погодженими Сторонами попередньо, які зазначаються у Специфікації та/або рахунку-фактурі Постачальника.

Пунктом 5.2 Договору встановлено, що строк або граничний термін розрахунків за товар та умови оплати узгоджуються Сторонами для кожної поставки окремо та зазначаються у Специфікації та/або рахунку-фактурі.

Згідно з умовами договору № 41 від 03.01.2017 р. сторонами узгоджено поставку товару на загальну суму 171 382,58 грн. шляхом підписання та скріплення печатками Специфікацій (а.с. 106, 109, 112, 115, 118, 121), а саме:

- Специфікація (Додаток № 46428 від 17.05.2017 р. до Договору поставки № 41 від 03.01.2017 р.) на суму 19 740,86 грн.;

- Специфікація (Додаток № 47597 від 13.06.2017 р. до Договору поставки № 41 від 03.01.2017 р.) на суму 33 063,54 грн.;

- Специфікація (Додаток № 47900 від 13.06.2017 р. до Договору поставки № 41 від 03.01.2017 р.) на суму 2 184,00 грн.;

- Специфікація (Додаток № 47952 від 14.06.2017 р. до Договору поставки № 41 від 03.01.2017 р.) на суму 11 808,43 грн.;

- Специфікація (Додаток № 48309 від 20.06.2017 р. до Договору поставки № 41 від 03.01.2017 р.) на суму 1 203,20 грн.;

- Специфікація (Додаток № 48884 від 30.06.2017 р. до Договору поставки № 41 від 03.01.2017 р.) на суму 50 921,84 грн.

На виконання умов Договору позивачем було Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 продукцію на загальну суму 171 382,58 грн., про що свідчать підписані та скріплені печатками сторін видаткові накладні № 5462 від 18.05.2017 р. на суму 19 740,86 грн., № 6475 від 13.06.2017 р. на суму 33 063,54 грн., № 6480 від 13.06.2017 р. на суму 2 184,00 грн., № 6529 від 14.06.2017 р. на суму 11 808,43 грн., № 6800 від 20.06.2017 р. на суму 1 203,20 грн. та № 7240 від 30.06.2017 р. на суму 50 921,84 грн. (належним чином засвідчені копії долучені до матеріалів справи, а.с. 108, 111, 114, 117, 120, 123).

Також, Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕКСІКА" надано відповідачу рахунки-фактури на оплату товару за договором № 41 від 03.01.2017 р. (а.с. 107, 110, 113, 116, 119, 122).

У відповідності до умов договору № 41 від 03.01.2017 р. сторонами у вищезазначених Специфікаціях було узгоджено дати остаточної оплати товару, а саме:

- За Специфікацією (Додаток № 46428 від 17.05.2017 р. до Договору поставки № 41 від 03.01.2017 р.) на суму 19 740,86 грн. - до 20.06.2017 р.;

- За Специфікацією (Додаток № 47597 від 13.06.2017 р. до Договору поставки № 41 від 03.01.2017 р.) на суму 33 063,54 грн. - до 27.06.2017 р.;

- За Специфікацією (Додаток № 47900 від 13.06.2017 р. до Договору поставки № 41 від 03.01.2017 р.) на суму 2 184,00 грн. - до 28.06.2017 р.;

- За Специфікацією (Додаток № 47952 від 14.06.2017 р. до Договору поставки № 41 від 03.01.2017 р.) на суму 11 808,43 грн. - до 28.06.2017 р.;

- За Специфікацією (Додаток № 48309 від 20.06.2017 р. до Договору поставки № 41 від 03.01.2017 р.) на суму 1 203,20 грн. - до 20.06.2017 р.;

- За Специфікацією (Додаток № 48884 від 30.06.2017 р. до Договору поставки № 41 від 03.01.2017 р.) на суму 50 921,84 грн. - до 17.07.2017 р.;

В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання з оплати отриманого товару в виконав не в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем за договором № 41 від 03.01.2017 р. в сумі 96 217,01 грн.

02.04.2018 року позивач звернувся до відповідача з претензією № 326 щодо проведення розрахунку по договору № 41 від 03.01.2017 р.

Інформація щодо реагування відповідача на вказану претензію в матеріалах справи відсутня, на даний час заборгованість не погашена.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 152 658,33 грн., з яких: 96 215,21 грн. - заборгованість відповідача за отримані ТМЦ (текстильні товари) за умовами Договору поставки № 41 від 03.01.2017 р.; 21 010,50 грн. - пеня та 26 906,19 грн. - проценти за користування коштами відповідно до ст. ст. 536 (ч. 2), ст. 692 (ч. 3) ЦК України і п. 9.3 Договору; 8 526,43 грн. - інфляційні втрати відповідно до ст. 625 ЦК України.

Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог за наступного.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином та в повному обсязі виконав зобов'язання за вищезазначеним Договором щодо здійснення поставки товару. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов'язань за вказаним Договором та приписів цивільного законодавства України за отриманий товар розрахувався не в повному обсязі, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість у розмірі 96 217,01 грн.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 25 219,00 грн. заборгованості за поставлені ТМЦ (текстильні товари) за умовами Договору поставки № 41 від 03.01.2017 р. підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 9.3 Договору № 41 від 03.01.2017 р. визначено, що у разі несвоєчасної оплати товару у строк/термін, зазначений згідно п. 5.2 у Додатках до цього договору, Покупець до виконання зобов'язання у повному обсязі сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несплаченої суми за кожен день прострочення, а також проценти за неправомірне користування грошовими коштами з розрахунку 0,1% від несплаченої суми за кожен день прострочення згідно ст. 536 та ч. 3 ст. 692 Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Положенням ст. 692 ЦК України також передбачено, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Із посиланням зазначені норми закону та укладеного між сторонами договору № 41 від 03.01.2017 р. позивач заявив до стягнення 21 010,50 грн. пені та 26 906,19 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами за період з 21.06.2017 р. по 23.04.2018 р. (розрахунок в матеріалах справи, а.с. 11-14).

Стаття 625 ЦК України визначає обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити грошову суму з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

З дотриманням цієї норми, позивачем приведено розрахунок втрат від інфляції - в розмірі 8 526,43 грн. за період з липня 2017 року по квітень 2018 року (розрахунок в матеріалах справи, а.с. 11-14).

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню в сумі 152 658,33 грн. (96 217,01 грн. основного боргу + 21 010,50 грн. пені + 26 906,19 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами + 8 526,43 грн. інфляційних втрат).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКСІКА" (03164, м. Київ, вул. Генерала Наумова, 23-Б, ) - 152 658,33 грн., з яких: 96 215,21 грн. - заборгованість відповідача за отримані ТМЦ (текстильні товари) за умовами Договору поставки № 41 від 03.01.2017 р.; 21 010,50 грн. - пеня та 26 906,19 грн. - проценти за користування коштами відповідно до ст. ст. 536 (ч. 2), ст. 692 (ч. 3) ЦК України і п. 9.3 Договору; 8 526,43 грн. - інфляційні втрати відповідно до ст. 625 ЦК України та 2 289,87 грн. судового збору.

Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

Повний текст рішення складено 18.07.2018 р.

Суддя Г.І. Бунякіна

Примітка:

1.Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 241 ГПК України.

2. Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 256 ГПК України.