ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

24.07.2018

Справа № 910/9676/18

Суддя Сівакова В.В., розглянувши

позовну заяву Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гуд Фудз Україна"

про стягнення 349.667,91 грн.

ВСТАНОВИВ:

23.07.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гуд Фудз Україна" про стягнення 349.667,91 грн., з яких: 265.276,30 грн. основного боргу, 55.337,17 грн. пені, 13.263,82 грн. штрафу, 15.790,62 грн. інфляційних втрат внаслідок неналежного виконання взятих на себе останнім зобовязань згідно договору оренди окремого індивідуально визначеного рухомого майна, що належить до державної власності № 2312/20015 від 23.12.2015.

Позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно статті 4 Закону України "Про судовий збір" (зі змінами) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2018 рік” прожитковий мінімум для працездатних осіб станом 01.01.2018 встановлено у розмірі 1.762,00 грн.

Згідно п.п. 2 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (зі змінами) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на викладене, мінімальна ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру складає 1.762,00 грн., а максимальна 616.700,00 грн.

Враховуючи викладене, при зверненні з позовом до суду, позивач повинен був сплатити судовий збір в розмірі 5.245,02 грн., виходячи із ціни позову 349.667,91 грн.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивачем за подання позову не надано доказів сплати судового збору у вказаному розмірі. Натомість, подано клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання позову до 15.08.2018 з посиланням на ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Як на підставу для відстрочення сплати судового збору позивач посилається на те, що за результатми звернення до Міністерства екології та природних ресурсів України останнім не погоджено поданий проект фінансового плану, який в подальшому має бути затверджений Кабінетом Міністрів України. Скорочення персоналу, відсутність коштів, великі обсяги заборгованості, недієздатна Наглядова рада підприємства позбавляють підприємство можливості здійснювати прибуткову господарську дільяність. На даний час в рамках зведеного виконавчого првоадження, яке перебуває в Дніпровському відділі державної виконавчої служби м. Київ накладено арешти на кошти та на все майно підприємства із забороною його відчуження. Також вказує на те, що підприємство включено до переліку об"єктів державної власності, що підлягає приватизації та Фонд державного майна України мав взяти на себе функції з управління цим майном, що наразі не відбулось. Зазначена ситуація призвела до зупинення роботи підприємства, підприємство позбавлене можливості виплачувати заробтіну плату працівникам та обов"язкові платежі до бюджетів та сплатити судовий збір.

Відповідно до ч. 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

При цьому, за змістом наведеної норми, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду.

Підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров’ю.

Разом з тим, особа, яка заявляє клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Проте, на підтвердження викладених в клопотанні обставин позивач не надав жодного доказу.

Отже, позивачем до заяви не додано документів в підтвердження його майнового стану, який суд має враховувати при вирішенні питання, зокрема, про відстрочення сплати судового збору.

Крім того, до заяви не додано доказів щодо існування хоча б однієї із зазначених у частині 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» умов.

Також, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що 01.08.2018 як зазначає позивач буде отримана сума коштів необхідна для сплати судового збору та у позивача буде можливість сплатити необхідну суму судового збору.

Статтею 129 Конституції України, як однією із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, що свідчить про те, що позивачі під час подання позову є рівними та на них покладається обов'язок щодо сплати судового збору за розгляд у суді позовних заяв.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги недоведеність обставин, які перешкоджають сплаті судового збору, в розумінні ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, суд вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ст. 164, ст.ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору.

2. Позовну заяву залишити без руху.

3. Встановити позивачу п’ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання

- доказів сплати судового збору в розмірі 5.245,02 грн.

Попередити позивача, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набрала чинності 24.07.2018 та оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Сівакова