РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.07.2018Справа № 910/4032/18
За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Жентол"

до: Чернівецької обласної ради

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Обласного комунального підприємства "Центр комунального майна"

про визнання співвласником на праві спільної часткової власності

Суддя: Шкурдова Л.М.

Секретар с/з: Рижонкова М.Ю.

Представники:

від позивача - Волошина Т.Б. за дог. про над. прав. доп.

від відповідача - Чернушка С.І. за дов.

від третьої особи - не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Жентол" до Чернівецької обласної ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Обласного комунального підприємства "Центр комунального майна" про визнання співвласником на праві спільної часткової власності.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 15 жовтня 2008 року між Чернівецькою обласною радою (відповідач) та приватним підприємством «ЖенНафта», правонаступником якого є ТОВ «Жентол» (позивач), було укладено договір оренди № 10/08, за умовами якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в оренду автозаправну станцію, що розташована за адресою: місто Чернівці, вулиця Енергетична, будинок 2, яка перебувала на балансі обласного комунального підприємства «Інватранс», правонаступником якого є третя особа - обласне комунальне підприємство «Центр комунального майна». Також 01.01.2012 р. між відповідачем та позивачем укладено договір оренди № 1/12, за умовами якого відповідач передав, а позивач прийняв в оренду нерухоме майно (приміщення операторної АЗС, літ Д), загальною площею 29,8 м. кв., що розташоване за адресою: місто Чернівці, вулиця Енергетична, будинок 2, що перебувало на балансі обласного комунального підприємства «Інватранс». Терміни дії вказаних договорів були продовжені до 30.09.2016 р. Внаслідок проведених позивачем з дозволу відповідача робіт, об'єкт оренди був повністю перебудований. Фінансування здійснених невід'ємних поліпшень орендованого майна, були здійснені за рахунок коштів позивача. В результаті проведення вищевказаних робіт, за твердженням позивача, були здійснені такі поліпшення, що призвели до створення нової речі, яка якісно відрізняється від первісного об'єкту, який був переданий в оренду, у зв'язку з чим позивач вважає, що набув право власності на частку в орендованому майні пропорційно до здійснених ним витрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2018р. відкрито провадження у справі №910/4032/18 за правилами загального позовного провадження.

Відповідач проти задоволення позову заперечив з огляду на те, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає лише після завершення будівництва та прийняття об'єкта в експлуатацію. Крім того, право власності на нерухоме майно виникає лише з моменту його державної реєстрації, позивач не надав доказів завершення будівництва та прийняття в експлуатацію об'єкта нерухомого майна, а визнання права власності на об'єкт незавершеного будівництва в судовому порядку законодавством не передбачено. Також відповідач зазначає, що позивачем не виконано рішення відповідача від 15.03.2016р. «Про затвердження звітів про незалежну оцінку майна за адресою вул. Енергетична, буд.2, м. Чернівці» в частині відшкодування обласній раді ринкової вартості орендованого майна, яка визначається згідно звіту про оцінку майна, як умови набуття права власності на реконструйоване майно в тій його частині, яка в ході проведення робіт з реконструкції буде демонтована.

В судовому засіданні 19.06.18р. закрито підготовче засідання, призначено справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні 10.07.2018 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши представників сторін у судових дебатах, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2008 року між Чернівецькою обласною радою (відповідач) та приватним підприємством «ЖенНафта», правонаступником якого є ТОВ «Жентол» (позивач), укладено договір оренди № 10/08, за умовами якого орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду автозаправну станцію з трьох блок-пунктів, що розташована за адресою: місто Чернівці, вулиця Енергетична, будинок 2, яка перебувала на балансі обласного комунального підприємства «Інватранс», правонаступником якого є третя особа - обласне комунальне підприємство «Центр комунального майна». Вартість вказаного майна визначена на підставі звіту про оцінку майна становила 52 258,00 грн.

Пунктом 1.3 Договору оренди № 10/08 встановлено, що майно передається в оренду для реконструкції та розміщення автозаправної станції.

Строк дії вказаного Договору оренди № 10/08 - до 13 жовтня 2011 року (пункт 1.2 договору).

Строк дії Договору оренди № 10/08 неодноразово продовжувався. Додатковою угодою від 29.03.2016 р. до Договору оренди № 10/08 встановлено термін дії договору - до 30.09.2016 р.

01.01.2012 р. між Чернівецькою обласною радою (Орендодавець) та ТОВ «Жентол» (Орендар) було укладено договір оренди № 1/12, за умовами якого відповідач передав, а позивач прийняв в оренду нерухоме майно (приміщення операторної АЗС, літ Д), загальною площею 29,8 м. кв., що розташоване за адресою: місто Чернівці, вулиця Енергетична, будинок 2, що перебувало на балансі обласного комунального підприємства «Інватранс». Вартість вказаного майна згідно висновку про оцінку становила 89 457,00 грн.

Пунктом 1.3 договору встановлено, що майно передається в оренду для розміщення операторної АЗС з можливою реконструкцією.

Строк дії Договору № 1/12 - до 30 грудня 2014 року (пункт 1.2 договору).

Термін дії Договору № 1/12 неодноразово продовжувався. Додатковою угодою від 29.03.2016 р. до Договору № 1/12 встановлено термін дії договору до 30.09.2016 р. погодили термін їх дії до 30 вересня 2016 року.

Як зазначає позивач, у зв'язку із тим, що об'єкт оренди являв собою застарілу неробочу АЗС, яка не функціонувала, а укладений між сторонами Договір оренди № 10/08 від 15 жовтня 2008 року (пункт 1.3.) прямо передбачав, що орендоване майно передається в оренду для реконструкції та розміщення автозаправної станції, позивачем було замовлено технічний висновок про стан несучих конструкцій і можливість реконструкції існуючої АЗС на вул. Енергетичній, 2, в м. Чернівці.

Згідно з Технічним висновком Чернівецької філії інституту «НДІпроектреконструкція» про стан несучих конструкцій і можливість реконструкції існуючої АЗС на вул. Енергетичній, 2, в м. Чернівці (архівний. № 4888/2009), несучі та огороджуючі конструкції будівлі операторської і блок-пунктів потребують реконструкції або заміни.

Рішенням 40 сесії V скликання Чернівецької міської ради №954 від 28.05.2009 року Приватному підприємству «ЖенНафта» було надано дозвіл на реконструкцію існуючої АЗС орендованої у Чернівецької обласної ради на земельній ділянці площею 0,8471га по вул. Енергетичній, 2 в м. Чернівці.

23 жовтня 2012 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Чернівецькій області було надано дозвіл №ЧВ6 на виконання будівельних робіт з реконструкції існуючої АЗС по вул. Енергетичній, 2, в м. Чернівці.

11 квітня 2014 року Чернівецькою обласною радою було прийнято рішення № 29-25/14 .ро надання дозволу ТОВ «Жентол» на реконструкцію орендованого майна відповідно до договорів оренди від 15.10.2008 року №10/08 та 01.01.2012 року №1/12 за адресою: вул. Енергетична, 2 в м. Чернівцях.

Позивач вказує, що внаслідок проведених з дозволу орендодавця робіт під час дії договору оренди, об'єкт оренди був повністю перебудований. Фінансування здійснених невід'ємних поліпшень орендованого майна, були здійснені за рахунок коштів позивача. В результаті проведення вищевказаних робіт, за твердженням позивача, були здійснені такі поліпшення, що призвели до створення нової речі, яка якісно відрізняється від первісного об'єкту, який був переданий в оренду.

Відповідач з цим не погоджується, посилаючись на те, що під час дії договору ніякого будівництва не велось, договір оренди був припинений у встановленому порядку.

Листом від 29 вересня 2016 року за № 01-14/39-741 відповідач повідомив позивача, що договори оренди від 15 жовтня 2008 року № 10/08 та від 1 січня 2012 року № 1/12 на новий термін продовжуватись не будуть.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначає, що оскільки внаслідок проведеної реконструкції було створено нову річ, він є співвласником орендованого ним майна в частці, що відповідає понесеним ним витратам, як це передбачено ч. 4 ст. 778 ЦК України, згідно з якою, якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створена нова річ, наймач стає її співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

За приписами ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

З наведених норм вбачається, що об'єктом права власності є майно, зокрема річ.

Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки (ч. 1 ст. 179 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ч. 4 ст. 334 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Таким чином, право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації такого права.

Як стверджує позивач, внаслідок виконаних ним робіт з реконструкції об'єкта оренди, який є нерухомим майном, створено новий об'єкт нерухомого майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 778 ЦК України, якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створена нова річ, наймач стає її співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з наведених норм, наймач стає співвласником орендованої речі виключно за умови створення такої речі. Тобто, внаслідок здійснених наймачем поліпшень річ має бути створена як об'єкт матеріального світу, щодо якого виникають цивільні права та обов'язки, створена річ повинна отримати оборотоздатність.

Порядок набуття права власності на новостворену нерухому річ визначено статтею 331 ЦК України, частиною 2 якої встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що особа, яка створила нову нерухому річ набуває право власності на неї виключно після завершення будівництва та прийняття в експлуатацію, якщо нерухоме майно підлягає прийняттю в експлуатацію.

Статтею 18 Закону України «Про основи містобудування» встановлено, що реалізація містобудівної документації полягає у впровадженні рішень відповідних органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування при плануванні відповідних територій, комплексній забудові та реконструкції населених пунктів, проектуванні та будівництві об'єктів житлово-цивільного і виробничого призначення, систем транспортного та інженерного забезпечення, впорядкуванні і благоустрої територій.

Закінчені будівництвом об'єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів. Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об'єктів забороняється.

Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 22.09.2004 №1243, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації об'єктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд як житлово-громадського, так і виробничого призначення, інженерних мереж та споруд, транспортних магістралей, окремих черг пускових комплексів, їх інженерно-технічного оснащення відповідно до затвердженої в установленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування.

Отже, державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об'єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку.

Позивачем не надано доказів уведення об'єкта нерухомого майна автозаправної станції типу «Б», яка знаходиться в м. Чернівці по вул. Енергетичній, 2, в експлуатацію у встановленому порядку і набуття цим майном статусу об'єкта нерухомого майна як об'єкта цивільного права.

При цьому встановлена ч. 3 ст. 331 ЦК України можливість державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва встановлена як виняток для цілей укладення договору щодо об'єкта незавершеного будівництва. При цьому визнання права власності на об'єкт незавершеного будівництва, не прийнятого в експлуатацію, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено.

При цьому суд не бере до уваги наданий позивачем до матеріалів справи висновок експерта Лещишина В.В. (свідоцтво №847 від 27.05.2004 року) щодо визначення часток в незавершеному будівництві позивача і відповідача.

Відповідно до ч. 7 ст. 98 ГПК України у висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків.

Разом з тим, наданий позивачем до матеріалів справи висновок експерта не містить інформації щодо того, що судовий експерт попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а тому не відповідає наведеним імперативним вимогам ГПК, у зв'язку з чим не може братися судом до уваги при ухваленні рішення.

Крім того, як вбачається з висновку, експертом не оцінювалася частка відповідача у складі спірного майна, також не було враховано той факт, що спірне майно знаходиться на земельній ділянці, що належить територіальним громадам, представницьким органом яких є відповідач. Тобто, земельна ділянка, з якою нерозривно пов'язане спірне майно не є власністю позивача, однак, при оцінці частки позивача судовий експерт не брав до уваги вартість земельної ділянки, на якій знаходиться об'єкт оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Разом з тим, наданий позивачем висновок експерта з огляду на його невідповідність вимогам ч. 7 ст. 98 ГПК України та неврахування судовим експертом при складанні висновку обставин, що мають суттєве значення, не може вважатися таким, що має доказову силу, оскільки не дає змогу встановити наявність обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

Суд також критично оцінює надані позивачем акти виконаних робіт, як доказ на підтвердження дати виконання робіт.

Як вбачається з матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю «Жентол» у вересні 2016р. звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Чернівецької обласної ради про визнання укладеним договору купівлі-продажу орендованого нерухомого майна, що знаходиться за адресою: місто Чернівці, вулиця Енергетична, 2.

Рішенням Господарського суду м.Києва від 12.01.2017 у справі №926/3042/16 у задоволенні позову відмовлено. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03 квітня 2017р. апеляційну скаргу ТОВ «Жентол» залишено без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 12.01.2017р. у справі №926/3042/16 - без змін. Постановою Вищого господарського суду України від 04 липня 2017 року у справі №926/3042/16 рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.04.2017 у справі №926/3042/16 залишено без змін, а касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Жентол» - без задоволення.

В листопаді 2016р. Чернівецька обласна рада звернулась з позовом про зобов'язання ТОВ «Жентол» звільнити орендоване нерухоме майно.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 11.01.2017 у справі № 926/3701/16 позов Чернівецької обласної ради задоволено та зобов'язано товариство з обмеженою відповідальністю «Жентол», звільнити орендоване нерухоме майно, а саме: будівлю заправки літ. Д площею 29,80 кв.м (приміщення операторної АЗС), що знаходиться за адресою м. Чернівці, вул. Енергетична, 2, та передати балансоутримувачу Обласному комунальному підприємству Центр комунального майна, як уповноваженому представнику за актом приймання передачі до 30.01.2017. Вказане рішення суду залишено без змін Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 14.02.2017 та Постановою Вищого господарського суду України від 26.07.2017.

Як встановлено судом у справі №926/3701/16 ТОВ "Жентол" звертався до Чернівецької обласної ради із заявою про надання тиової форми заяви про приватизацію, із викладеної у позовній заяві редакції договору купівлі-продажу вбачається, що його предметом є нерухоме майно - автозаправна станція, яка складається з приміщення операторної АЗС, трьох автозаправних блок-пунктів АБП (1).

Таким чином зазначене свідчить про те, що на час звернення ТОВ "Жентол" з позовом у справі №910/926/3701/16 (листопад 2016р.) ТОВ "Жентол" не були проведені роботи з реконструкції об'єкта оренди, оскільки автозаправна станція, яка складається з приміщення операторної АЗС, трьох автозаправних блок-пунктів АБП (1) належна Чернівецькій обласній раді та ТОВ "Жентол", та станом на листопад 2016р. не ліквідована (демонтована) позивачем, що свідчить про нездійснення відповідачем робіт з реконструкції.

Статтею 78 ГПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Отже, надані позивачем акти не відповідають вимогам достовірності, а відтак не можуть братися судом до уваги при ухваленні рішення, як докази на підтвердження здійснення реконструкції об'єкта оренди під час дії договору оренди.

При цьому суд зазначає, що строк дії Договорів оренди закінчився 30.09.2016 р., відповідно роботи, що виконувалися позивачем після вказаної дати є такими, що виконувалися поза межами Договорів оренди, а відтак не можуть вважатися такими, що виконувалися за згодою орендодавця (відповідача) з огляду на припинення договірних відносин між сторонами.

Також суд звертає увагу на те, що відповідачем було прийнято рішення від 11.04.2014 р. «Про надання дозволу ТОВ Жентол» на реконструкцію орендованого майна за адресою вул. Енергетична, буд.2, м. Чернівці» №29-25/14.

Згідно п.2.2. даного рішення звіт про оцінку майна виготовляється до початку проведення робіт з реконструкції за рахунок орендаря в термін не більше ніж за 6 місяців до дати надання дозволу на початок проведення робіт.

Рішенням відповідача від 15.03.2016р. «Про затвердження звітів про незалежну оцінку майна за адресою вул. Енергетична, буд.2, м. Чернівці» №44-4/16, п.1 затвердила звіти суб'єкта оціночної діяльності Колотило К.А. «Про незалежну оцінку вартості приміщення операторної АЗС (літ.Д), що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Енергетична, буд.2 » від 6.01.2015 р. №850 та «Про незалежну оцінку машин та обладнання» від 6.01.2015 р. №851.

Пунктом 2 цього рішення було внесено зміни до рішення 25-ї сесії Чернівецької обласної ради VI-го скликання від 11.04.2014 р. №29-25/14 та викладено його пункти 2.1. та 2.3. у новій редакції, а саме: «До початку реконструкції ТОВ «Жентол» відшкодовує обласній раді ринкову вартість орендованого майна, яка визначається згідно звіту про оцінку майна; 2.3. Після відшкодування обласній раді вартості майна ТОВ «Жентол» стає власником реконструйованого майна в тій його частині, яка в ході проведення робіт з реконструкції буде демонтована (ліквідована) повністю в порядку, визначеному чинним законодавством України».

Позивачем до матеріалів справи не надано доказів виконання вище зазначених рішень відповідача, зокрема, не надано доказів відшкодування відповідачу ринкової вартості орендованого майна, що було демонтоване, тобто не доведено виконання вимог зазначених рішень як умови набуття права власності на реконструйоване майно, що також свідчить про необґрунтованість вимог позивача.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено наявність у нього правових підстав набуття права власності на частку в орендованому майні, у зв'язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.74, 76-80, 129, 236 - 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В позові - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Київського апеляційного господарського суду.

Суддя Л.М. Шкурдова

Дата складення тексту рішення: 16.07.18р.