ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.07.2018

Справа № 910/5294/18

Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Експедиційна компанія "Фалькон Логістик"

до приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське МППЗТ" в особі Київ-Петрівської філії приватного акціонерного товариства “Київ-Дніпровське МППЗТ”

про стягнення 174 028,62 грн.

Представники сторін:

не викликались.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю “Експедиційна компанія “Фолькон Логістік” до приватного акціонерного товариства “Київ-Дніпровське МППЗТ” в особі Київ-Петрівської філії приватного акціонерного товариства “Київ-Дніпровське МППЗТ” про стягнення 174 028,62 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.01.2018 р. між сторонами укладено договір №126.

Спір у справі, на думку позивача, виник у зв'язку з надмірним списанням відповідачем грошових коштів позивача в розмірі 174 028,62 грн.

Ухвалою господарського суду від 02.05.2018 р. вищевказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення її недоліків з дня вручення цієї ухвали.

14.05.2018 р. до канцелярії суду позивач подав заяву про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 15.05.2018 р. відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

04.06.2018 р. до канцелярії суду відповідачем подано відзив на позовну заяву.

04.06.2018 р. до канцелярії суду відповідачем подано заяви про некоректність наданого варіанту відзив на позовну заяву.

05.06.2018 р. до канцелярії суду відповідач подав заяву про повернення відзиву на позовну заяву.

05.06.2018 р. до канцелярії суду відповідач подав відзив на позовну заяву.

08.06.2018 р. до канцелярії суду позивач подав відповідь на відзив.

20.06.2018 р. до канцелярії суду позивач подав додаткові пояснення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 статті 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч. 1 ст. 916 Цивільного кодексу України за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата в розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір плати не визначений, стягується розумна плата.

01.01.2018 р. між товариством з обмеженою відповідальністю “Експедиційна компанія “Фолькон Логістік” та приватним акціонерним товариством “Київ-Дніпровське МППЗТ” укладено договір № 126.

Відповідно до п. 1.1. договору, у відповідності до чинного законодавства, виконавець зобов’язується надати замовнику послуги з перевезення вантажів залізничним транспортом та послуги, пов’язані з перевезенням вантажів залізничним транспортом щодо надання яких виникає технологічна необхідність у замовника, а замовник зобов’язується провести розрахунки за надані послуги на умовах цього договору.

Пунктом 4.1. договору передбачає, що для забезпечення можливості надання послуг, замовник постійно здійснює, не пізніше ніж за 5 днів до дня надання послуг, попередню оплату в розмірі 100 % від суми вартості запланованих послуг шляхом перерахування коштів на рахунок ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ»: п/р 462 в ПАТ «КБ «Глобус» МФО 3805266, . призначення платежу: 26008588, Київ-Петрівська філія, передплата згідно договору від 01.012.2018 р. № 126 за залізничні послуги, в т.ч. ПДВ.

Одержані кошти ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» по авізо передає на Київ- Петрівську філію для подальшого обліку на особовому рахунку замовника.

Згідно з п. 4.2. договору, виконавець списує відповідні суми за надані послуги з особового рахунку замовника ні підставі «Відомостей плати за надані послуги».

Вартість послуг встановлюється у відповідності з вимогами закону України «Про ціни і ціноутворення» та відображається в «Протоколі погодження договірних цін/тарифів» (Додаток № 1), який є невід’ємною частиною цього договору (5.1.).

Відповідно до п. 5.2. договору, нарахування ПДВ на суми сплати по цьому договору здійснюється в порядку, визначеному чинним законодавством.

Згідно з п. 5.3. договору, розрахунок вартості послуги з перевезення проводиться порядком визначеним в додатку № 1 цього договору.

Пунктом 5.4. договору зазначено, що загальна сума договору визначається фактичним обсягом наданих послуг відповідно до погоджених цін/тарифів.

Відповідачем виставлено рахунок № 864 від 31.03.2018 р. на суму 117 939,02 грн. та «Відомості плати за надані послуги».

Також виконавцем виставлено позивачеві наступні рахунки № 865 від 31.03.2018 р на суму 191 163,00 грн, № 864-а від 31.03,2018 р. на суму 83 164,22 грн., № 864-б від 31.03.2018 р. на суму 17 640,42 грн. та «Відомості плати за надані послуги» до кожного відповідно.

Позивачем здійснено попередню оплату за наступний місяць (квітень) відповідачу на суму 291 967,64 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 33 від 03.04.2018 р., платіжним дорученням № 34 від 05.04.2018 р. та платіжним дорученням № 35 від 11.04.2018 р.

Позивач зауважив, що інших додатків щодо тарифів надання послуг та протоколів погодження договірних цін не укладалось. А рахунок № 864 від 31.03.2018 р. насуму117 939,02 грн є таким що відповідає умовам додатку № 1 тарифам.

Позивач направив відповідачеві претензію вих. № 21 від 12.04.2018 р., відповідно до якої просив перевізника в строк трьох робочих днів з дня отримання даної претензії повернути надмірно списані грошових коштів в розмірі 174 028,62 грн.(різниця фактичної списаної суми та суми належної для списання).

Київ-Петрівська філія приватного акціонерного товариства “Київ-Дніпровське МППЗТ” надав відповідь у листі № 419 від 18.04.2018 р., що претензійні вимоги необґрунтовані та є такими, що не підлягають задоволенню та кошти не повернуті.

У відзиві на позовну заяву від 05.06.2018 р. відповідач зазначає, що вантажі позивача прибували на адресу різних контрагентів, вивантажувались на різних вантажних фронтах та відповідно вівся обік окремо по кожному контрагенту, тому вирішив, що рахунок № 864 від 31.03.2018 р. необхідно анулювати та виставити нові рахунки, а саме: № 864-а, № 864-б, 864-в. В даних рахунках самостійного нарахували суму, яка на його думку, відповідає фактичному обсягу перевезеного вантажу за місяць.

Пунктом 5 договору встановлено, що виконавець має право на перегляд вартості послуг у разі:

зміни технологічних або зовнішніх економічних умов, нормативно-правових актів, що регулюють питання ціноутворення, тарифної політики залізничного транспорту України;

зміни ціноутворюючих факторів вартості послуг, а саме: вартості паливно-мастильних матеріалів, заробітної плати, запчастин та/або витратних матеріалів;

значного коливання обсягів наданих послуг.

Перегляд вартості послуг здійснюється шляхом укладання сторонами додаткової угоди до цього договору, скріпленої підписами уповноважених осіб та печатками обох сторін.

Відповідно до п. 11.3. договору, про намір змінити вартість послуг виконавець повідомляє замовника не пізніше ніж за 20 календарних днів до дати їх провадження, з наданням замовнику додаткової угоди для погодження та підписання в установленому порядку.

Зміна умов договору оформлюється додатковою угодою до договору, яка підписується сторонами та є невід’ємною частиною цього договору (п. 11.5.).

Згідно абз. 6. п. 1.1. Протоколу погодження договірних цін тарифів, в останній день місяця при складанні акта виконаних робіт за поточний місяць, у випадку перевезення для замовника більшого обсягу вантажу, виконавець проводить коригування кінцевої вартості наданих послуг, в бік зменшення залежно від фактичного обсягу перевезеного вантажу на адресу замовника за поточний місяць.

У зв’язку з вищезазначеним, суд вважає що доводи наведені відповідачем у відзиві є необґрунтованими.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб‘єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов‘язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов‘язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Таким чином, враховуючи вищезазначене та беручи до уваги те, що позивачем здійснено оплату згідно рахунків № 864 від 31.03.2018 р. на суму 117 939,02 грн. № 864 від 31.03.2018 р. на суму 191 163,00 грн, № 864-а від 31.03.2018 на суму 83 164,22 грн, № 864-б від 31.03.2018 р. насуму 17 640,42 грн, а лише рахунок № 864 від 31.03.2018 р. на суму 117 939,02 грн. є таким, що відповідає тарифам визначених в додатку № 1, та відповідачем кошти не повернуто, тому позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми попередньої оплати в розмірі 174 028,62 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ст. 129, ст.ст. 236-238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське МППЗТ" в особі Київ-Петрівської філії приватного акціонерного товариства “Київ-Дніпровське МППЗТ” (03134, м. Київ, вул. Кільцева дорога, буд. 22, ідентифікаційний код 21634980) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Експедиційна компанія "Фалькон Логістик" (02094, м. Київ, вул.. Пожарського, 3 ідентифікаційний код 30160757) попередню оплату у розмірі 174 028 (сто сімдесят чотири тисячі двадцять вісім) грн. 62 коп. та судовий збір в розмірі 2 610 (дві тисячі шістсот десять) грн. 43 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Мудрий