ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року м. ОдесаСправа № 916/3189/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Ярош А.І.,

суддів: Головея В.М., Діброви Г.І.

секретар судового засідання Іванов І.В.,

за участю представників сторін:

Від позивача - Згодник С.С., довіреність № 2714, дата видачі : 12.12.17; Баєнко Я.В., довіреність № 3138, дата видачі : 13.03.18;

Від відповідача - Іванова М.І.,, посвідчення № 34, дата видачі : 08.11.17;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Ренійської районної державної адміністрації

на рішення господарського суду Одеської області, прийняте суддею Погребною К.Ф. 15 лютого 2018 року, м. Одеса, повний текст 20.02.18,

у справі № 916/3189/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком"

до відповідача Управління соціального захисту населення Ренійської районної державної адміністрації

про стягнення 107 046,02 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Одеської філії ПАТ "Укртелеком" звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до Управління соціального захисту населення Ренійської районної державної адміністрації про стягнення суми заборгованості у розмірі 107 046,02 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем не виконано свого обов'язку щодо компенсації втрат позивачу від надання послуг на пільговій основі у розмірі 107 046,02 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області, прийняте суддею Погребною К.Ф. 15 лютого 2018 року, (м. Одеса, повний текст 20.02.18) у справі № 916/3189/17 позов Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Одеської філії ПАТ "Укртелеком" - задоволено повністю.

Стягнуто з Управління соціального захисту населення Ренійської районної державної адміністрації на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Одеської філії ПАТ "Укртелеком" заборгованість в розмірі 107 046 грн. 02 коп. та судовий збір в розмірі 1 605 грн. 69 коп.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем у 2016 році надавалися телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян згідно з формами "2-пільга", які направлялися Управлінню соціального захисту Ренійської РДА. Таким чином, позивачем дотримано вимоги вищевказаного Положення №117 щодо складення та подання до Управління соціального захисту Ренійської РДА розрахунків щодо вартості послуг.

Згідно розрахунків позивача, перевірених судом, заборгованість відповідача в період з 01.01.2016р. по 01.01.2017р. складає 107 046,02 грн., відповідачем наявність заборгованості не спростовано.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" про стягнення з відповідача вищевказаної суми обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Управління соціального захисту населення Ренійської районної державної адміністрації звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Одеської області 15 лютого 2018 року у справі № 916/3189/17, в якому просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 15 лютого 2018 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначає, що статтею 102 Бюджетного кодексу України передбачено вичерпний перелік субвенцій на здійснення державних програм соціального захисту, серед яких відсутня субвенція на надання компенсацію витрат за надання послуг зв'язку (телекомунікаційних послуг) громадянам пільгових категорій.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" субвенція з Державного бюджету України місцевим бюджетам на надання пільг з телекомунікаційних послуг (послуг зв'язку) не була передбачена.

Таким чином, компенсація не здійснювалась у зв'язку з відсутністю коштів на зазначені цілі, тому вважаємо необґрунтованими доводи Позивача.

При цьому, за твердженням скаржника, покладання Позивачем на Відповідача обов'язків зі сплати відповідних витрат з посиланням на норми Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенції з державного бюджету, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. №256 (далі - Порядок) є хибним, оскільки даний нормативно-правовий акт є похідним, носить підзаконний характер і має обмежену сферу правового регулювання -механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Таким чином, обов'язковою умовою поширення компетенції управління соціального захисту населення Ренійської районної державної адміністрації Одеської області на здійснення компенсації витрат за надання послуг зв'язку (телекомунікаційних послуг) громадянам пільгових категорій, зокрема виконання ролі головного розпорядника коштів, та юридичним фактом, що є підставою для виникнення відповідних правовідносин, є передбачення в Законі України «Про державний бюджет на 2016 рік» субвенції з Державного бюджету України місцевим бюджетам.

На думку скаржника, відсутність відповідної норми в Законі України «Про державний бюджет на 2016 рік» унеможливлює застосування механізму визначеного Порядком та набуття статусу головного розпорядника коштів, визначеного порядку, а тому у Управління відсутні зобов'язання щодо надання компенсації витрат за надання послуг зв'язку (телекомунікаційних послуг) громадянам пільгових категорій у 2016 році.

Також апелянт вважає хибними посилання Позивача на судову практику, оскільки правова оцінка надавалися правовідносинам, що виникли з цивільно-правового договору, внаслідок безпосередньо волевиявлення бюджетних установ (організацій) - замовників робіт та продукції на укладання відповідних договорів, а не внаслідок, покладання Державою згідно норм чинного законодавства на бюджетну установу (організацію) обов'язку по здійсненню виплат компенсації витрат підприємств за надання послуг громадянам пільгових категорій. Крім того, оплата коштами державного бюджету робіт та продукції мала здійснюватися не за рахунок субвенції з державного бюджету, та за відповідними видатками державного бюджету України було передбачено бюджетне фінансування для виплат позивачам.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 16.04.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Ренійської районної державної адміністрації на рішення господарського суду Одеської області від 15 лютого 2018 року у справі №916/3189/17.

23.04.2018 року до суду надійшла заява Управління соціального захисту населення Ренійської районної державної адміністрації про витребування у Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Одеської філії доказів по справі, а саме витребувати у Позивача докази стосовно:

1.1. Одержання пропозиції щодо укладання відповідного договору на 2016 рік.

1.2. Вчасного (щомісяця протягом 2016 року) надходження до Відповідача щомісячних звітів, передбачених п. 2 Постанови № 256, щодо послуг, наданих особам, які мають право па пільги.

2. Витребувати у Ренійської районної державної адміністрації, яка розташована за адресою вул. Вознесенська, 139, м. Рені Одеської області, 68800, матеріали, щодо надходження, протягом 2016 року, субвенції з Державного бюджету України місцевим бюджетам на здійснення компенсаційних виплат підприємствам - надавачам послуг за надання пільг з телекомунікаційних послуг окремим категоріям громадян Ренійського району.

Ухвалою суду від 25.05.2018 року судовою колегією задоволено зазначене клопотання, витребувано у сторін:

1) ПАТ "Укртелеком" в особі Одеської філії докази стосовно:

1.1. Одержання пропозиції щодо укладання договору з Управлінням соціального захисту населення Ренійської районної державної адміністрації про відшкодування витрат за надання телекомунікаційних послуг пільговій категорії громадян на 2016 рік.

1.2. Вчасного (щомісяця протягом 2016 року) надходження до Управління соціального захисту населення Ренійської районної державної адміністрації щомісячних звітів, передбачених п. 2 Постанови № 256, щодо послуг, наданих особам, які мають право па пільги.

2) Ренійську районну державну адміністрацію (вул. Вознесенська, 139, м, Рені Одеської області, 68800) - матеріали щодо надходження протягом 2016 року, субвенції з Державного бюджету України місцевим бюджетам на здійснення компенсаційних виплат підприємствам - надавачам послуг за надання пільг з телекомунікаційних послуг окремим категоріям громадян Ренійського району.

05.06.2018 року до суду надійшла заява ПАТ «Укртелеком» про долучення витребуваних документів, до якої додано лист ПАТ «Укртелеком» №51/100/62-96/2016 від 21.04.2016 року, згідно якого позивачем направлялись начальникам Управлінь соціального захисту населення договори на відшкодування витрат за надання телекомунікаційних послуг пільговій категорії громадян на 2016 рік, та відповідь Управління соціального захисту населення Ренійської районної державної адміністрації від 06.06.2016 року №1709, в якому повідомлено про відсутність видатків у вигляді субвенції з державного бюджету на надання телекомунікаційних послуг пільгових категорій громадян, та відповідно, відсутність можливості укладення договору з ПАТ «Укртелеком».

07.05.2018 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, позивач заперечує проти доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, оскаржуване рішення - без змін.

02.07.2018 року до суду надійшли додаткові документи від Ренійської РДА разом із супровідним листом, а саме:

лист Ренійської РДА від 23.05.2018 року, в якому повідомлено, що з 01.01.2016 року розрахунки щодо вартості послуг до Управління соцзахисту населення надходили лише у електронному вигляді;

лист Ренійської РДА від 23.05.2018 року , в якому повідомлено, шо ЗУ «Про державний бюджет України на 2016 рік» не передбачена субвенція з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг з оплати телекомунікаційних послуг окремим категоріям громадян;

копії звітів про надходження бюджетних коштів протягом 2016-2017 років; копію постанови КМУ від 29.01.2003 року №117 «Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги».

В судовому засіданні 10.07.2018 представник апелянта наполягала на задоволенні апеляційної скарги, представники позивача заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили залишити оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до вимог ст.ст. 240, 283 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" з 01.01.2016 р. по грудень 2017 року надавало послуги пільговим категоріям абонентів, які знаходяться у віданні Управління соціального захисту населення Ренійської районної державної адміністрації.

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" є оператором телекомунікацій, який надає телекомунікаційні послуги споживачам відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України "Про телекомунікації", Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 р. № 295, інших законодавчих актів України.

Відповідно до п. 3 ст. 63 Закону України "Про телекомунікації" та п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою КМУ № 295 від 11.04.2012, споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, телекомунікаційні послуги надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Відповідно до актів розрахунків сума заборгованості Управління соціального захисту населення Ренійської районної державної адміністрації за період з січня 2016 року по грудень 2017 року становить 107 046,02 грн.

Листом ПАТ «Укртелеком» №51/100/62-96/2016 від 21.04.2016 року звернулось до начальників Управлінь соціального захисту населення з пропозицією щодо укладення договорів на відшкодування витрат за надання телекомунікаційних послуг пільговій категорії громадян на 2016 рік.

У відповіді Управління соціального захисту населення Ренійської районної державної адміністрації від 06.06.2016 року №1709 повідомлено про відсутність видатків у вигляді субвенції з державного бюджету на надання телекомунікаційних послуг пільгових категорій громадян, та відповідно, відсутність можливості укладення договору з ПАТ «Укртелеком».

Підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом стала несплата відповідачем компенсації витрат за надання послуг зв'язку на пільговій основі у сумі 107 046,02 грн. внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах, в період з 01.01.2016 р. по 01.01.2017 р.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Ч. 1, ч. 2 ст. 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" визначено, що виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Соціальні пільги на отримання телекомунікаційних послуг для ряду категорій громадян встановлено законами України: "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", «Про жертви нацистських переслідувань», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист", «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про охорону дитинства».

Норми цих законів спрямовані на реалізацію державних гарантій певним категоріям громадян та є нормами прямої дії: безумовному обов'язку оператора телекомунікацій надавати пільги визначеним категоріям громадян кореспондує безумовний обов'язок держави в особі її органів відшкодувати вартість таких пільг.

Ч. 3 ст. 63 Закону України "Про телекомунікації" передбачено, що телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Отже, норми відповідних законів закріплюють реалізацію державних гарантій певним категоріям громадян, за якими передбачено безумовний обов'язок оператора телекомунікаційних послуг надавати пільги визначеним категоріям громадян, якому кореспондується обов'язок держави в особі її органів відшкодувати такі пільги.

Ст. 102 Бюджетного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що видатки на відшкодування вартості послуг, наданих пільговим категоріям громадян, здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з державного бюджету України (субвенцій з державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, зокрема щодо надання пільг з послуг зв'язку (передбачений на час виникнення спірних правовідносин), за рахунок субвенцій з державного бюджету визначено постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. № 256 "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету".

Згідно з п. 3 вказаного Порядку (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Згідно з п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 р. № 295 визначено, що встановлені законами пільги з оплати послуг зв'язку надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред'явлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

Відповідно до п. 3 Порядку № 256 (Порядку) Головним розпорядником коштів бюджетного фінансування вищевказаних соціальних пільг у м. Рені Одеської області є Управління соціального захисту населення Ренійської районної держаної адміністрації (далі-Відповідач), а отже на підставі вищезазначених норм законодавства та положень Постанови та Порядку № 256, відшкодування витрат понесених Позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян здійснюється Відповідачем за рахунок державних субвенцій.

Таким чином, з урахуванням вищевказаних положень, Управління соціального захисту населення Ренійська РДА є головним розпорядником коштів місцевого бюджету на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, що здійснює розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів.

Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Пунктом 5 Порядку № 256 визначено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення):

до 22 числа місяця, що настає за звітним, - щодо пільг з послуг зв'язку, зокрема безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі з придбанням відповідних стаціонарних абонентських терміналів.

Пунктом 6 Порядку фінансові органи районних держадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення) на підставі актів звіряння, зазначених у пункті 5 цього Порядку, щомісяця готують реєстри нарахованих сум та подають їх Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, управлінням Державної казначейської служби в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі:

до 25 числа місяця, що настає за звітним, - щодо пільг з послуг зв'язку, зокрема безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі з придбанням відповідних стаціонарних абонентських терміналів.

За змістом п. 8 Порядку отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби, для здійснення відповідних видатків.

Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють у п'ятиденний строк розрахунки з постачальниками відповідних послуг і ведуть облік за видами пільг населенню, в тому числі на оплату пільг з послуг зв'язку, зокрема безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі з придбанням відповідних стаціонарних абонентських терміналів.

Відповідно до Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003р. № 117 , підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою "2-пільга" (пункт 10).

Згідно п. 11 вказаного Положення, Управління праці та соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, структурні підрозділи з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських рад, як уповноважені органи, звіряє інформацію, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не провадить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації.

Як встановлено судом, і перевірено під час апеляційного перегляду, позивачем у 2016 році надавалися телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян згідно з формами "2-пільга", які направлялися Управлінню соціального захисту Ренійської РДА.

Відповідач заперечує отримання цих актів, зазначає що позивач в порушення вимог постанови КМУ від 29.01.2003 року №117 надавав розрахунки щодо вартості послуг лише у електронному вигляді.

Однак, судова колегія враховує пояснення позивача стосовно того, що відповідач відмовлявся приймати акти звіряння через канцелярію через відсутність фінансування з державного бюджету за відповідною бюджетною програмою та неможливість здійснювати сплату компенсації за надані пільги.

Таким чином, позивачем дотримано вимоги вищевказаного Положення №117 щодо складення та подання до Управління соціального захисту Ренійської РДА розрахунків щодо вартості послуг.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК.

За змістом статей 525, 526 ЦК зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічні приписи наведено й у статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК).

Відповідно до частини 1 статті 96 ЦК юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

За розрахунком позивача, заборгованість відповідача в період з 01.01.2016р. по 01.01.2017р. складає 107 046,02 грн., яка підлягає до стягнення з відповідача у повному обсязі.

Відповідач свого контррозрахунку заборгованості не надав, не заперечив вартості наданих послуг, кількості осіб, яким надаються пільги тощо.

За таких обставин, судова колегія приймає розрахунок позивача, оскільки він підтверджений належними та допустимими доказами, а саме розрахунками заборгованості, актами звірки розрахунків, супровідними листами до форми №2-пільги.

Доводи апелянта про відсутність бюджетних асигнувань на оплату наданих позивачем послуг, а також відсутність укладеного між сторонами договору, судова колегія відхиляє, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 6 ст. 48 Бюджетного кодексу України бюджетні зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Законодавством не встановлено залежності відшкодування вартості послуг, наданих пільговим категоріям громадян, від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів із виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій із державного бюджету.

Поряд із цим ні Законом України "Про телекомунікації", ні Правилами надання та отримання телекомунікаційних послуг не передбачено жодного обмеження щодо надання послуг у разі відсутності коштів на зазначені цілі.

Відповідно до положень ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005р. у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та в рішенні від 30.11.2004р. у справі "Бакалов проти України" зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Судова колегія зазначає, що право позивача на отримання компенсації вартості телекомунікаційних послуг, наданих абонентам - пільговим категоріям споживачів, підлягає реалізації і захисту, незважаючи на те, що ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік» видатків на ці потреби не було передбачено, оскільки фінансові зобов'язання держави виникли не з наведеного Закону, а із законодавства, яким унормовано надання соціальних пільг визначеним у цьому законодавстві особам, а також з нормативно-правових актів, якими встановлено порядок здійснення розрахунків з постачальниками.

Окрім того, ч.2 ст.218 ГК України та ст.617 ЦК України не передбачено такої підстави для звільнення від відповідальності, як відсутність у боржника необхідних коштів.

Також, КСУ неодноразово висловлював правову позицію щодо неможливості поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету.

Зокрема, в Рішенні від 09.07.07р. №6-рп/2007 КСУ вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов'язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави.

Разом з тим держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов'язана забезпечити його реалізацію. Інакше всі негативні наслідки відсутності такого механізму покладаються на державу.

Важливим є і те, що ЄСПЛ у рішенні в справі «Кечко проти України» зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок з державного бюджету, однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними. Органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

ЄСПЛ у справі «Бакалов проти України» та у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» зазначив, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Аналогічний правовий висновок про те, що сама собою відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов'язання викладено в постанові ВСУ від 22.03.17р. у справі №3-77гс17, у постановах КГС у складі ВС від 27.03.18р. у справах №925/246/17, №925/974/17, а також у постанові ВП ВС від 10.04.18р. у справі №12-46гс18.

Що стосується доводів апелянта про відсутність договірних відносин, та відповідно - відсутність обов'язку сплачувати компенсацію за надані послуги, судова колегія такий довід відхиляє, оскільки зобов'язання сторін у цій справі виникають безпосередньо із законів України і не залежать від волевиявлення сторін.

Оскільки телекомунікаційні послуги на пільгових умовах надані ПАТ "Укртелеком", уповноважений на те державою орган - відповідач у справі - в силу закону має відшкодувати позивачеві за рахунок бюджетних коштів понесені позивачем витрати.

Зазначеної правової позиції притримується Верховний суд у постановах від 02 травня 2018 року по справі № 902/445/17, від 23 березня 2018 року у справі № 904/6252/17.

За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, судове рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та таким, що ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваного рішення, та залишення апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись статтями 270, п.1 ч.1 ст. 275, ст.276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Ренійської районної державної адміністрації залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської області від 15 лютого 2018 року у справі № 916/3189/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках, передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови підписаний 12.07.2018 року

Головуючий суддя А.І. Ярош

Судді: Г.І. Діброва

В.М. Головей