РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.07.2018Справа № 910/2585/18

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Мазур В.М.

розглянувши справу №910/2585/18

за позовомпублічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз»
доТоргово-промислової палати України
провизнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії

За участю представників сторін:

від позивача: Сивоконь О.В., довіреність №03-5/472 від 02.01.2018р.;

Лепорська О.В., довіреність №03-5/470 від 02.01.2018р.;

від відповідача: Журавель Т.С., довіреність б/н від 30.05.2018р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Торгово-промислової палати України, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії щодо відмови Торгово-промислової палати України у засвідченні форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), викладеної у листі Торгово-промислової палати України від 04.12.2017р. №695/05-5.4;

- зобов'язати Торгово-промислову палату України видати сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для підтвердження настання і існування їх при виконанні зобов'язань за Договором №08/213-17/ від 23.03.2017р. укладеним між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» та Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» за червень 2017р., що призвело до втрат природного газу у розмірі 16,914 тис. куб.м. у результаті обстрілу на території смт. Сартана Донецької області 08.06.2017р. при пошкодженні газопроводів, які знаходяться на балансі ПАТ «Маріупольгаз» та обсяг втрат та вартість якого відображені в односторонньому Акті ПАТ «Укртрансгаз» №06-17-08/213-17/-БАЛАНС від 17.08.2017р.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем приписів ст.ст. 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати України».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2018р. позовну заяву Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» до Торгово-промислової палати України про визнання протиправними дій щодо відмови у засвідченні форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), викладеної у листі від 04.12.2017р. №695/05-5.4 та зобов'язання видати сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) залишено без руху.

21.03.2018р. від публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» через канцелярію суду на виконання вимог ухвали від 12.03.2018р. надійшли докази сплати судового збору у встановленому розмірі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2018р. відкрито провадження у справі №910/2585/18 та з огляду на складність справи ухвалено здійснювати її розгляд в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 19.04.2018р.

16.04.2018р. через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У поданому відзиві відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що у зв'язку з відсутністю причинно-наслідкового зв'язку між обставинами форс-мажору (обставинами непереборної сили) і невиконанням зобов'язань відповідачем було надіслано відповідь про відмову в засвідченні форс-мажорних обставин. Крім того, відповідач зазначив, що суд не вправі підмінити торгово-промислову палату та не може надати оцінку чи є обставини, викладені у заяві, форс-мажорними.

В судовому засіданні 19.04.2018р., на підставі ч. 5 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 17.05.2018р.

14.05.2018р. через відділ діловодства суду від позивача надійшли заперечення на відзив на позовну заяву. У поданих запереченнях позивач вказує на те, що відповідачем не повно та поверхнево розглянув заяву публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» про засвідчення форс-мажорних обставин №03-2534 від 13.11.2017р., а оскільки іншого способу оскарження відповіді Торгово-промислової палати України чинним законодавством не визначено, позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Крім того, позивач стверджує, що метою його звернення до суду є саме захист порушених прав і законних інтересів та не просить суд підмінити та прийняти на себе функції Торгово-промислової палати України щодо посвідчення форс-мажорних обставин.

17.05.2018р. відповідачем через відділ діловодства суду подано заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначає, що відмова у засвідченні форс-мажорних обставин була надана позивачу з огляду не доведення ним наявності форс-мажорних обставин. Крім цього, відповідач вказує на те, що сертифікат Торгово-промислової палати України не є правовстановлюючим, правозміннюючим або правоприпиняючим документом для позивача та не носить наперед встановленого обов'язкового характеру для інших суб'єктів суспільних відносин, з огляду на що він не може бути оскарженим в порядку господарського судочинства. Також, зазначає, що суд для того аби задовольнити вимогу про зобов'язання Торгово-промислової палати України видати сертифікат, має самостійно розглянути обставини, викладені в заяві про видачу сертифікату, на підставі чого встановити існування форс-мажорних обставин, та змусити Торгово-промислову палату України видати сертифікат, а відповідно до чинного законодавства України, суд не може підміняти компетенцію Торгово-промислової палати України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2018р. продовжено строк підготовчого провадження у справі №910/2585/18 на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 14.06.2018р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2018р., враховуючи, що судом здійснено усі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, а також відсутність підстав для відкладення підготовчого засідання, закрито підготовче провадження у справі №910/2585/18 та призначено справу до розгляду по суті на 12.07.2018р.

В судовому засіданні 12.07.2018р. представники позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив та просив відмовити в їх задоволенні, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 12.07.2018р., відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» звернулося до Торгово-промислової палати України із заявою №03-2534 від 13.11.2017р. про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) для суб'єктів господарювання/фізичних осіб за договірними зобов'язаннями.

В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначав, що 08.06.2017р. внаслідок обстрілу було пошкоджено газопроводи, які знаходяться на балансі ПАТ «Маріупольгаз» у смт. Сартана Донецької області та понесено втрати природного газу за Договором транспортування природного газу №08/213-17/ від 23.03.2017р.

Так, позивач зазначає, що 23.03.2017р. між Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» (оператор) та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» (замовник) укладено Договір транспортування природного газу №08/213-17/, відповідно до п. 2.1 якого оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг.

Пунктом 9.1 Договору встановлено, що у разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та не врегулювання ним місячного небалансу відповідно до кодексу в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, замовник зобов'язаний сплатити оператору за послуги балансування.

Відповідно до п. 9.4 Договору оператор до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру.

18.08.2017р. Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» звернулось до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» з листом №1001ВИХ-17-3777 в якому просив здійснити оплату послуг балансування у розмірі 143 879,88 грн. для чого на адресу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» також надіслано односторонній акт надання послуг балансування обсягів природного газу №06-17-08/213-17/-БАЛАНС від 17.08.2017р. та рахунок на оплату послуг балансування обсягів природного газу №06-17-08/213-17/-БАЛАНС від 17.08.2017р.

Враховуючи те, що згідно із Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. №1669-VII та розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015р. №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» територія провадження Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» своєї господарської діяльності, у тому числі смт. Сартана Донецької області входить в перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, позивач враховуючи положення п. 9 глави 3 розділу IV Кодексу газотранспортних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, а також ст. 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» звернувся до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України з листом №03-2061 від 04.09.2017р. в якому просив офіційно підтвердити факт проведення військових дій, факту обстрілу на території смт. Сартана 08.06.2017р., у відповідь на який позивачем отримано архівну довідку №179/1/11294 від 19.10.2017р.

Так, в архівній довідці Галузевого державного архіву Міністерства оборони України №179/1/11294 від 19.10.2017р. зазначено, що 08.06.2017р. - « 18.35-18.50 - обстріл з арт. 122 мм. (45) населеного пункту Сартана (вул. генерал Куркчи, 93) зі сторони Держинське та 18.25 - 18.40 - обстріл з арт. 152 (15) р-н зосред. вмз 11 омпб 59 омпбр. ОБПК «Сартана» (Сартана) зі сторони Заіченко».

Отже, отримавши документальне підтвердження факту обстрілу 08.06.2017р. смт. Сартана позивач, 13.11.2017р. звертався до Торгово-промислової палати України із заявою вих. №03-2534 від 13.11.2017р. про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) для суб'єктів господарювання/фізичних осіб за договірними зобов'язаннями.

Однак, листом №695/05-5.4 від 04.12.2017р. Торгово-промислова палата України повідомила позивача про відсутність підстав для засвідчення форс-мажорних обставин, зазначивши, що Торгово-промислова палата України не має можливості встановити, відповідно до вимог Регламенту причинно-наслідковий зв'язок за відсутності чітко визначеного невиконаного зобов'язання з боку заявника через обставини зазначені у п. 6 Заяви, та термінів виконання такого зобов'язання.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на безпідставність відмови у видачі сертифікату про засвідчення форс-мажорних обставин та просить суд зобов'язати Торгово-промислову палату України видати сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для підтвердження настання і існування їх при виконанні зобов'язань за Договором №08/213-17/ від 23.03.2017р. укладеним між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» та Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» за червень 2017р., що призвело до втрат природного газу у розмірі 16,914 тис. куб.м. у результаті обстрілу на території смт. Сартана Донецької області 08.06.2017р. при пошкодженні газопроводів, які знаходяться на балансі ПАТ «Маріупольгаз» та обсяг втрат та вартість якого відображені в односторонньому Акті ПАТ «Укртрансгаз» №06-17-08/213-17/-БАЛАНС від 17.08.2017р.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Позивачем заявлені вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови Торгово-промислової палати України у засвідченні форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), викладеної у листі Торгово-промислової палати України від 04.12.2017р. №695/05-5.4 та зобов'язання Торгово-промислової палати України видати сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для підтвердження настання і існування їх при виконанні зобов'язань за Договором №08/213-17/ від 23.03.2017р. укладеним між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» та Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» за червень 2017р., що призвело до втрат природного газу у розмірі 16,914 тис. куб.м. у результаті обстрілу на території смт. Сартана Донецької області 08.06.2017р. при пошкодженні газопроводів, які знаходяться на балансі ПАТ «Маріупольгаз» та обсяг втрат та вартість якого відображені в односторонньому Акті ПАТ «Укртрансгаз» №06-17-08/213-17/-БАЛАНС від 17.08.2017р.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», торгово-промислова палата є недержавною неприбутковою самоврядною організацією, яка об'єднує юридичних осіб, які створені і діють відповідно до законодавства України, та громадян України, зареєстрованих як підприємці, та їх об'єднання.

Згідно зі ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб'єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб'єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) встановлено Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженим Рішенням Президії ТПП України від 18.12.2014 №44(5) (далі - Регламент).

Відповідно до п. 6.2 Регламенту, форс-мажорні обставини (обставин непереборної сили) засвідчуються за заявою зацікавленої особи по кожному окремому договору, контракту, угоді тощо, а також по податкових та інших зобов'язаннях/обов'язках, виконання яких настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом або може настати найближчим часом і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Згідно з п. 6.3 Регламенту, заява на засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) подається за підписом керівника підприємства, організації або, за його дорученням, довіреною особою. У заяві, зокрема, зазначається, які саме зобов'язання за договором, контрактом, угодою та/або законом, нормативним актом не можуть бути виконані у встановлений термін внаслідок настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) з посиланням і наданням доказів таких обставин, початок їх виникнення і термін дії, які на думку заявника унеможливили виконання цих зобов'язань у встановлений договором, контрактом, угодою та/або законом, нормативним актом термін та інші відповідні відомості.

З аналізу положень ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», п.п. 3.1, 6.2, 6.4 Регламенту слідує, що форс-мажорними обставинами, в розумінні наведених положень законодавства, є обставини, які унеможливлюють виконання певного зобов'язання за договором, на підтвердження чого видається відповідний сертифікат.

В той же час, як встановлено судом, відповідно до умов Договору транспортування природного газу №08/213-17/ від 23.03.2017р., зобов'язанням позивача за вказаним договором є оплата наданих послуг. В розділі 5 заяви про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) позивач зазначив: «Втрати природного газу 08.06.2017р. за Договором №08/213-17/ від 23.03.2017р. у розмірі 16 914 куб.м. у результаті пошкодження газопроводів, які знаходяться на балансі в ПАТ «Маріупольгаз» у с.м.т. Сартана Донецької області».

Тобто, позивачем у заяві не зазначено, яке саме зобов'язання по вказаному Договору ним не виконано, в чому воно полягало і в якому обсязі, а зазначено лише про втрати природного газу. Також, позивачем не зазначено, який вплив мала втрата природного газу на виконання конкретного договірного зобов'язання.

Пунктом 6.14. Регламенту передбачено, що у разі, якщо за результатом розгляду заяви і наданих документів вбачається, що форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) недостатньо обґрунтовані або відсутні підстави/умови для засвідчення (передбачені п. 6.5., 6.9. Регламенту) і т.п., ТПП України/регіональна ТПП надсилає заявникові відповідь про відкладення розгляду заяви для можливості надання додаткових пояснень, документів, доказів тощо або про відмову в засвідченні форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) за встановленою формою (Додаток №9 до Регламенту).

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач діяв у відповідності з Регламентом та правомірно відмовив позивачу в засвідченні форс-мажорних обставин.

Суд зазначає, що Законом України «Про торгово-промислові палати України» до компетенції відповідача віднесено вирішення питання чи є вказані у поданій позивачем заяві №03-2534 від 13.11.2017р. обставини форс-мажорними (обставини непереборної сили) і в цьому випадку суд не вправі замість Торгово-промислової палати України надавати оцінку чи є викладені позивачем в заяві №03-2534 від 13.11.2017р. обставини форс-мажорними (обставинами непереборної сили).

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 29.03.2018р. у справі №910/7036/17.

Крім того, висновок Торгово-промислової палати України не є актом державного органу, такий висновок є лише одним із видів доказів, який не має наперед визначеної сили.

Заявляючи вимогу про зобов'язання відповідача видати сертифікат про наявність форс-мажорної обставини позивач вимагає від суду фактично підмінити Торгово-промислово палату України, що є неприпустимим, оскільки саме до повноважень зазначеного органу в силу положень ч. 3 ст. 14 Закону України «Про торгово-промислові палати України» віднесено засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) за зверненнями суб'єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові від 26.11.2015р. у справі № 910/14673/15.

Водночас, як зазначено в частини 2 статті 4 Закону України «Про торгово-промислові палати України» втручання державних органів та їх посадових осіб у діяльність торгово-промислових палат, так само як і втручання торгово-промислових палат у діяльність державних органів та їх посадових осіб не допускається.

Вимога позивача про зобов'язання відповідача видати сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) направлена на встановлення саме судом наявності форс-мажорних обставин, що, згідно Закону України «Про торгово-промислові палати України» та Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) (затверджений Рішенням Президії Торгово-промислової палати України 18.12.2014 № 44(5)), не відноситься до компетенції суду.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний суд у постанові від 03.05.2018р. у справі 906/1024/16.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість позову та відмову в його задоволенні..

Судовий збір за розгляд справи, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано - 23.07.2018р.

Суддя А.І. Привалов