РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.06.2018Справа № 910/2894/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., секретар судового засідання Мамонтова О.О., дослідивши матеріали господарської справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Гамаюн-груп»

до товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТ ГРУП»

про стягнення 533 556,67 грн.,

Представники:

від позивача Кушнарьов Д.В. (за дов.)

від відповідача не прибули

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «Гамаюн-груп» до товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТ ГРУП» про стягнення 559 945,43 грн..

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не розрахувався за поставлений позивачем товар.

Суд своєю ухвалою від 19.03.2018, на підставі ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, залишив позовну заяву без руху.

Позивач у строк, встановлений судом, усунув недоліки позовної заяви.

Також позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог до 533 556,67 грн., з яких: 427 922,00 грн. боргу, 59 358,07 грн. пені, 36 754,60 грн. інфляційних, 9 532,00 грн. 3% річних.

Суд своєю ухвалою від 27.04.2018 відкрив провадження у справі та постановив розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач відзиву на позов не подав.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

15.07.2016 товариство з обмеженою відповідальністю «Гамаюн-груп» та товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТ ГРУП» (покупець) уклали договір купівлі-продажу № ГГ-ИВ000296/547 (далі - Договір), згідно з умовами якого, продавець зобов'язується передавати у власність покупця, а покупець прийняти і сплатити обладнання для ДНЗ, надалі товар, на умовах, передбачених Договором.

Сплата за товар здійснюється шляхом перерахування покупцем попередньої оплати в розмірі 100% на розрахунковий рахунок продавця (п. 3.2 Договору).

Згідно зі специфікацією до договору позивач зобов'язався поставити обладнання для харчоблоку ДНЗ на суму 1 064 922,00 грн..

07.06.2017 позивач передав, а відповідач отримав товар на загальну суму 1 064 922,00 грн., що підтверджується засвідченою сторонами видатковою накладною № ГГ-ИВ000296 від 07.06.2017.

Відповідач розрахувався за товар частково на суму 728 000,00 грн., внаслідок чого у нього виник борг на суму 427 922,00 грн.

Станом на день розгляду справи в суді відповідач не сплатив позивачеві 427 922,00 грн. боргу.

Згідно з приписами статей 526 Цивільного кодексу України та 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем в сумі 427 922,00 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки.

Відповідно до п. 5.2 Договору, у випадку затримки розрахунку за поставлений товар, покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день затримки розрахунків.

Позивач заявив до стягнення з відповідача 59 358,07 грн. пені за період з 05.09.2017 до 05.03.2018.

Частина 6 статті 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Отже, пеня підлягає нарахуванню тільки протягом шести місяців з дня прострочення зобов'язання.

Сторони погодили 100% попередню оплату товару, оскільки відповідач не здійснив платіж на суму 427 922,00 грн. до поставки товару (до 07.06.2017), цей платіж є простроченим з 07.06.2017.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені за період прострочення
42792207.06.2017 - 06.07.20173012.5000 %8792.92
42792207.07.2017 - 03.08.20172812.5000 %8206.72
42792204.08.2017 - 14.09.20174212.5000 %12310.08
42792215.09.2017 - 26.10.20174212.5000 %12310.08
42792227.10.2017 - 07.12.20174213.5000 %13294.89
54914.70

За розрахунком суду до стягнення з відповідача підлягає 54 914,70 грн. пені. У стягненні 4 443,37 грн. пені суд відмовляє

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов'язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, до стягнення з відповідача підлягає 36 754,60 грн. інфляційних та 9 532,00 грн. 3% річних.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов'язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в частині стягнення 427 922,00 грн. боргу, 54 914,70 грн. пені, 36 754,60 грн. інфляційних, 9 532,00 грн. 3% річних, а загалом 529 123,30 грн.. Суд відмовляє в частині стягнення 4 443,37 грн. пені.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв'язку із зменшенням розміру позовних вимог, суд повертає позивачеві з Державного бюджету України 395,84 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 202, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТ ГРУП» (вул. Рейтарська, 18, кв. 1, м. Київ, 01034, код 35678239) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Гамаюн-груп» (вул. Північно-Сирецька, 3, м. Київ, 04136, код 39537875) 427 922,00 грн. боргу, 54914,70 грн. пені, 36 754,60 грн. інфляційних, 9 532,00 грн. 3% річних, 7 936,85 грн. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Гамаюн-груп» (вул. Північно-Сирецька, 3, м. Київ, 04136, код 39537875) з Державного бюджету України 395,84 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 19.07.2018.

Суддя С. А. Ковтун