ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2018р. Справа №914/3993/15

Господарський суд Львівської області в складі:

судді Запотічняк О.Д.

за участю секретаря судових засідань Думин В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, м.Львів,

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Гулки Марії Андріївни, м.Львів,

про: демонтаж тимчасової споруди на АДРЕСА_2.

За участю представників:

від позивача: Саракун Ю.М.;

від відповідача: Сокальський Д.А., ФОП Гулка М.А.;

Суть спору: На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до відповідача Фізичної особи - підприємця Гулки Марії Андріївни про демонтаж тимчасової споруди

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач, порушуючи вимоги законодавства, після припинення дії Договору оренди землі від 21.04.2009 р. не демонтував встановлену ним тимчасову споруду. Розпорядженням Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 30.07.2015 р. № 358 зобов'язано ФОП Гулку М.А. добровільно здійснити демонтаж самовільно розміщеної тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_2 в термін до 20.08.2015 р. Після припинення дії договору, станом на 16.09.2015 р. спірна споруда не демонтована, що стало підставою звернення з позовом, в порядку, передбаченому Положенням про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 23.04.2015 р. № 4526 "Про затвердження Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові та Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові.

Обставини справи: Ухвалою суду від 23.11.2015р. суд порушив провадження у справі та призначив розгляд справи в судовому засіданні на 08.12.2015р.

В судовому засіданні 08.12.2015р. розгляд справи відкладався на 12.01.2016р. у зв'язку із неявкою представника відповідача.

11.01.2016р. позивач подав через канцелярію суду додаткові документи в обґрунтування позовних вимог, а саме протокол та постанову про накладення на відповідача адміністративного стягнення за встановлення останнім тимчасової споруди та ухвалу Львівської міської ради від 23.04.2015р. щодо продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах.

В судовому засіданні 12.01.2016р. оголошувалась перерва до 20.01.2016р.

Ухвалою суду від 20.01.2016 р. суд зупинив провадження у справі №914/3993/15 до набрання законної сили рішення господарського суду Львівської області у пов'язаній справі №914/72/16.

Ухвалою суду від 16.04.2018 р. в зв'язку з усуненням обставин, які були підставою зупинення провадження у даній справі, поновлено провадження у справі № 914/3993/15 та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 15.05.2018 р.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду.

14.05.2018р. відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позов (вх.№16925/18), в якому щодо задоволення позовних вимог заперечив повністю. Зокрема зазначив, що позовну заяву Сихівської районної адміністрації слід залишити без розгляду, оскільки, на його думку, така підписана особою, яка не має процесуальної дієздатності. Стверджує, що позовну заяву 19.11.2015 року підписала ОСОБА_8, яка з 01.06.2017 року звільнена з цієї посади. Також зазначив, що ухвала Львівської міської ради від 23.04.2015 року № 4527, на яку посилається позивач у позовній заяві, станом на 10.05.2018 р. скасована або втратила чинність згідно п.10 ухвали Львівської міської ради від 02.03.2017 р. № 1568.

06.06.2018 р. позивачем подано через канцелярію суду відповідь на відзив (вх.№20464/18), в якому зазначено, що заперечення відповідача є необґрунтованими та безпідставними. Так, позивач стверджує, що на момент звернення з відповідним позовом ОСОБА_8 працювала на займаній посаді, а тому позов підписано та подано особою, яка наділена повноваженнями на вчинення дій щодо підписання позовних заяв.

В судовому засіданні 13.06.2018р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задоволити в повному обсязі з підстав наведених в позовній заяві, відповіді на відзив та матеріалах справи.

Представник відповідача в судовому засіданні 13.06.2018 р. щодо задоволення позовних вимог заперечив повністю, з підстав, викладених у відзиві на позов.

В судовому засіданні 18.06.2018р. представником відповідача було заявлено відвід судді Запотічняк О.Д.

Ухвалою від 18.06.2018р. суд зупинив провадження у справі №914/3993/15 для вирішення питання про відвід судді Запотічняк О.Д., суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, заяву про відвід судді Запотічняк О.Д. було передано для розгляду судді Синчуку М.М.

Ухвалою від 20.06.2018р. в задоволенні заяви Фізичної особи - підприємця Гулки Марії Андріївни про відвід судді Запотічняк О.Д. у справі № 914/3993/15 - відмовлено, а справу № 914/3993/15 повернуто раніше визначеному судді для розгляду.

Ухвалою від 21.06.2018р. суд поновив провадження у справі №914/3993/15 та призначив розгляд справи на 03.07.2018р.

В судове засідання 03.07.2018 р. з'явився представник відповідача, через канцелярію суду подав клопотання про закриття провадження у справі.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином бувповідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Суд відклав розгляд справи на 12.07.2018р. Вирішення клопотання відповідача

про закриття провадження у справі, суд відклав до наступного судового засідання.

В судовому засіданні 12.07.2018р. суд розглянув клопотання відповідача про закриття провадження у справі та відмовив у його задоволенні з підстав викладених в ухвалі суду.

В судовому засіданні 12.07.2018р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до протоколу судового засідання від 12.07.2018р., судове засідання в якому було оголошено вступну та резолютивна частини рішення закінчилось о 12 год. 15 хв., однак після закриття судового засідання а саме о 12 год. 24 хв. відповідачем було подано повторну заяву про відвід судді Запотічняк О.Д. від участі у справі №914/3993/16. Отже повторна заява про відвід була подана відповідачем після виходу суду з нарадчої кімнати та оголошення вступної і резолютивної частин рішення, тобто після завершення розгляду справи

Суд заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, повно, всебічно і об'єктивно оцінивши докази, встановив наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, 21.04.2009 року між Львівською міською радою (Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Гулкою Марією Андріївною (Орендар) укладено договір оренди землі (далі - Договір), відповідно до п.1. котрого Орендодавець на підставі ухвали Львівської міської ради №899 від 07.06.2007 року "Про затвердження Положення про організацію, проведення та оформлення купівлі-продажу у власність або надання в оренду земельних ділянок несільськогосподарського призначення у м. Львові" та ухвали Львівської міської ради №2311 від 18.12.2008 року "Про затвердження Перспективної схеми розміщення малих архітектурних форм як частини Програми комплексного благоустрою території міста" надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться у АДРЕСА_2 для обслуговування малої архітектурної форми.

В оренду передається земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_1, загальною площею 0,0041 га (п.2. Договору).

Відповідно до п.43. Договору, цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Як вбачається із тексту вказаного договору, він зареєстрований у Львівській міській раді 21.04.2009 року за № С-1413, про що у книзі записів реєстрації Договорів оренди землі С-3 вчинено запис.

Договір укладено на 3 роки до 18.12.2011 року. Після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію (п.8. Договору).

Відповідно до п. 21 Договору після припинення дії договору Орендар повертає Орендодавцеві земельну ділянку у стані не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Рішенням господарського суду Львівської області від 19.04.2012 року у справі №5015/627/12, яке набрало законної сили, визнано договір оренди землі від 21.04.2009 року, укладений між Львівською міською радою та фізичною особою-підприємцем Гулкою Марією Андріївною на оренду земельної ділянки загальною площею 0,0041 га (кадастровий номер НОМЕР_1), яка знаходиться у АДРЕСА_2 для обслуговування малої архітектурної форми поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були визначені договором оренди землі від 21.04.2009 року, тобто на три роки.

Розглянувши заяву Фізичної особи - підприємця Гулка Марії Андріївни, ухвалою від 18.02.2014 року суд роз'яснив заявнику, що за рішенням у справі №5015/627/12 від 19.04.2012 року строк договору оренди землі від 21 квітня 2009 року підлягає поновленню з 19.12.2011 року по 18.12.2014 року включно.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, укладений між Львівською міською радою та відповідачем договір оренди земельної ділянки припинив свою дію з 18.12.2014р., що сторонами не заперечується.

Відповідно до частини 2,2 статті 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до статті 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", у якій міститься визначення термінів, самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Отже, розміщення малої архітектурної форми для здійснення підприємницької діяльності за відсутності правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій вона розміщена, може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки і тягнути за собою наслідки, визначені статтею 212 ЗК України.

Таким чином, за відсутності рішення органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність або в користування юридична особа або фізична особа не має права використовувати земельну ділянку комунальної форми власності, а тому розміщення відповідачем ТС за відсутності документів, які підтверджують право користування земельною ділянкою комунальної власності, право розпорядження якою належить до компетенції Ради, не можна визнати законним.

Згідно ухвали Львівської міської ради від 23.04.2015р. №4527 «Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова», тимчасова споруда відповідача за адресою: АДРЕСА_2, не включена у комплексну схему розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м.Львові.

Суд зазначає, що ухвала Львівської міської ради від 23.04.2015р. №4527 втратила чинність на підставі ухвали Львівської міської ради від 02.03.2017р. №1568 «Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м.Львова», однак і ухвалою №1568 спірну споруду також не включено у комплексну схему розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м.Львові.

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням Голови Сихівської районної адміністрації від 30.07.2015р. №358 зобов'язано ФОП Гулку М.А. демонтувати тимчасову споруду розміщену на АДРЕСА_2.

Актом Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 14 липня 2015 року проведено обстеження та встановлено, що спірна тимчасова споруда ФОП Гулки М. А. розміщена за адресою: АДРЕСА_2 на час здійснення обстеження функціонувала.

01 вересня 2015 року КП «Адміністративно-технічне управління» складено протокол №1-074б щодо Гулки Марії Андріївни про адміністративне правопорушення яке полягало у самочинному встановленні тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_2.

Актом Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 16 вересня 2015 року проведено обстеження та встановлено, що спірна тимчасова споруда ФОП Гулки М. А. розміщена за адресою: АДРЕСА_2 на час здійснення обстеження не демонтована.

15 жовтня 2015 року Адміністративною комісією при Сихівській районній адміністрації було складено постанову №266 про накладення адміністративного стягнення на Гулку Марію Андріївну за самочинне встановлення нею тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_2, яка не увійшла до в ухвалу Львівської міської ради від 23.04.2015р. №4257. Як вбачається з даної постанови, вона одержана 15.10.2015р. Гулкою М.А.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування

Відповідно до Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності затвердженого Наказом Міністерства Регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011р. N 244, підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив'язки тимчасової споруди. Встановлення тимчасової споруди здійснюється відповідно до паспорта прив'язки. У разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив'язки, самовільного встановлення тимчасової споруди така тимчасова споруда підлягає демонтажу. Розміщення ТС самовільно забороняється (п.п. 2.1, 2.20, 2.30, 2.31).

Ухвалою Львівської міської ради №4526 від 23.04.2015р. затверджено Порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові який, визначає механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, продовження договору оренди земельної ділянки для розміщення тимчасових споруд, укладення та продовження договору оренди окремих конструктивних елементів благоустрою для розміщення тимчасових споруд, встановлення режиму роботи об'єктів торгівлі та побутового обслуговування, ресторанного господарства у тимчасових спорудах торговельного призначення, демонтажу тимчасових споруд.

Відповідно до п.2.1 даного порядку (в редакції чинній на момент звернення з позовом до суду), розміщення тимчасових споруд здійснюється замовником відповідно до паспорту прив'язки, плану земельної ділянки та договору оренди земельної ділянки або договору окремих конструктивних елементів благоустрою. Місце встановлення тимчасових споруд повинно відповідати адресі, вказаній у паспорті прив'язки, та плану земельної ділянки або схемі прив'язки.

Відповідно до п. 1.3 Порядку, самовільно встановлена тимчасова споруда, це тимчасова споруда, яка встановлена за відсутності одного із документів, передбачених цим Положенням: ухвали міської ради, договору оренди земельної ділянки чи договору оренди окремих конструктивних елементів благоустрою, паспорту прив'язки ТС.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

До компетенції виконавчих органів міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема: організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян (пп. 7 п."а" ст.. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»),

Згідно статті 31 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчим органам міських рад делеговано повноваження у галузі будівництва, зокрема, зі здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об'єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Суд звертає увагу на те, що Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради наділена як самоврядними, так і делегованими повноваженнями від Львівської міської ради, які закріплені ухвалою Львівської міської ради від 08.07.2010 №3704 «Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради» (в редакції, чинній станом на момент подання позову та винесення розпорядження голови Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 30.07.2015 № 358), зокрема, передбачено, що до повноважень районної адміністрації у галузі економічного, культурного та соціального розвитку віднесено розгляд та вжиття заходів у встановленому міською радою та виконавчим комітетом порядку щодо фактів порушення розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.76 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем не надано суду жодних доказів які б підтверджували правомірність розміщення ним спірної тимчасової споруди як на момент звернення позивача з позовом до суду так і на дату прийняття судом рішення, ні паспорту прив'язки ні договору оренди земельної ділянки на якій розміщена спірна тимчасова споруда.

Враховуючи наведене, проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивачем обґрунтовані належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги слід задоволити у повному обсязі.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Зобов'язати Фізичну особу-підприємця Гулку Марію Андріївну (79052, АДРЕСА_3; ідентифікаційний код: НОМЕР_2) демонтувати тимчасову споруду

АДРЕСА_2.

Стягувач: Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради (79049, м. Львів, просп. Червоної Калини, 66, ідентифікаційний код 25258931).

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Гулки Марії Андріївни (79052, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код: НОМЕР_2) на користь Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради (79049, м. Львів, просп. Червоної Калини, 66, ідентифікаційний код 25258931) 1 218,00 грн. судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

5. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

6. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного

господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 17.07.2018р.

Суддя Запотічняк О.Д.