РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.07.2018Справа № 911/797/18
За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агросолюшнс"

до товариства з обмеженою відповідальністю "ВП ПРОМТЕХСТАЛЬ"

про стягнення 249 884,35 грн.

Суддя: Шкурдова Л.М.

Секретар с/з Рижонкова М.Ю.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агросолюшнс" до товариства з обмеженою відповідальністю "ВП ПРОМТЕХСТАЛЬ" про стягнення 249 884,35 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2018р. відкрито провадження у справі №911/797/18 за правилами спрощеного позовного провадження, призначено справу до розгляду на 06.06.2018р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач в порушення умов договору поставки №ПС 092 від 20.09.17р не поставив обумовлений договором товар, суму перерахованої позивачем попередньої оплати в розмірі 249 884,35 грн згідно платіжного доручення №13581 від 20.09.2017р. не повернув, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду про стягнення суми попередньої передоплати в розмірі 249 884,35 грн.

Позивачем подано клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

У судове засідання 03.07.2018р. відповідач не з'явився, своїм правом на надання відзиву не скористався, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Враховуючи те, що сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, інформація про час та місце розгляду даної справи розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та є оприлюдненою, сторони не були позбавлені можливості ознайомитися з датою розгляду справи, в зв'язку з чим суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представників сторін.

У судовому засіданні 03.07.2018 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем 20 вересня 2017 року виставлено позивачу рахунок №СФ-0001308 на суму 249 884,35 грн. за труби 140Х100 у кількості 120м, 80х60 у кількості 624 м, 80х40 у кількості 504 м., 127х4 у кількості 42 м.

20 вересня 2017р. року позивачем було оплачено даний рахунок на суму №СФ-0001308 на суму 249 884,35 грн., що підтверджується платіжним дорученням №13581 від 20.09.2017р.

Звертаючись з позовом до суду позивач зазначає, що відповідач товар не поставив, суму попередньої оплати в розмірі 249 884,35 грн не повернув.

Позивач зазначає, що між сторонами укладено Договір поставки №ПС092 від 20.09.2017р., в той же час до матеріалів справи позивачем долучено копію договору, з якої вбачається, що він не підписаний постачальником, в зв'язку з чим суд не може вважати твердження позивача про укладення між сторонами Договору поставки №ПС 092 від 20.09.2017р. обґрунтованими.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Відповідно до ч.1 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно частини 1 статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 статті 181 ГК України встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Аналогічні норми містить і ст. 207 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 218 ЦК України передбачено, що недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Враховуючи те, що рахунок №СФ-0001308 від 20.09.2017р. містить інформацію щодо предмету договору, а саме визначено товар, який має бути поставлений відповідачем позивачу та ціну товару, то факт оплати позивачем зазначеного рахунку підтверджує укладення між позивачем та відповідачем договору купівлі-продажу у спрощений спосіб.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.665 ЦК України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Відповідно до ч.2. ст.693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже за змістом вказаних норм покупець має право вимагати повернення передоплати, коли продавець не передав товар у встановлений строк.

Оскільки долучений до матеріалів позивачем примірник Договору №ПС 092 від 20.09.2017р. не підписаний відповідачем, суд не може вважати, що його умови відносно строку поставки товару погоджені відповідачем.

У разі не встановлення сторонами строку виконання зобов'язання діють положення ч.2 ст.530 ЦК України, яка визначає початок перебігу строку виконання зобов'язання з дня пред'явлення вимоги до боржника.

Згідно ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 ГПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Позивачем на підтвердження того, що він звертався до відповідача із вимогою передати товар або повернути передоплату долучено до матеріалів справи претензію №381 від 08.11.2017р., проте доказів направлення вказаної претензії на адресу відповідача або отримання її відповідачем матеріали справи не містять.

З огляду на те, що претензія №381 від 08.11.2017р. не може вважатися належним доказом на підтвердження направлення позивачем вимоги про передачу товару або його повернення, в зв'язку з відсутністю доказів її направлення, приймаючи до уваги відсутність інших доказів звернення позивача з вимогою про передачу товару суд приходить до висновку, що строк поставки товару не настав у розумінні ч.2 ст.530 ЦК України.

Також матеріали справи не містять доказів відмови позивача від договору купівлі-продажу та доказів звернення позивача до відповідача з вимогою про повернення передоплати, в зв'язку з не поставкою товару.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача передоплати в розмірі 249 884,35 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.74, 76-80, 129, 236 - 240 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позову - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Київського апеляційного господарського суду.

Суддя Шкурдова Л.М.

Дата складення тексту рішення: 11.07.18р.