ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"17" липня 2018 р. м. Київ Справа № 911/1542/18

Суддя Бабкіна В.М., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Ресурс»

до Відділу освіти Тетіївської районної державної адміністрації Київської області

про стягнення 685147,10 грн. заборгованості за договором про закупівлю товарів № 4 від 15.01.2018 р. та договором про закупівлю товарів № 5 від 03.05.2018 р.

встановив:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Ресурс» № 450 від 12.07.2018 р. (вх. № 1585/18 від 13.07.2018 р.) до Відділу освіти Тетіївської районної державної адміністрації Київської області про стягнення 685147,10 грн., а саме 626763,64 грн. основної заборгованості, 4327,24 грн. 3% річних, 49042,11 грн. пені та 5014,11 грн. інфляційних втрат, нарахованих за договорами про закупівлю товарів № 4 від 15.01.2018 р. та № 5 від 03.05.2018 р.

Подана позовна заява не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Як вбачається з мотивувальної частини позовної заяви, заявляючи вимогу про стягнення з відповідача загалом 685147,10 грн., позивачем до позову фактично включені вимоги про стягнення основної заборгованості у розмірі 626763,64 грн. за двома різними договорами, а саме - за договором про закупівлю товарів № 4 від 15.01.2018 р. та за договором про закупівлю товарів № 5 від 03.05.2018 р., які були укладені між позивачем та відповідачем, а також вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних, пені та інфляційних втрат, нарахованих на загальну суму заборгованості за вказаними договорами.

Таким чином, позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем зобовязань за двома різними за змістом договорами № 4 від 15.01.2018 р. та № 5 від 03.05.2018 р., укладеними між сторонами.

Слід зазначити, що підставами позову в господарському судочинстві є обставини, тобто юридичні факти, на яких ґрунтується вимога позивача. Підстава позову складається з таких юридичних фактів, які підтверджують наявність спірних правовідносин, належність сторін до цієї справи та привід до позову. Дані матеріально-правові вимоги (предмет позову) можуть виникати при порушенні прав та невиконанні обов'язків, що випливають з домовленості між сторонами, тобто з договору.

Як вбачається із позовної заяви, підставами виникнення вимог заявника за даним позовом є порушення умов правочинів іншою стороною за договором № 4 від 15.01.2018 р. про закупівлю товарів та договором № 5 від 03.05.2018 р. про закупівлю товарів, доданих до позовної заяви та зазначених у її змісті.

Оскільки факт порушення умов кожного з договорів є окремою підставою позову, то предметом позову даної позовної заяви є об'єднані вимоги, що виникають з різних підстав, що порушує вимоги ч. 1 ст. 173 ГПК України, якою передбачена можливість об'єднання кількох вимог в одній позовній заяві, якщо вони зв'язані між собою однією підставою виникнення або поданими доказами.

При цьому, сумісний розгляд об'єднаних вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору, оскільки при вирішенні спору підлягають встановленню обставини щодо виконання кожного договору у відповідності до умов, визначених у договорі, та щодо допущених порушень умов кожного договору окремо, тобто суду необхідно в межах одного провадження фактично вирішити кілька окремих, не повязаних між собою спорів, та надавати окрему юридичну оцінку доказам по кожному договору окремо.

Водночас, як вбачається з позову, позивачем заявлені до стягнення суми 3% річних, пені та інфляційних втрат, нараховані на загальну суму боргу за двома договорами, що є порушенням приписів наведеної вище ст. 173 ГПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об'єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Враховуючи викладене, вказана позовна заява підлягає поверненню.

Окрім того, звертається увага ТОВ «ОСОБА_1 Ресурс», що працівниками відділу діловодства господарського суду Київської області було складено та підписано акт № 07-13/121/2018 від 13.07.2018 р. про те, що при розкритті конверта, надісланого Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Ресурс» (04080, м. Київ, вул. Новоконстантинівська, 13/10), встановлено відсутність документів, вказаних в додатку до позовної заяви, а саме платіжного доручення про сплату судового збору та платіжних доручень про здійснення відповідачем часткових оплат за поставлений природний газ.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Спеціальним законом, що регулює зазначені питання, є Закон України Про судовий збір, частиною 2 статті 4 якого визначено, що при зверненні до господарського суду ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем не дотримано вказаних вимог, оскільки до позовної заяви не додано документів, які підтверджують сплату судового збору.

Поряд з цим, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись п. 2 ч. 5 ст. 174, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Ресурс» № 450 від 12.07.2018 р. (вх. № 1585/18 від 13.07.2018 р.) до Відділу освіти Тетіївської районної державної адміністрації Київської області про стягнення 685147,10 грн., а саме 626763,64 грн. основної заборгованості, 4327,24 грн. 3% річних, 49042,11 грн. пені та 5014,11 грн. інфляційних втрат, нарахованих за договором про закупівлю товарів № 4 від 15.01.2018 р. та договором про закупівлю товарів № 5 від 03.05.2018 р. - повернути без розгляду.

Додаток: позовна заява та додані до неї документи на 41 арк., акт № 07-13/121/2018 від 13.07.2018 р. на 1 арк., позивачу.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 18.07.2018 р.

Суддя В.М. Бабкіна