РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.07.2018Справа №910/14477/17

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Фініті-Компані»
доПублічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк»
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача 1) Товариство з обмеженою відповідальністю «Стелс», 2) Національний банк України, 3) Міністерство фінансів України
прозобов'язання вчинити дії
Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Багнюк І.І.

Представники учасників справи:

від позивачаТарновецький П.Я.
від відповідачаЛісовський С.В.
від третіх осібне з'явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фініті-Компані» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про зобов'язання передати:

- кредитний договір від 09.02.2012 №4С12049И, виписку по позичковому рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Стелс», вказаному у кредитному договорі від 09.02.2012 №4С12049И станом на 16.11.2016, договори забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Стелс» кредитного договору від 09.02.2012 №4С12049И, інші документи, які підтверджують обов'язки Товариства з обмеженою відповідальністю «Стелс» за кредитним договором від 09.02.2012 №4С12049И, в тому числі, які забезпечують його виконання;

- кредитний договір від 07.12.2012 №4С12362И, виписку по позичковому рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Стелс», вказаному у кредитному договорі від 07.12.2012 №4С12362И станом на 16.11.2016, договори забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Стелс» кредитного договору від 07.12.2012 №4С12362И, інші документи, які підтверджують обов'язки Товариства з обмеженою відповідальністю «Стелс» за кредитним договором від 07.12.2012 №4С12362И, в тому числі, які забезпечують його виконання;

- кредитний договір від 26.11.2013 №4С13766И, виписку по позичковому рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Стелс», вказаному у кредитному договорі від 26.11.2013 №4С13766И станом на 16.11.2016, договори забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Стелс» кредитного договору від 26.11.2013 №4С13766И, інші документи, які підтверджують обов'язки Товариства з обмеженою відповідальністю «Стелс» за кредитним договором від 26.11.2013 №4С13766И, в тому числі, які забезпечують його виконання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стелс» укладено кредитні договори від 09.02.2012 №4С12049И, від 07.12.2012 №4С12362И, від 26.11.2013 №4С13766И. В забезпечення виконання даних кредитних договорів між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фініті-Компані» був укладений договір поруки №4С12049И/П шляхом використання електронного цифрового підпису згідно п. 17 договору поруки. 15.11.2016 позивач як поручитель виконав обов'язок боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Стелс» перед кредитором - Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» за вказаними кредитними договорами, а тому кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника, що відповідає ст. 556 Цивільного кодексу України. Однак відповідач відмовляється надати позивачу оригінали вище перелічених документів, чим порушує право позивача на визнання його новим кредитором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.08.2017 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/14477/17, залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Стелс» третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача та призначено справу до розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2017 залучено до участі у справі Національний банк України та Міністерство фінансів України третіми особи-2,3, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача та зупинено провадження у справі №910/14477/17 до вирішення справи №910/14539/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фініті-Компані» до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» і Товариства з обмеженою відповідальністю «Стелс» про визнання права та визнання відсутнім права та набрання рішенням у вказаній справі законної сили.

15.12.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 № 2147-VIII, яким внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 1992, № 6, ст. 56) та викладено його у новій редакції.

За приписами п.п. 9 п. 1 Розділу ІХ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2018 поновлено провадження у справі №910/14477/17, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 25.04.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.04.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.05.2018.

В судовому засіданні 31.05.2018 оголошувалась перерва до 31.05.2018.

Судове засідання, призначене на 31.05.2018, не відбулось у зв'язку з перебуванням судді Смирнової Ю.М. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.06.2018 судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 18.06.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2018 за клопотанням позивача розгляд справи відкладено 04.07.2018.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, проти задоволення позову заперечив. В той же час, відзиву на позов, а також жодних письмових пояснень по суті позовних вимог відповідач суду не надав.

У відповідності до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Треті особи представників в судове засідання не направили, пояснень щодо позову не надали, своїм правом не скористалися.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників учасників справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

11.11.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фініті-Компані» (поручитель) та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» (кредитор) було укладено договір поруки №4С12049И/П (надалі - Договір поруки), предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Стелс» (боржник) своїх зобов'язань за:

- кредитним договором від 09.02.2012 №4С12049И (далі - Кредитний договір 1), а саме: з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до Кредитного договору 1;

- кредитним договором від 07.12.2012 №4С12362И (далі - Кредитний договір 2), а саме: з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до Кредитного договору 2;

- кредитним договором від 26.11.2013 №4С13766И (далі - Кредитний договір 3), а саме: з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до Кредитного договору 3.

За правовою природою договір №4С12049И/П від 11.11.2016 є договором поруки.

Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до п. 2 Кредитного договору поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язку боржника за кредитним договором з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до Кредитного договору.

Згідно зі ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За змістом п. 4 Договору, у випадку невиконання боржником зобов'язань за Кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники у сумі заборгованості за кредитом та у сумі відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни відповідно до кредитного договору.

Згідно зі ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем).

Відповідно до ч. 2 ст. 556 Цивільного кодексу України до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

У відповідності до п. 8 Договору поруки до поручителя, що виконав обов'язки боржника за кредитним договором, переходять всі права кредитора за Кредитним договором і договору(ам) застави (іпотеки), укладеним в цілях забезпечення виконання зобов'язань боржника перед кредитором за Кредитним договором у частині виконаного зобов'язання.

За приписами ч. 1 ст. 556 Цивільного кодексу України після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника.

Пунктом 10 Договору поруки передбачено, що кредитор зобов'язаний у випадку виконання поручителем обов'язку боржника за кредитним договором передати поручителю впродовж 5 робочих днів Банку з моменту виконання обов'язку належним чином посвідчені копії документів, що підтверджують обов'язки боржника за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що боржник не виконував своїх боргових зобов'язань перед відповідачем за кредитними договорами від 09.02.2012 №4С12049И, від 07.12.2012 №4С12362И, від 26.11.2013 №4С13766И, а тому Товариство з обмеженою відповідальністю «Фініті-Компані» як поручитель здійснило погашення заборгованості за даними кредитними договорами згідно платіжних доручень №12 від 15.11.2016 на суму 806133219,67 грн, №13 від 15.11.2016 від 15.11.2016 на суму 202194048,85 грн, №14 від 15.11.2016 на суму 99653444,51 грн, відповідно, до позивача перейшли всі права кредитора за кредитними договорами. Відтак, для реалізації права вимоги до боржника про виконання своїх зобов'язань перед поручителем по сплаті боргу, позивач вказує на наявність підстав для зобов'язання відповідача передати позивачу кредитні договори, виписки по позичкових рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Стелс», вказаних у кредитних договорах станом на 16.11.2016, договори забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Стелс» кредитних договорів, інших документи, які підтверджують обов'язки Товариства з обмеженою відповідальністю «Стелс» за кредитними договорами, в тому числі, які забезпечують їх виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, юридичні особи мають право звертатись до господарського суду за захистом своїх оспорюваних або порушених прав.

У позовній заяві позивач зазначає, що відсутність оригіналів документів, зокрема, і тих, які підтверджують забезпечення зобов'язання боржника по договору поруки, порушують інтереси позивача як кредитора (поручителя, який виконав забезпечене порукою зобов'язання), оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Фініті-Компані» позбавлене можливості в силу ч. 2 ст. 256 Цивільного кодексу України звернути стягнення на предмети застави тощо.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Зі змісту позовних вимог слідує, що в даному випадку позивач просить суд застосувати спосіб захисту, передбачений п. 5 ч.2 ст. 16 Цивільного кодексу України, а саме - примусове виконання обов'язку в натурі

Суд відзначає, що такий спосіб захисту як примусове виконання обов'язку в натурі застосовується у тих випадках, коли відповідач зобов'язаний був вчинити певні дії по відношенню до позивача, але відмовився або уникає можливості виконати свій обов'язок. Тобто цей засіб захисту застосовується за наявності зобов'язальних правовідносин між позивачем та відповідачем.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події.

Згідно зі ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказів того, що відповідачем не визнаються або оспорюються обставини щодо сплати позивачем на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» коштів на суму 806133219,67 грн, 202194048,85 грн та на суму 99653444,51 грн в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Стелс» за кредитними договорами від 09.02.2012 №4С12049И, від 07.12.2012 №4С12362И, від 26.11.2013 №4С13766И, матеріли справи не містять.

Водночас, суд відзначає, що ані умовами укладеного між сторонами Договору поруки, ані положеннями чинного законодавства України (в тому числі нормами ч.1 ст. 556 Цивільного кодексу України, на яку посилається позивач) не передбачено обов'язку кредитора передати поручителю саме оригінали документів, що підтверджують обов'язок боржника.

Положеннями Договору поруки (а саме: п. 10 Договору) визначено, що у випадку виконання поручителем обов'язку боржника за кредитним договором кредитор зобов'язаний передати поручителю належним чином посвідчені копії таких документів.

При цьому, позивачем не наведено жодних актів законодавства, з яких би безпосередньо виникав обов'язок відповідача виконати дії, про зобов'язання вчинення яких просить позивач, а також не доведено існування будь-яких інших підстав виникнення у відповідача обов'язку передати позивачу оригінали відповідних документів.

Отже, позивачем належними і допустимими доказами в розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України не доведено існування у відповідача обов'язку передати позивачу оригінали названих позивачем документів, та не доведено порушення відповідачем прав та законних інтересів позивача.

За таких обставин, позов задоволенню не підлягає.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. При цьому, згідно з п.п.17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено: 18.07.2018.

Суддя Ю.М. Смирнова