ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.05.2018р.                      Справа №905/461/18

за позовом: Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», м.Краматорськ,

до відповідача: Управління комунального господарства, м.Костянтинівка,

про стягнення 22299,92 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

Справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго», м.Краматорськ звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Управління комунального господарства, м.Костянтинівка про стягнення:

- суми 3% річних у розмірі 3873,63 грн, нарахованих у період з 29.09.2015р. по 31.12.2017р., за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті активної електроенергії, спожитої за період з вересня 2015 року по грудень 2017 року;

- пені, нарахованої за період з 29.03.2017р. по 31.12.2017р. за несвоєчасну оплату вартості активної електроенергії, спожитої за період з березня по грудень 2017 року, в сумі 18426,29 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору №516Б від 04.03.2005р. про постачання електричної енергії в частині проведення своєчасної оплати товару, що стало підставою для нарахування пені та 3% річних.

Відповідач відзиву у встановлений судом строк не надав, будь-яких пояснень по суті спору не представив, про відкриття провадження у справі №905/461/18 та її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №723.

Частиною 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою господарського суду від 12.03.2018р., не подав до суду відзиву на позов, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобов’язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно із ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Як свідчать матеріали справи, 04.03.2005р. між позивачем (постачальник) та відповідачем (споживач) був підписаний договір №516Б про постачання електричної енергії, відповідно до розділу 1 якого постачальник електричної енергії постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід’ємними частинами.

За приписами п.9.4 договору №516Б від 04.03.2005р. останній набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31.12.2005р. Договір може бути продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору за згодою сторін буде укладена відповідна додаткова угода.

Як вбачається зі змісту наявних у матеріалах справи додаткових угод б/н від 04.03.2014р., №8 від 25.11.2015р., №3 від 26.12.2016р., №1 від 24.01.2017р., №1 від 24.01.2018р. вказаний правочин було пролонговано на строк до 31.12.2018р., внаслідок чого на момент виникнення спірних правовідносин договір №516Б від 04.03.2005р. був чинним.

За приписами п.п.2.1.2, 2.2.3 договору №516Б від 04.03.2005р. постачальник зобов’язався постачати споживачу електроенергію, як різновид товару, а споживач зобов’язався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків №5 «Порядок розрахунків за електроенергію» та №6 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії».

Як свідчать матеріали справи, у вересні-грудні 2015 року, січні-грудні 2016 року, січні-грудні 2017 року електропостачальною організацією поставлено споживачу активну електроенергію на загальну суму 11566341,41 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи актами прийому-передачі товарної продукції (електроенергії), а саме:

- за вересень 2015 року на суму 319769,18 грн (181622 кВт/год),

- за жовтень 2015 року на суму 363250,98 грн (201860 кВт/год),

- за листопад 2015 року на суму 396503,14 грн (220407 кВт/год),

- за грудень 2015 року на суму 450950,36 грн (251027 кВт/год),

- за січень 2016 року на суму 463854,12 грн (246891 кВт/год),

- за лютий 2016 року на суму 406285,37 грн (217983 кВт/год),

- за березень 2016 року на суму 389947,34 грн (206589 кВт/год),

- за квітень 2016 року на суму 311146,22 грн (164773 кВт/год),

- за травень 2016 року на суму 300317,15 грн (149866 кВт/год),

- за червень 2016 року на суму 260981,36 грн (129939 кВт/год),

- за липень 2016 року на суму 286409,53 грн (131460 кВт/год),

- за серпень 2016 року на суму 328340,75 грн (152918 кВт/год),

- за вересень 2016 року на суму 364738,86 грн (169852 кВт/год),

- за жовтень 2016 року на суму 510558,16 грн (217754 кВт/год),

- за листопад 2016 року на суму 528473,56 грн (225140 кВт/год),

- за грудень 2016 року на суму 593265,54 грн (253096 кВт/год),

- за січень 2017 року на суму 605760,52 грн (262575 кВт/год),

- за лютий 2017 року на суму 511365,44 грн (219704 кВт/год),

- за березень 2017 року на суму 495775,57 грн (211274 кВт/год),

- за квітень 2017 року на суму 378757 грн (163480 кВт/год),

- за травень 2017 року на суму 339285,83 грн (146338 кВт/год),

- за червень 2017 року на суму 285386,51 грн (123896 кВт/год),

- за липень 2017 року на суму 301645,44 грн (130232 кВт/год),

- за серпень 2017 року на суму 335466,66 грн (144403 кВт/год),

- за вересень 2017 року на суму 401679,88 грн (169324 кВт/год),

- за жовтень 2017 року на суму 500812,12 грн (207143 кВт/год),

- за листопад 2017 року на суму 545687,16 грн (225441 кВт/год),

- за грудень 2017 року на суму 589927,66 грн (246954 кВт/год).

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов’язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу норм ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За правилами п.3.1.1 договору №516Б від 04.03.2005р. постачальник має право отримувати від споживача своєчасну плату за поставлену електричну енергію за роздрібними тарифами.

За приписами п.п.4.4, 4.5 додатку №5 «Порядок розрахунків» до договору №516Б від 04.03.2005р. датою оплати вважається дата надходження грошових коштів на поточний рахунок, поточний рахунок зі спеціальним режимом використання постачальника або дата внесення споживачем готівкових коштів в касу постачальника. Споживач здійснює повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії один раз за фактичними показами засобів обліку електричної енергії шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання.

За змістом п.7 вказаного додатку до укладеного сторонами правочину остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії, рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії визначеного на підставі показів розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом) з урахуванням сум, що надійшли від споживача. Для проведення остаточного розрахунку споживач у термін до 3 робочих днів з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в розрахунковому відділі відповідного РЕМ рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений споживачем протягом 5 банківських днів з дня його отримання, якщо споживач здійснює оплату самостійно, та 10 банківських днів, якщо споживач здійснює оплату через свою головну структуру. В разі неявки споживача для отримання рахунку постачальник направляє рахунок споживачу рекомендованим листом. У такому разі рахунок вважається отриманим споживачем з дня його відправлення.

Як свідчать матеріали справи, постачальник надав, а споживач прийняв рахунки №33/516б на оплату активної електроенергії, спожитої у вересні 2015 року – грудні 2017 року на загальну суму 11566341,41 грн.

Відтак, з урахуванням змісту п.3.1.1 договору №516Б від 04.03.2005р., п.п.4.4, 4.5, 7 додатку №5 «Порядок розрахунків» до вказаного правочину, зобов’язання з оплати спожитого енергоносія мали бути виконані наступним чином:

-          за поставкою вересня 2015 року на суму 319769,18 грн – 28.09.2015р. включно,

-          за поставкою жовтня 2015 року на суму 363250,98 грн – 28.10.2015р. включно,

-          за поставкою листопада 2015 року на суму 396503,14 грн – 27.11.2015р. включно,

-          за поставкою грудня 2015 року на суму 450950,36 грн – 25.12.015р. включно,

-          за поставкою січня 2016 року на суму 463854,12 грн – 27.01.2016р. включно,

-          за поставкою лютого 2016 року на суму 406285,37 грн – 25.02.2016р. включно,

-          за поставкою березня 2016 року на суму 389947,34 грн – 24.03.2016р. включно,

-          за поставкою квітня 2016 року на суму 311146,22 грн – 25.04.2016р. включно,

-          за поставкою травня 2016 року на суму 300317,15 грн – 27.05.2016р. включно,

-          за поставкою червня 2016 року на суму 260981,36 грн – 30.06.2016р. включно,

-          за поставкою липня 2016 року на суму 286409,53 грн – 27.07.2016р. включно,

-          за поставкою серпня 2016 року на суму 328340,75 грн – 29.08.2016р. включно,

-          за поставкою вересня 2016 року на суму 364738,86 грн – 29.09.2016р. включно,

-          за поставкою жовтня 2016 року на суму 510558,16 грн – 27.10.2016р. включно,

-          за поставкою листопада 2016 року на суму 528473,56 грн – 28.11.2016р. включно,

-          за поставкою грудня 2016 року на суму 593265,54 грн – 27.12.2016р. включно,

-          за поставкою січня 2017 року на суму 605760,52 грн – 26.01.2017р. включно,

-          за поставкою лютого 2017 року на суму 511365,44 грн – 27.02.2017р. включно,

-          за поставкою березня 2017 року на суму 495775,57 грн – 28.03.2017р. включно,

-          за поставкою квітня 2017 року на суму 378757 грн – 27.04.2017р. включно,

-          за поставкою травня 2017 року на суму 339285,83 грн – 29.05.2017р. включно,

-          за поставкою червня 2017 року на суму 285386,51 грн – 29.06.2017р. включно,

-          за поставкою липня 2017 року на суму 301645,44 грн – 26.07.2017р. включно,

-          за поставкою серпня 2017 року на суму 335466,66 грн – 29.08.2017р. включно,

-          за поставкою вересня 2017 року на суму 401679,88 грн – 27.09.2017р. включно,

-          за поставкою жовтня 2017 року на суму 500812,12 грн – 27.10.2017р. включно,

-          за поставкою листопада 2017 року на суму 545687,16 грн – 28.11.2017р. включно,

-          за поставкою грудня 2017 року на суму 589927,66 грн – 27.12.2017р. включно.

Як вказує позивач та проти чого відповідач в порядку норм ст.ст.13, 74 Господарського процесуального кодексу України не заперечує, остаточний розрахунок за наведеними вище поставками енергоносія на загальну суму 11566341,41 грн було здійснено відповідачем у наступні строки:

-          за поставкою вересня 2015 року – 30.09.2015р. на суму 319769,18 грн (виписка за 30.09.2015р.),

-          за поставкою жовтня 2015 року – 30.10.2015р. на суму 363250,98 грн (виписка за 30.10.2015р.),

-          за поставкою листопада 2015 року – 08.12.2015р. на суму 396503,14 грн (виписка за 08.12.2015р.),

-          за поставкою грудня 2015 року – 30.12.2015р. на суму 450950,36 грн (виписка за 30.12.2015р.),

-          за поставкою січня 2016 року – 28.01.2016р. на суму 120000 грн (виписка за 28.01.2016р.), 10.02.2016р. на суму 343854,12 грн (виписка за 10.02.2016р.),

-          за поставкою лютого 2016 року – 25.02.2016р. на суму 406285,37 грн (виписка за 25.02.2016р.),

-          за поставкою березня 2016 року – 29.03.2016р. на суму 389947,34 грн (виписка за 29.03.2016р.),

-          за поставкою квітня 2016 року – 25.04.2016р. на суму 211146,22 грн (виписка за 25.04.2016р.), 26.04.2016р. на суму 100000 грн (виписка за 26.04.2016р.),

-          за поставкою травня 2016 року – 26.05.2016р. грн на суму 57900 грн, 31.05.2016р. на суму 242417,15 грн (виписка за 31.05.2016р.),

-          за поставкою червня 2016 року – 30.06.2016р. на суму 260981,36 грн (виписка за 30.06.2016р.),

-          за поставкою липня 2016 року – 28.07.2016р. на суму 286409,53 грн (виписка за 28.07.2016р.),

-          за поставкою серпня 2016 року – 30.08.2016р. на суму 328340,75 грн (виписка за 30.08.2016р.),

-          за поставкою вересня 2016 року – 29.09.2016р. на суму 364738,86 грн (виписка за 29.09.2016р.),

-          за поставкою жовтня 2016 року – 28.10.2016р. на суму 482758,12 грн (виписка за 28.10.2016р.), 31.10.2016р. – 27800,04 грн (виписка за 31.10.2016р.),

-          за поставкою листопада 2016 року – 30.11.2016р. на суму 528473,56 грн (виписка за 30.11.2016р.),

-          за поставкою грудня 2016 року – 29.12.2016р. на суму 593265,54 грн (виписка за 29.12.2016р.),

-          за поставкою січня 2017 року – 31.01.2017р. на суму 605760,52 грн (виписка за 31.01.2017р.),

-          за поставкою лютого 2017 року – 28.02.2017р. на суму 511365,44 грн (виписка за 28.02.2017р.),

-          за поставкою березня 2017 року – 30.03.2017р. на суму 28900 грн (виписка за 30.03.2017р.), 31.03.2017р. на суму 466875,57 грн (виписка за 31.03.2017р.),

-          за поставкою квітня 2017 року – 28.04.2017р. на суму 378757 грн (виписка за 28.04.2017р.),

-          за поставкою травня 2017 року – 30.05.2017р. на суму 339285,83 грн (виписка за 30.05.2017р.),

-          за поставкою червня 2017 року – 30.05.2017р. на суму 285386,51 грн (виписка за 30.06.2017р.),

-          за поставкою липня 2017 року – 01.08.2017р. на суму 50000 грн (виписка за 01.08.2017р.), 07.08.2017р. на суму 100000 грн (виписка за 07.08.2017р.), 08.08.2017р. на суму 151645,44 грн (виписка за 08.08.2017р.),

-          за поставкою серпня 2017 року – 31.08.2017р. на суму 335466,66 грн (виписка за 31.08.2017р.),

-          за поставкою вересня 2017 року – 17.10.2017р. на суму 401679,88 грн (виписка за 17.10.2017р.),

-          за поставкою жовтня 2017 року – 31.10.2017р. на суму 500812,12 грн (виписка за 31.10.2017р.),

-          за поставкою листопада 2017 року – 06.12.2017р. на суму 46337,07 грн (виписка за 06.12.2017р.), 08.12.2017р. на суму 100000 грн (виписка за 08.12.2017р.), 11.12.2017р. на суму 200000 грн (виписка за 11.12.2017р.), 12.12.2017р. на суму 199350,09 грн (виписка за 12.12.2017р.),

-          за поставкою грудня 2017 року – 28.12.2017р. на суму 589927,66 грн (виписка за 28.12.2017р.).

За таких обставин, при прийнятті цього рішення суд виходить з того, що фактичне перерахування вартості активної електричної енергії на загальну суму 11566341,41 грн було здійснено відповідачем з порушенням строків, які встановлені договором №516Б від 04.03.2005р.

За змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст.611 зазначеного нормативно-правового акту у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В силу норм ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 3 ст.549 Цивільного кодексу України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом (ч.2 ст. 551 Цивільного кодексу України).

За змістом п.4.2.1 договору №516Б від 04.03.2005р. визначено, що за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.4 – 2.3.5 цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком №5 «Порядок розрахунків за електроенергію», споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Відповідно до п.8 додатку №5 «Порядок розрахунків», у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним додатком нарахувань постачальник проводить споживачу нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюється нарахування, від суми боргу; 3% річних з простроченої суми.

Відтак, позивачем заявлено до стягнення 18426,29 грн пені за загальний період з 29.03.2017р. по 28.12.2017р. (поставки березня-грудня 2017 року).

Здійснивши перевірку вказаного розрахунку з урахуванням приписів п.4.2.1 договору №516Б від 04.03.2005р., п.8 додатку №5 «Порядок розрахунків» щодо нарахування пені враховуючи день фактичної оплати, з огляду на те, що позивач припустився помилки при визначенні початку перебігу строків для нарахування неустойки за зобов’язаннями серпня 2017 року, суд дійшов висновку, що сума пені за простроченими зобов’язання відповідача по оплаті електричної енергії, спожитої у березні-грудні 2017 року (в межах визначених позивачем періодів), становить 18196,51 грн.

Одночасно, за приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на вищенаведене, позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних в розмірі 196,43 грн за загальний період з 29.09.2015р. по 28.12.2017р. (поставки вересня 2015 року – січня 2016 року, квітня 2016 року – грудня 2017 року).

Здійснивши перевірку вказаного розрахунку з урахуванням того, що сторонами погоджено нарахування процентів річних за весь час прострочення враховуючи день фактичної оплати, а також з огляду на те, що позивач припустився помилки при визначенні початку перебігу строків для нарахування 3% річних за зобов’язаннями серпня 2017 року, суд дійшов висновку, що сума відсотків річних за простроченими зобов’язання відповідача по оплаті електричної енергії, спожитої у вересні 2015 року – січні 2016 року, квітні 2016 року – грудні 2017 року (в межах визначених позивачем періодів), становить 3846,06 грн.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, з’ясувавши обставини, пов’язані з правильністю здійснення позивачем розрахунків пені та 3% річних, здійснивши оцінку доказів, на яких ці розрахунки ґрунтуються, суд дійшов висновку, що позовні вимоги стосовно стягнення пені та процентів річних підлягають частковому задоволенню, а саме на суми 18196,51 грн та 3846,06 грн відповідно.

Згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 1762 грн підлягає розподілу між сторонами пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Управління комунального господарства (85114, Донецька обл., м.Костянтинівка, вул.Олекси Тихого, буд.260, ) на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» (84302, Донецька обл., м.Краматорськ, вул.Островського, буд.8, ) 3% річних – 3846,06 грн, пеню – 18196,51 грн, а також судовий збір у розмірі 1741,67 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Вступну та резолютивну частини рішення складено та підписано 10.05.2018р.

Повний текст рішення складено та підписано 15.05.2018р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.О.Паляниця