ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

16 липня 2018 року Справа № 915/697/18

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Мавродієвої М.В.

розглянувши заяву: Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м.Київ, вул.Назарівська, буд.3; ідент.код 24584661) в особі Відокремленого підрозділу «Южноукраїнська атомна електрична станція» (55001, Миколаївська обл., м.Южноукраїнськ, промзона; ідент.код 20915546)

про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр комплектації Миколаїв» (54028, м.Миколаїв, вул.Космонавтів, 81/24; ідент.код 34318880) штрафних санкцій в сумі 374,91 грн., -

в с т а н о в и в:

05.07.2018 Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южноукраїнська атомна електрична станція» звернулось до Господарського суду Миколаївської області із заявою №32/10418 від 25.06.2018 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр комплектації Миколаїв» штрафних санкцій в сумі 374,91 грн.

Заяву обґрунтовано тим, що боржник систематично порушував договірні зобов’язання в частині своєчасного постачання товару за договором поставки №53-123-01-17-03454 від 05.07.2017.

Згідно ч.1 ст.148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заявником – Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южноукраїнська атомна електрична станція» заявлено до стягнення з боржника 374,91 грн. штрафних санкцій, з яких 163,36 грн. пені та 211,55 грн. - 7% штрафу.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Тобто, відповідно до норм ст.230 ГК України вимога про стягнення пені та 7% штрафу є вимогою про стягнення штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання, а самі пеня та 7% штрафу є видом забезпечення виконання зобов’язання та відповідальності за порушення грошового зобов’язання.

Вимог же про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр комплектації Миколаїв» безпосередньо заборгованості за договором на постачання товару №53-123-01-17-03454 від 05.07.2017 Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южноукраїнська атомна електрична станція» фактично не заявлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги про стягнення штрафних санкцій в сумі 374,91 грн. не відповідають вимогам ст.148 ГПК України, оскільки не є вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.152 ГПК України, cуддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.152 ГПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Також, суд дійшов висновку про необхідність розгляду вимог про стягнення пені та 7% штрафу у позовному провадженні, з дослідженням та перевіркою судом нарахованих сум, підстав таких нарахувань, періодів, тощо.

Керуючись ч.1 ст.148, ст.150, п.3 ч.1, ч.2 ст.152, ст.ст.234, 235 ГПК України, суд –

УХВАЛИВ:

Відмовити Державному підприємству «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южноукраїнська атомна електрична станція» у видачі судового наказу за вимогами про стягнення штрафних санкцій в сумі 374,91 грн.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно ст.ст.254, 255 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI “Перехідні положення” ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвала оформлена у відповідності до ст.234 ГПК України

та підписана суддею 16 липня 2018 року.

Суддя М.В. Мавродієва