ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року м. Черкаси справа № 925/494/18

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Кучеренко О.І. із секретарем судового засідання Юхименко О.В., за участю представників сторін: від позивача ОСОБА_1, за довіреністю, від відповідача не зявився, розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу за позовом Приватного підприємства Укргосптовари до Комунального підприємства теплових мереж Черкаського району про стягнення 201403,90 грн,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство Укргосптовари звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Комунального підприємства теплових мереж Черкаського району про стягнення 201403,90 грн, з яких: 157699,68 грн основного боргу, 19188,39 грн пені, 17696,93 грн 32% річних та 6888,90 грн інфляційних. Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі укладеного між сторонами договору купівлі-продажу №62/17 від 01.03.2017, позивачем було здійснено поставку товару за який відповідач повністю не розрахувався, що і стало підставою звернення позивача із цим позовом до суду.

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Відповідач, повідомлений про розгляд справи, письмовий відзив на позовну заяву не подав, у судове засідання не зявився. Ухвала суду від 24.05.2018 була направлена відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною позивачем у позовній заяві та у Витязі із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та отримана уповноваженим представником відповідача 25.05.2018, що підтверджується повідомленням про вручення, яке міститься у матеріалах справи, відтак суд прийшов до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про час та день розгляду справи, тому його неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 11.07.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи та пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі матеріали, судом встановлено, що 01 березня 2017 року між Приватним підприємством Укргосптовари (далі - продавець, позивач у справі) та Комунальним підприємством теплових мереж Черкаського району (далі - покупець, відповідач у справі) було укладено договір №62/17 (далі - договір), за умовами якого продавець зобовязувався поставити покупцю товар (пелети з деревинної сировини, дрова паливні (олівці), в асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у накладних на відпуск товару, а покупець зобов'язується прийняти названий товар, що зазначений у накладній (п.1.1 договору). У пунктах 2.1, 2.3 договору сторони передбачили, що покупець здійснює 100% передплату товару шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок продавця і тільки після цього має право отримати товар. Передача товару здійснюється на умовах FCA склад продавця: м.Черкаси вул.Зелінського буд.5/1, відповідно до Міжнародних правил тлумачення термінів Інкотермс 2010, якщо інше не встановлено у додатках до цього договору. Ціна товару погоджена сторонами у Розділі 3 договору, та встановлена виходячи з ціни, вказаної у рахунках. Загальна вартість договору визначена як вартість товару поставка якого здійснюється у відповідності з накладними на відпуск товару.

02 березня 2017 року між цими ж сторонами було укладено додатковий договір до договору №62/17 від 01.03.2017, яким сторони змінили розділ 2 договору та виклали його у новій редакції. Згідно з п.2.3 договору продавець може здійснити поставку товару на умовах відстрочки платежу. При умові відстрочення платежу покупець зобовязаний сплатити вартість отриманого товару протягом 3 (трьох) банківських днів з дня поставки товару, що підтверджується товаророзпорядчими документами: накладними на відпуск товару та товарно-транспортними накладними. Датою поставки товару вважається дата підписання уповноваженим представником покупця чи перевізника товарно-транспортної накладної на отримання товару. У пункті 2.4, 2,7 сторони узгодили, що якщо покупець прострочив оплату товару, то на прострочену суму, за користування чужими грошовими коштами покупець зобовязаний сплатити 32% річних від дня, коли товар мав бути оплачений, та сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у відповідному періоді від суми простроченого платежу за кожен день прострочки.

На виконання умов договору за період з 01.03.2017 до 26.02.2018 позивачем було відвантажено відповідачу товару на загальну суму 217180,93 грн, що підтверджується видатковими накладними №УГ-2471 від 07.02.2017, №УГ-0002 від 02.01.2018, №УГ-003 від 02.01.2018, №УГ-0054 від 03.01.2018, №УГ-0020 від 03.01.2018 та товарно-транспортними накладними (а.с.22-31), які підписані представниками сторін, що підтверджує виконання договору позивачем. Відповідач за отриманий товар розрахувався частково на суму 59481,27 грн, несплачена вартість отриманого ним товару становить 157699,68 грн. Станом на 28.02.2018 між сторонами був складений та підписаний акт звірки розрахунків, за яким сума заборгованості відповідача становить 157699,68 грн. На дату подачі позову відповідач заборгованість за поставлений товар не сплатив, тому позивач просить стягнути її у примусовому порядку. За прострочення оплати поставленого товару, позивач нарахував відповідачеві 19188,39 грн пені, 17696,93 грн - 32% річних за користування чужими грошовими коштами та 6888,90 грн інфляційних.

Правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем, на підставі укладеного договору, за своєю правовою природою є відносинами з поставки товару. Зазначені правовідносини урегульовані нормами Господарського кодексу України (далі - ГК України) та Цивільного кодексу України (ЦК України). Відповідно до статті 265 ГК України, за договором поставки одна сторона постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлене договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відносини купівлі-продажу врегульовані Главою 54 ЦК України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. В силу статті 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Судом встановлено, що на виконання договору позивач передав відповідачу товар, що підтверджується копіями накладних та товарно-транспортних накладних. Обовязки відповідача щодо оплати товару та строку її проведення визначені у договорі, за яким покупець зобовязаний сплатити вартість отриманого товару протягом 3 (трьох) банківських днів з дня поставки товару. При цьому підписання покупцем накладних на відпуск товару та товарно-транспортних накладних є первинними обліковими документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і яка фіксує факт здійснення господарської операції. Згідно наданих позивачем доказів заборгованість відповідача становить 157699,68 грн, доказів сплати якої відповідач суду не надав. З огляду на встановлені обставини справи, вищенаведені докази та правові норми, суд вважає доведеним право позивача на стягнення з відповідача 157699,68 грн заборгованості за поставлений товар.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини 2 статті 193, частини 1 статті 216 ГК України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Стаття 230 ГК України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визначає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідальність за порушення строків оплати, сторони узгодили у п.2.7 договору, яким встановлено обовязок покупця сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у відповідному періоді від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Згідно розрахунку позивача пеня за прострочення сплати за товар за період з 07.01.2018 по 21.05.2018 становить 19118,39 грн. Суд, перевіривши розрахунок пені позивача, врахувавши строк виконання зобовязання з оплати (3 банківські дні) прийшов до висновку, що розрахунок зроблений не вірно оскільки, позивачем не вірно враховано відстрочка з оплати, а відтак і виникнення права на стягнення пені, за розрахунками суду до стягнення підлягає 18742,50 грн пені за період з 10.01.2018 по 21.05.2018.

Відповідальність за користування чужими грошовими коштами передбачена у частини 3 статті 692 ЦК України, відповідно до якої у разі прострочення оплати товару покупець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. При цьому сторони у п.2.4 договору погодили, що покупець за прострочення оплати товару сплачує продавцю 32% річних за користування чужими грошовими коштами. Враховуючи положення договору, вимоги закону суд встановив, що розрахунок позивача зроблений вірно, відтак суд прийшов до висновку, що вимога позивача про стягнення 32% річних є обґрунтованою та підлягає до стягнення у сумі 17696,93 грн за період з 14.01.2018 по 21.05.2018.

Згідно частиною 2 статті 625 боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. На підставі зазначених положень Закону позивач нарахував відповідачу 6888,90 грн інфляційних. Оскільки суд встановив, що відповідач своєчасно не виконав свої зобовязання щодо оплати товару та перевіривши розрахунок позивача, суд погоджується з вимогою позивача про стягнення інфляційних у розмірі 6888,90 грн за період з 10.01.2018 по 21.05.2018, відтак позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Відповідач не скористався своїм правом заперечення проти позову, тому суд розглянув справу за наявними доказами, на підставі яких вважає доведеним право позивача на стягнення з відповідача 157699,68 грн основного боргу, 18742,50 грн пені, 17696,93 грн 32% річних та 6888,90 грн інфляційних.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягає стягненню 3015,42 грн судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства теплових мереж Черкаського району (19604, Черкаська область, Черкаський район, с. Червона Слобода, вул.Пономаренка, 2, ) на користь Приватного підприємства Укргосптовари (18000, м. Черкаси, вул.Чигиринська, буд.15, ) 157699,68 грн основного боргу, 18742,50 грн пені, 17696,93 грн 32% річних та 6888,90 грн інфляційних та 3015,42 грн судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане 20.07.2018

Суддя О.І.Кучеренко