ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року м. Черкаси

справа № 925/538/18

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Копистири В.М., у відкритому судовому засіданні у приміщенні господарського суду за правилами спрощеного провадження розглянув справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НОТАПС», м. Київ, вул. Ак.Глушкова, 40, корпус 5, оф. 526

до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Рояста», Черкаська область, Корсунь-Шевченківський район, с. Корнилівка, вул. Шкільна, 4

про стягнення 11662,66 грн. інфляційних та 3% річних,

за участю повноважених представників сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НОТАПС» звернулося в господарський суд Черкаської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Рояста» про стягнення 662,66 грн. До початку першого засідання подано заяву про збільшення позовних вимог. Позивач просить стягнути 2213,58 грн. 3% річних, 9449,08 грн. інфляційних втрат, 1762 грн. судового збору та 1000 грн. витрат на правничу допомогу.

11.06.2018р. позивачем подано до суду заяву про збільшення позовних вимог. Позивач просить стягнути 2213,58 грн. 3% річних, 9449,08 грн. інфляційних втрат, 1762 грн. судового збору та 1000 грн. витрат на правничу допомогу. Заяву прийнято судом до розгляду.

Позивач надіслав до суду письмове додаткове обґрунтування позовних вимог від 08.06.2018р. №08-2/06 та просить суд, з метою підтвердження правомірності та обґрунтованості позовних вимог у даній справі, взяти до уваги аналогічного роду правові позиції, викладені в подібних спорах.

Сторони були належним чином повідомлені про час і місце проведення судового засідання.

Позивач участь свого представника у судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач відзив на позов не надав, представника у судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив.

Незявлення представників сторін у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами, оскільки сторони не скористались правом направити своїх представників в засідання суду.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі взаємовідносини сторін.

Рішенням господарського суду Київської області від 07 червня 2010 року у справі №4/063-10 позовні вимоги ТОВ «ТРИДЕНТА АГРО» до ТОВ «АГРОФІРМА РОЯСТА» про стягнення суми заборгованості задоволено частково.

На примусове виконання рішення господарського суду Київської області від 07 червня 2010 року у справі №4/063-10 01 липня 2010 року було видано відповідний наказ.

Стягнуто із товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА РОЯСТА» (поштовий індекс 08823, Київська область, Миронівський район, село Шандра; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРИДЕНТА АГРО» () 56760 (п'ятдесят шість тисяч сімсот шістдесят) грн. 28 коп. курсової різниці, 10693 (десять тисяч шістсот дев'яносто три) грн. 45 коп. пені, 1711 (одну тисячу сімсот одинадцять) грн. 06 коп. - 3% річних, 7950 (сім тисяч дев'ятсот п'ятдесят) грн. 58 коп. інфляційних втрат, 2500 (дві тисячі п'ятсот) грн. адвокатських послуг, 771 (сімсот сімдесят одну) грн. 15 коп. державного мита, 232 (двісті тридцять дві) грн. 98 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Всього - 80619,50 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12 грудня 2016 року по справі №4/063-10 заяву товариства з обмеженою відповідальністю «КАЗУС-ПРО» () про заміну позивача у справі №4/063-10 та заміну стягувача при примусовому виконанні рішення господарського суду Київської області по справі №4/063-10 від 07 червня 2010 року, яка забрала законної сили, задоволено.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12 грудня 2016 року по справі №4/063-10 здійснено процесуальне правонаступництво по справі №4/063-10, замінено сторону у справі - позивача (стягувача, кредитора) у справі №4/063-10 товариство з обмеженою відповідальністю «ТРИДЕНТА АГРО» () на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «КАЗУС-ПРО» ().

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27 лютого 2017 року по справі №4/063-10 заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НОТАПС»» (код ЄДРПОУ - 38964292) про заміну позивача у справі №4/063-10 та заміну стягувача при примусовому виконанні рішення господарського суду Київської області по справі №4/063-10 від 07 червня 2010 року, яка набрала законної сили, - задоволено.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27 лютого 2017 року по справі №4/063-10 здійснено процесуальне правонаступництво по справі №4/063-10, замінено сторону у справі - позивача (стягувача) у справі №4/063-10 - товариство з обмеженою відповідальністю «КАЗУС-ПРО» () на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НОТАПС»» ().

Ухвалою господарського суду Київської області від 15 травня 2017 року по справі №4/063-10 заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НОТАПС»» () про відновлення пропущеного строку пред'явлення до виконання наказу господарського суду Київської області по справі №4/063-10 від 01 липня 2010 року та видачу дублікату наказу господарського суду Київської області по справі №4/063-10 від 01 липня 2010 року, задоволено повністю та відповідно: видано дублікат наказу і поновлено строк його пред'явлення до виконання.

Відповідно до змісту ст. 326 Господарсько-процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для застосування відповідальності, встановленої законом.

Згідно із ч. 4 ст. 75 Господарсько-процесуального кодексу України, Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Корсунь-Шевченківського РВДВС ГТУЮ у Черкаській області від 14 липня 2017 року відкрито виконавче провадження №54312214 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 01 липня 2010 року по справі №4/063-10 про стягнення із товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА РОЯСТА» () на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НОТАПС»» () суми у загальному розмірі 80619,50 грн.

На сьогодні наказ господарського суду Київської області від 01 липня 2010 року по справі №4/063-10 виконаний повністю, що підтверджується постановою ВПВР Управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області від 28 лютого 2018 року.

ТОВ «Компанія «НОТАПС»» є належним кредитором по відношенню до ТОВ «АГРОФІРМА РОЯСТА» щодо отримання розміру нарахованого відшкодування у зв'язку із неналежним та/або несвоєчасним виконанням ТОВ «АГРОФІРМА РОЯСТА» грошового зобов'язання згідно Рішення господарського суду Київської області від 07 червня 2010 року у справі №4/063-10, що набрало законної сили.

Враховуючи несвоєчасне та неналежне виконання Покупцем зобовязань щодо проведення повного розрахунку за товар, тривале виконання рішення господарського суду, що вступило в законну силу, кредитор (позивач) звернувся до суду для примусового стягнення донарахованих сум 3% річних та інфляційних за грошовим зобовязанням.

Відповідач вимоги не заперечив та пояснив, що нові власники придбали дане підприємство та не повністю обізнані з обємами зобовязань товариства.

Інших доказів не подано.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до повного задоволення.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто зясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Згідно статутних документів позивач та відповідач є самостійними юридичними особами та субєктами господарювання.

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) субєкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобовязання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Між сторонами виникли та існують договірні відносини купівлі - продажу товару та наявні зобовязання відповідача по проведенню повного та належного розрахунку за отриманий товар.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобовязання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Суд не досліджує дійсності спірного договору, оскільки оцінка вже дана в попередніх рішеннях суду.

Частиною 1 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

В статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (пп. 4.1 п. 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань»).

Отже, інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів в державі та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних за користування грошовими коштами входять до складу грошового зобов'язання.

Відповідач вимоги не заперечив, доказів погашення боргу не подав.

Сума нарахованих 9 449,08 грн. інфляційних втрат та 2 213,58 грн. - 3% річних підлягає до стягнення.

Відповідно до ст.ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обовязок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого субєктивного права.

Відповідно до статті 16, 58 ГПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога). Представником у суді може бути адвокат.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро (організаційні форми адвокатської діяльності).

Частиною 5 ст. 14 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське бюро.

В свою чергу п. 4 ч. 1 ст. 1 вказаного закону визначає, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрата складаються з витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Позивачем при зверненні до суду із цим позовом використано належний, в розумінні вимог ст. 16 ЦК України, спосіб захисту його порушеного права, тому позов належить задовольнити.

Суд зазначає, що проведення оплати боргу відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання заперечень суду по суті спору чи доказів про проведення розрахунку. Відповідач не надав доказів обєктивної неможливості заперечення вимог чи погашення боргу.

Витрати, які поніс Позивач сплативши за адвокатські послуги в розмірі 1 000,00 грн. згідно договору №04-04-2018 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 04.04.2018р. адвокату ОСОБА_1, - є витратами на професійну правничу допомогу відповідно до приписів ст.126 ГПК України, а згідно ст.129 ГПК України - стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує за рахунок іншої сторони адвокатські витрати. Сплата даних адвокатських витрат підтверджується поданим суду платіжним дорученням.

Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати належить покласти на Відповідача та стягнути на користь Позивача 1 762,00 грн. судового збору за мінімальною ставкою судового збору та 1 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Рояста», Черкаська область, Корсунь-Шевченківський район, с. Корнилівка, вул. Шкільна, 4, ідентифікаційний код 34374510, номер рахунку в банку невідомий

на користь позивача: товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НОТАПС», м. Київ, вул. Академіка Глушкова, 40, корпус 5, оф. 526, ідентифікаційний код 38964292, номер рахунку в банку невідомий

2213,58 грн. 3% річних, 9449,08 грн. інфляційних втрат, 1762,00 грн. судового збору та 1000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції на вказане рішення.

Повне рішення складено 13.07.2018р.

Суддя Г.М. Скиба