РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.06.2018Справа № 910/4951/18

За позовомДержавного підприємства «Український державний центр радіочастот»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Москіто Мобайл»
простягнення заборгованості та пені

Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Багнюк І.І.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Купленський С.В., довіреність №30/07.1-09/377 від 11.01.2018

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Український державний центр радіочастот» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Москіто Мобайл» 5465,14 грн, мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов, укладеного між сторонами договору на роботи, пов'язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів №3882/210м-14 від 22.09.2014 в частині здійснення розрахунків за виконані роботи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.04.2018 за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 910/4951/18, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено розгляд справи на 17.05.2018.

За приписами п.п. 9 п. 1 Розділу ІХ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

08.05.2018 від позивача через відділ діловодства суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, яка судом прийнята до розгляду.

В редакції заяви про збільшення розміру позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача 8974,80 грн основного боргу та 155,50 грн пені.

У судовому засіданні 17.05.2018 було оголошено перерву до 07.06.2018.

Судове засідання, призначене на 07.06.2018, не відбулося у зв'язку із перебуванням судді Смирнової Ю.М. у відрядженні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.06.2018, керуючись ст. 232 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 20.06.2018; явку повноважних представників сторін визнано обов'язковою; попереджено сторони про передбачені ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України наслідки неявки в судове засідання учасника справи, а позивача - про передбачені п. 4 ч.1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України правові наслідки.

15.06.2018 від позивача через відділ діловодства суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, яка судом прийнята до розгляду.

В редакції заяви про збільшення розміру позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача 10769,76 грн основного боргу та 185,60 грн пені.

Представник позивача в судовому засіданні 20.06.2018 підтримав позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 15.06.2018 та просив їх задовольнити.

Відповідач відзиву на позов не надав. Представник відповідача в судове засідання 20.06.2018 не з'явився, про час та місце судового засідання відповідач був повідомлений належним чином.

Суд зазначає про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням.

Неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 20.06.2018 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

22.09.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фідомобайл», яке відповідно до рішення загальних зборів змінило найменування на Товариство «Москіто Мобайл» (надалі - відповідач, замовник) та Державним підприємством «Український державний центр радіочастот» (надалі - УДЦР, позивач, виконавець) було укладено Договір №3882/210м-14 на роботи, пов'язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів (надалі - Договір).

Предметом Договору є проведення позивачем робіт, пов'язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ) згідно з виданими дозволами, а також виявлення та усунення дії джерел радіозавад роботі РЕЗ відповідача.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 19 Закону України «Про радіочастотний ресурс України» радіочастотний моніторинг здійснюється з метою захисту присвоєнь радіочастот, визначення наявного для використання радіочастотного ресурсу України, ефективності використання розподілених смуг радіочастот та розроблення науково обґрунтованих рекомендацій для прийняття відповідних рішень щодо підвищення ефективності використання та задоволення потреб користувачів радіочастотного ресурсу України. Радіочастотний моніторинг у смугах радіочастот загального та спеціального користування здійснюється за рахунок користувачів радіочастотного ресурсу.

Відповідно до Положення про радіочастотний моніторинг у смугах радіочастот загального користування, затвердженого рішенням Національної комісії з питань регулювання зв'язку України (НКРЗ) від 16.07.2009 №1599 (надалі - Положення), радіочастотний моніторинг у смугах радіочастот загального користування здійснюється за рахунок користувачів РЧР (пункт 1.6. Положення).

Пунктом 1.7. Положення визначено, що вартість робіт з радіочастотного моніторингу у смугах радіочастот загального користування та порядок їх оплати визначаються тарифами на роботи (послуги) Державного підприємства «Український державний центр радіочастот», пов'язані з користуванням радіочастотним ресурсом України та виділенням номерного ресурсу, затвердженими рішенням НКРЗ від 11.12.2008 №1256.

Згідно з п. 1.8. Положення оплата робіт, пов'язаних з радіочастотним моніторингом, здійснюється користувачами радіочастотного ресурсу щомісячно на підставі договору з УДЦР відповідно до законодавства.

Пункт 1.9. Положення передбачає, що кожний користувач РЧР укладає з УДЦР договір про проведення радіочастотного моніторингу у смугах радіочастот загального користування.

Згідно з п. 3.2. Договору виконання робіт підтверджується відповідними актами виконаних робіт підписаними обома сторонами.

За умовами п. 3.3. Договору виконавець після закінчення проведення робіт оформлює рахунки за виконані роботи та разом з актами виконаних робіт надсилає на адресу замовника до кінця місяця, протягом якого виконувались роботи.

Відповідно до п. 3.4. Договору розрахунки між виконавцем і замовником за роботи, пов'язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням ЕМС РЕЗ проводяться шляхом перерахування суми, що вказана в платіжному документі, на розрахунковий рахунок виконавця, не пізніше 25 числа місяця наступного за місяцем, у якому був виставлений (оформлений) рахунок.

З матеріалів справи та пояснень позивача вбачається, що відповідно до умов Договору ДП «Український державний центр радіочастот» свої зобов'язання виконав своєчасно та в повному обсязі, пред'явивши їх до приймання замовником - ТОВ «Москіто Мобайл».

У відповідності до умов пункту 3.3. Договору позивач оформив рахунки за проведені роботи за період з 01.11.2017 по 30.04.2018 на загальну суму 10769,76 грн та надіслав рекомендованою кореспонденцією на адресу відповідача відповідні рахунки: №17173 від 27.11.2017 на суму 1794,96 грн (за листопад 2017 року); №18642 від 26.12.2017 на суму 1794,96 грн (за грудень 2017 року); №1253 від 25.01.2018 на суму 1794,96 грн (за січень 2018 року); №2305 від 21.02.2018 на суму 1794,96 грн (за лютий 2018 року); №3717 від 23.03.2018 на суму 1794,96 грн (за березень 2018 року); №5431 від 24.04.2018 на суму 1794,96 грн (за квітень 2018 року), разом з актами виконаних робіт за вказаний період надіслав на адресу відповідача, що підтверджується відповідними доказами відправлення (наявні в матеріалах справи).

Виконання позивачем робіт за Договором за період з 01.11.2017 по 30.04.2018 підтверджуються актами виконаних робіт (копії додаються): №17-17173 від 30.11.2017 на суму 1794,96 грн; (за листопад 2017 року); №17-18642 від 29.12.2017 на суму 1794,96 грн (за грудень 2017 року); №18-1253 від 31.01.2018 на суму 1794,96 грн (за січень 2018 року); №18-2305 від 28.02.2018 на суму 1794,96 грн (за лютий 2018 року); №18-3717 від 30.03.2018 на суму 1794,96 грн (за березень 2018 року); №18-5431 від 27.04.2018 на суму 1794,96 грн (за квітень 2017 року). При цьому позивач зауважив, що акти за період з січня 2018 року по квітень 2018 року не були підписані відповідачем.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Згідно з частиною 1 статті 889 Цивільного кодексу України за договором підряду замовник зобов'язаний сплатити підряднику встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

За приписами частини першої статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акту про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акту визнані судом обґрунтованими.

Отже, відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акту виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акту.

У свою чергу, обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акту виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Якщо замовник в порушення вимог статей 853, 882 Цивільного кодексу України безпідставно відмовився від прийняття робіт, своєчасно не заявивши про їх недоліки (за наявності таких), отже, він не звільняється від обов'язку оплатити роботи, виконані за договором підряду (аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 11.05.2012 № 21/5005/14068/2011).

Позивач зазначив, що зауважень, недоліків у виконаних роботах по актах за період з січня 2018 року по квітень 2018 року відповідач не висував. Зазначені доводи позивача відповідачем не спростовані.

Відтак, як випливає з положень 3.3.2 Договору за відсутності вмотивованої відмови відповідача від підписання актів виконаних робіт, такі акти вважаються підписаними, а роботи - прийнятими та такими, що підлягають оплаті.

Однак, як свідчать матеріали справи, в порушення умов Договору оплата за актами про виконання робіт за період з листопада 2017 року по квітень 2018 року на загальну суму 10769,76 грн відповідачем здійснена не була.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач виконав належним чином свої зобов'язання за договором на роботи, пов'язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів №3882/210м-14 від 22.09.2014, тоді як відповідач свої зобов'язання щодо оплати робіт за даним договором не виконав належним чином.

Відповідач у жодних належних доказів обґрунтованих заперечень та належних доказів на спростування обставин, викладених позивачем у позовній заяві, суду не надав.

За таких обставин, позов Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Москіто Мобайл» в частині стягнення 10769,76 грн основного боргу за договором на роботи, пов'язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів №3882/210м-14 від 22.09.2014 підлягає задоволенню.

Також позивач просив суд стягнути з відповідача 185,60 грн пені у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань щодо оплати за договором на роботи, пов'язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів №3882/210м-14 від 22.09.2014.

Частиною першою статті 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною третьою цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного або неналежно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 4.2. Договору сторони погодили, що за порушення грошових зобов'язань замовник сплачує виконавцю суму простроченого платежу з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який нараховується пеня за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 4.3. Договору пеня нараховується на суму простроченого платежу, починаючи з 26 числа місяця наступного за місяцем, у якому був виставлений (оформлений) рахунок до повної сплати замовником суми боргу, але не більше ніж за 180 (сто вісімдесят) календарних днів з моменту, коли зобов'язання мало бути виконане.

В силу положень статей 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пункт 6 статті 232 Господарського кодексу України визначає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, наявні передбачені законом та Договором підстави для стягнення з відповідача пені. За розрахунком позивача, який перевірено судом, за прострочення виконання відповідачем зобов'язання з оплати за договором на роботи, пов'язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів №3882/210м-14 від 22.09.2014 стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня у розмірі 185,60 грн.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1762,00 грн. на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України

Керуючись ст. ст. 73, 129, 236 - 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Москіто Мобайл» (01054, м. Київ, вул. Гончара/Гоголівська, будинок 76/2А, ідентифікаційний код 38824876) на користь Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» (03179, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 151, ідентифікаційний код 01181765) 10769 (десять тисяч сімсот шістдесят дев'ять) грн 76 коп основного боргу, 185 (сто вісімдесят п'ять) грн 60 коп пені та 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн 00 коп витрат на сплату судового збору.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено:16.07.2018.

Суддя Ю.М. Смирнова