РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.07.2018Справа № 910/5463/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Автомобіль»

до Житлово-будівельного кооперативу «Поліграфіст»

про стягнення 43.830,01 грн.

Представники сторін: не викликались

Суть спору :

02.05.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Житлово-будівельного кооперативу «Автомобіль» про стягнення з Житлово-будівельного кооперативу «Поліграфіст» 43.830,01 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до договору № 8373006 від 01.05.2001 укладеного з ПАТ «Київенерго», позивач є постачальником теплової енергії в гарячій воді на опалення будинку за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 3, в тому числі і відповідачу, а з березня 2016 року позивачем укладено прямі договори з ПАТ АК «Київводоканал» на постачання холодної води і водовідведення та з ПАТ «Київенерго» на постачання електричної енергії. Відповідно до умов договору № 2 від 01.02.2017, укладеного між позивачем та відповідачем, останній зобов'язується сплачувати за спожиту теплову енергію у вигляді опалення. На виконання своїх зобов'язань за період лютий-квітень 2017 року, відповідач мав сплатити позивачу 146.980,95 грн., проте було перераховано лише 105.000,00 грн. У в'язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача 43.830,01 грн., з яких 41.980,95 грн. сума основної заборгованості, інфляційні втрати у розмірі 1.491,39 грн. та 357,67 грн. - 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.05.2018 відкрито провадження у справі № 910/5463/18 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Даною ухвалою суду зобов'язано відповідача протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 03.05.2018 було направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 912 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 04201, м. Київ, вул. Полярна, 3, яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням відповідача.

Відповідач ухвалу суду від 03.05.2018, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 17.05.2018, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення за № 541, а отже відповідач мав подати відзив до 01.06.2018 включно.

31.05.2018 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує посилаючись на те, що відповідно до предмету договору відповідач не повинен сплачувати грошові кошти за теплову енергію, а повинен сплатити за спожиту теплову енергію у вигляді опалення за формулою. Згідно розпорядження Оболонської РДА № 791 від 27.12.2017 в грудні 2017 року ЖБК «Автомобіль» отримав від держави кошти за теплову енергію в розмірі 228.221,09 грн. Частка ЖБК «Поліграфіст» з цих коштів складає 82.091,88 грн. (підтверджується тристороннім актом між кооперативами ЖБК «Автомобіль», ЖБК «Поліграфіст» та ЖБК «Економіст 72»). З вказаних коштів позивач платіжним дорученням № 173 від 28.12.2017 заплатив 188.067,94 грн. ПАТ «Київенерго» за теплову енергію згідно договору № 8373006 від 01.05.2001 на постачання теплової енергії та гарячої води, який був укладений між ПАТ «Київенерго» та ЖБК «Автомобіль». ЖБК «Поліграфіст» прямого договору на постачання теплової енергії від ПАТ «Київенерго» не має і не мав. Отже заборгованості з боку ЖБК «Поліграфіст» перед ЖБК «Автомобіль» не існує. Відповідач не має договору із ПАТ «Київенерго», а тому посилання позивача на облікові картки, що їх надсилає ПАТ «Київенерго» є неправомірним. Тобто позивач не може належним чином підтвердити дійсну спожиту відповідачем кількість гігакалорій і як наслідок не може підтвердити грошову суму, яку відповідач начебто винен позивачу. також зазначає, що позивач не має відповідної ліцензії на постачання теплової енергії.

Позивачем 06.06.2018 до відділу діловодства суду подано відповідь на відзив, відповідно до якої вважає, що з огляду на наявність між сторонами укладеного договору доводи відповідача про відсутність у нього обов'язку сплачувати грошові кошти за спожиту теплову енергію є безпідставні. Вважає, що тристоронній акт не може вважатись належним доказом виконання відповідачем зобов'язань за договором № 2 від 01.02.2017, оскільки охоплюють період споживання теплової енергії, що не є предметом цього судового розгляду, а частка ЖБК «Поліграфіст» 82.091,88 грн. врахована під час виконання мирової угоди, яка була затверджена Господарським судом міста Києва у справі № 910/19181/16 та зменшено зобов'язання відповідача за попередні періоди. ЖБК «Автомобіль» щомісячно отримує від ПАТ «Київенерго» облікові картки, в яких зазначається обсяг спожитої теплової енергії в Гкал., тариф на теплову енергію та загальну суму до сплати, а тому є належним доказом про обсяг і суму спожитої по буд. 3 вул. Полярної в м. Києві теплоенергії, частка ЖБК «Поліграфіст» в якій визначається в порядку, передбаченому договором № 2 від 01.02.2017. ЖБК «Автомобіль» надало ЖБК «Поліграфіст» рахунок-фактуру № 9 від 10.03.2017 на суму 124.296,68 грн., рахунок-фактуру № 10 від 20.04.2017 на суму 90.787,89 грн. та рахунок-фактуру № 15 від 18.05.2017 на суму 1.054,70 грн., які отримав голова правління ЖБК «Поліграфіст» Кісельов П.П. 16.03.2017, 20.04.2017 та 18.05.2017, а тому вони мали бути оплачені 23.03.2017, 27.04.2017 та 25.05.2017.

Позивачем 06.06.2018 до відділу діловодства суду подано клопотання про долучення до матеріалів справи опису вкладення у цінний лист про відправлення відповіді на відзив позивачу.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи житловий будинок по вул. Полярній, 3 у м. Києві складається з 3 (трьох) секцій (парадних), кожна секція з яких є окремим житлово-будівельним кооперативом, а саме І - ЖБК «Поліграфіст», ІІ - ЖБК «Економіст-72» та ІІІ - ЖБК «Автомобіль».

01.05.2001 між Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» (енергопостачальна організація) та Житлово-будівельним кооперативом «Автомобіль» (споживач) укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді № 8373006 предметом якого є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії у гарячій воді, до житлового будинку по вул. Полярній, 3 у м. Києві.

Для забезпечення опалення приміщень, що відносяться до ЖБК «Поліграфіст» 01.02.2017 між Житлово-будівельним кооперативом «Автомобіль» та Житлово-будівельним кооперативом «Поліграфіст» укладено договір № 2, предметом якого є постачання та розрахунок за спожиту теплову енергію згідно цього договору (далі - договір № 2).

Згідно з п. 2.1 договору № 2 позивач зобов'язується надати (постачати) теплову енергію у вигляді опалення, а відповідач зобов'язується сплатити за спожиту теплову енергію у вигляді опалення за формулою наведеною в договорі.

Спір виник в зв'язку з тим, що відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань за договором № 2 оплату спожитої теплової енергії повністю не здійснив, в зв'язку з чим виникла заборгованість сумі 41.980,95 грн. та за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання нараховані інфляційні втрати в сумі 1.491,39 грн. та 3% річних в сумі 357,67 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 4.1 договору він набирає чинності з моменту його підписання і діє до 01.05.2017.

Згідно формули наведеної в п. 2.1 договорі вартість спожитої відповідачем теплової енергії розраховується як результат ділення спожитої на протязі місяця теплової енергії всім будинком згідно рахунку «Київенерго» на всю опалювальну площу будинку та помноженої на опалювальну площу ЖБК «Поліграфіст».

Загальна площа будинку становить 17060 кв. м., яка складається з: 5629 кв. м. опалювальна площа ЖБК «Автомобіль», 5700 кв. м. опалювальна площа ЖБК «Економіст 72», 5638 кв. м. опалювальна площа ЖБК «Поліграфіст», 93 кв. м. опалювальна площа орендаря ТОВ «Трикон-сервіс».

ПАТ «Київенерго» виставлено позивачу наступні рахунки:

за лютий 2017 року на суму 376.108,79 грн.,

за березень 2017 року на суму 274.714,70 грн.

за квітень 2017 року на суму 3.191,41 грн.

В свою чергу позивач здійснивши розрахунок у відповідності до наведеної в договорі формули виставив відповідачу наступні рахунки:

№ 9 від 10.03.2017 (за надані послуги за лютий 2017 року) на суму 124.296,68 грн. (376.108,79 грн. : 17060 кв. м. х 5638 кв. м. = 124.296,68 грн.), отриманий відповідачем 16.03.2017;

№ 10 від 20.04.2017 (за послуги за березень 2017 року) на суму 90.787,89 грн. (274.714,70 грн. : 17060 кв. м. х 5638 кв. м. = 90.787,89 грн.), отриманий відповідачем 20.04.2017;

№ 15 від 18.05.2017 (за послуги за квітень 2017 року) на суму 1.054,70 грн. (3.191,41 грн. : 17060 кв. м. х 5638 кв. м. = 1.054,70 грн.), отриманий відповідачем 18.05.2017.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Умовами договору не визначено строк здійснення оплати за спожиту теплову енергію, у зв'язку з чим позивач вважає, що відповідач мав здійснювати оплату наданих послуг протягом 7 (семи) днів з моменту вручення рахунків-фактур, що узгоджується зі ст. 530 Цивільного кодексу України.

Отже, відповідач мав здійснити оплату вказаних вище рахунків таким чином:

№ 9 від 10.03.2017 в строк до 23.03.2017 включно,

№ 10 від 20.04.2017 в строк до 27.04.2017 включно,

№ 15 від 18.05.2017 в строк до 25.05.2017 включно.

З місцевого бюджету на рахунок ПАТ «Київенерго» були перераховані кошти на відшкодування спожитої пільговими категоріями населення, мешканцями ЖБК «Поліграфіст» (ветерани війни та праці, постраждалі внаслідок Чорнобильської катастрофи, особи, яким призначена субсидія) теплової енергій на опалення, а саме: в лютому 2017 року в сумі 53.866,21 грн., в березні 2017 року в сумі 57.584,28 грн. та в квітні 2017 року в сумі 4.360,88 грн.

Отже, загальний борг ЖБК «Автомобіль» перед ПАТ «Київенерго» зменшувався на вищезазначені суми, а тому ЖБК «Поліграфіст» мав сплатити за опалення ЖБК «Автомобіль»: за лютий 2017 року - 70.430,47 грн., за березень 2017 року - 33.203,61 грн., а за квітень 2017 року за рахунок наданих субсидій, виникло від'ємне значення боргу - 3.306,18 грн.

В липні 2017 року ЖБК «Поліграфіст» надало ЖБК «Автомобіль» копію акту звірок розрахунків по наданих населенню субсидіях на житлово-комунальні послуги між ЖБК «Поліграфіст» та розпорядником коштів місцевого бюджету за надані послуги Управлінням праці та соціального захисту населення Оболонської РДА станом на 01.07.2017, за яким розмір раніше призначених субсидій мешканцям ЖБК «Поліграфіст» на здешевлення вартості тепла від АК «Київенерго», на суму яких зменшувалась заборгованість відповідача перед позивачем в лютому-квітні 2017 року, був перерахований і зменшений на 46.653,05 грн., а тому автоматично на цю суму збільшилась заборгованість ЖБК «Автомобіль» перед ПАТ «Київенерго» та відповідно заборгованість ЖБК «Поліграфіст» перед ЖБК «Автомобіль».

Таким чином, ЖБК «Поліграфіст» мав сплатити ЖБК «Автомобіль» за спожиту теплову енергію на опалення в лютому-квітні 2017 року відповідно до договором № 2 суму 146.980,95 грн.

Матеріали справи свідчать, що в період лютий - квітень 2017 року відповідач здійснив наступні перерахування коштів за договором № 2 позивачу:

платіжним дорученням № 64 від 30.03.2017 на суму 50.000,00 грн. за спожиту теплову енергію в лютому 2017 року,

платіжним дорученням № 84 від 26.04.2017 на суму 30.000,00 грн. за спожиту теплову енергію в березні 2017 року,

платіжним дорученням № 236 від 23.10.2017 на суму 25.000,00 грн. за спожиту теплову енергію в березні 2017 року, що разом становить 105.000,00 грн.

Посилання відповідача на те, що існує переплата в сумі 40.110,93 грн., у зв'язку з тим, що відповідно до розпорядження Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації ЖБК «Автомобіль» отримав від держави кошти за теплову енергію в розмірі 228.221,09 грн., з яких частка ЖБК «Поліграфіст» становить 82.091,88 грн. не приймаються судом до уваги, оскільки як вбачається з матеріалів справи кошти в сумі 82.091,88 грн. були зараховані згідно акту звіряння взаємних розрахунків (підписаного та скріпленого печатками позивача і відповідача) позивачем в рахунок погашення боргу ЖБК «Поліграфіст» при виконанні мирової угоди укладеної між сторонами та затвердженої Господарським судом міста Києва у справі № 910/19181/16.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Матеріали справи свідчать, що відповідач не виконав зобов'язання по сплаті спожитих послуг в повному обсязі, в результаті чого виникла заборгованість перед позивачем, яка становить 41.980,95 грн.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 41.980,95 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач, в порушення умов договору, у визначені строки оплату за спожиті послуги не провів, а отже є таким, що прострочив виконання зобов'язання.

В зв'язку з тим, що відповідач припустився прострочення по сплаті спожитих послуг, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача 1.491,39 грн. інфляційних втрат та 357,67 грн. - 3% річних.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Умовами договору не визначено інший розмір процентів.

Суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача 1.491,39 грн. інфляційних втрат та 357,67 грн. - 3% річних (за обґрунтованими розрахунками позивача).

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Посилання відповідача на те, що позивач не має ліцензії яка вимагається для постачальників теплової енергії не приймаються судом до уваги, оскільки позивач не є теплопостачальною організацією та укладений між сторонами договір не є договором постачання теплової енергії, а фактично є договором про відшкодування спожитих послуг.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Житлово-будівельного кооперативу «Автомобіль» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати позивача по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу «Поліграфіст» (04201, м. Київ, вул. Полярна, 3, ) на користь Житлово-будівельного кооперативу «Автомобіль» (04201, м. Київ, вул. Полярна, 3, ) 41.980 (сорок одна тисяча дев'ятсот вісімдесят) грн. 95 коп. основного боргу, 1.491 (одна тисяча чотириста дев'яносто одна) грн. 39 коп. інфляційних втрат, 357 (триста п'ятдесят сім) грн. 67 коп. - 3% річних, 1.762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

СуддяВ.В.Сівакова