ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" липня 2018 р. Справа № 924/360/18

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Димбовського В.В., за участю секретаря судового засідання Устінової А.П., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельна компанія "Полімерцентр", м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Кобулетурі-Україна", с. Розсоша, Хмельницький район

про стягнення 16223,71 грн. основного боргу, 811,16 грн. штрафу, 1441,90 грн. пені, 2155,75 грн. 50% відсотків річних, 454,26 грн. інфляційних втрат

Представники сторін: не з'явились

Процесуальні дії по справі.

16.05.2018р. до суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельна компанія "Полімерцентр", м. Київ до товариства з обмеженою відповідальністю "Кобулетурі-Україна", с. Розсоша, Хмельницький район про стягнення 16223,71 грн. основного боргу, 811,16 грн. штрафу, 1057,87 грн. пені, 2155,75 грн. 50% відсотків річних, 454,26 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена позовна заява передана для розгляду судді Димбовському В.В.

21.05.2018р. ухвалою господарського суду відкрито провадження у справі № 924/360/18 в порядку розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання на 18.06.2018р.

18.06.2018р. судом оголошено перерву до 02.07.2018р. 02.07.2018р. ухвалою господарського суду судове засідання призначено на 19 липня 2018 року.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позивач звернувся із позовом до суду про стягнення з відповідача 16223,71 грн. основного боргу, 811,16 грн. штрафу, 1057,87 грн. пені, 2155,75 грн. 50% відсотків річних, 454,26 грн. інфляційних втрат (із врахуванням письмових пояснень від 18.06.2018р.).

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 16 лютого 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо - торгівельна компанія "ПОЛІМЕРЦЕНТР" та Товариством з обмеженою відповідальністю "КОБУЛЕТУРІ - УКРАЇНА" було укладено Договір №02161, відповідно до умов якого 30 січня 2018р. за видатковою накладною № РН- 0000369 Позивачем було поставлено на адресу Відповідача плівку поліетиленову 3 сл. 0,0811 Кобулетурі Молоко 2,6% 900 г. на загальну суму 30096,00 грн.

Наголошує на тому, що у випадку, якщо кількість прийнятої Покупцем продукції перевищує кількість оплаченої або відвантажена неоплачена продукція, то Покупець зобов'язаний сплатити повну вартість всієї отриманої за накладною продукції в строк 3 банківських днів із дати прийняття продукції, тобто включно до 03 лютого 2018р. Після часткової оплати, станом на момент звернення до Суду з цим позовом розмір простроченої заборгованості Відповідача за отриману продукцію складає 16223,71 грн.

Разом з тим, позивачем за невиконання зобовязання нараховано відповідачу 811,16 грн. штрафу, 1057,87 грн. пені, 2155,75 грн. 50% відсотків річних, 454,26 грн. інфляційних втрат відповідно до умов договору.

Представник позивача у судове засідання не зявився, причин неявки суд не повідомив.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, відзиву на позов не подав, причин неявки та неподання доказів не повідомив. Ухвали суду по даній справі надіслані на його адресу.

Згідно ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Положеннями ст. 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення. З наведеного, відповідач є такий, що належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, проте, відзиву на позов не подав та причин неявки та неподання відзиву не повідомив.

Ст. 202 ГПК України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Згідно ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття.

При цьому, згідно з ст. ст. 42,46 Господарського процесуального кодексу України участь сторони у судовому засіданні є її правом. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Судом також враховано, що розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010р., "Смірнова проти України" від 08.11.2005р., "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006р., "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004р.)

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Враховуючи вищевикладене, розумність строків розгляду судового спору, суд приходить до висновку про розгляд справи без участі відповідача та за наявними в матеріалах справи доказами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

16.02.2016р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельна компанія "Полімерцентр" (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Кобулетурі-Україна" (покупцем) укладено договір № 02161, відповідно до розділу 1 якого Постачальник зобов'язується передати, а Покупець прийняти і сплатити продукцію найменування, кількість і вартість якої вказується в Специфікаціях № 1,2,3 і т.д., що є невід'ємною частиною Договору. Умови поставки продукції: EXW (склад Постачальника м.Київ) відповідно до вимог Міжнародних правил тлумачення термінів "ІНКОТЕРМС-2010". Замовлення на виготовлення продукції приймається після: письмового (чи факсимільного) узгодження обома сторонами Специфікації до Договору (р.3 договору). Ціна на продукцію вказується у Специфікації. Ціна на продукцію може бути збільшена Постачальником за узгодженням Покупцеві відстрочення платежу, умови якої вказуються у Специфікації. Умови оплати - передплата, якщо інше не передбачено у Специфікації. Якщо кількість відпущеної продукції перевищує кількість оплаченої чи відвантажена неоплачена продукція, то Покупець зобов'язаний сплатити вартість всієї отриманої за накладною партії продукції на протязі 3 (Три) банківських днів з дати одержання продукції (р. 4 договору).

За порушення термінів оплати, погоджених Сторонами в Договорі і додатках до нього, понад 10 днів, Покупець сплачує Постачальнику штраф у розмірі 5% від суми заборгованості. За несвоєчасну оплату отриманої продукції Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період прострочення, від суми боргу за кожний день прострочення платежу. У випадку відсутності продукції на складі на дату її одержання, за вимогою Покупця, Постачальник зобов'язується повернути отримані їм кошти протягом трьох банківських днів з моменту одержання такої вимоги від Покупця. За прострочення повернення коштів Постачальник сплачує Покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період прострочення, від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу.

За прострочення постачання продукції на термін понад 10 днів. Постачальник сплачує Покупцю штраф у розмірі 5% від вартості недопоставленої продукції. У випадку несвоєчасного виконання передбачених даним Договором грошових зобов'язань, винна ОСОБА_1 сплачує потерпілій ОСОБА_1 за час прострочення 50% річних від простроченої суми. У випадку кількаразового порушення однієї із Сторін істотних умов Договору (асортимент, кількість, якість, ціна, умови постачання й оплати продукції), інша ОСОБА_1 має право розірвати Договір, попередньо за 10 (Десять) днів повідомивши про це в письмовій формі свого контрагента за договором із вказівкою конкретних причин розірвання (р. 5 договору). Договір підписаний сторонами та скріплений їхніми печатками.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельна компанія "Полімерцентр" відповідно до видаткової накладної № РН- 0000369 поставлено товариству з обмеженою відповідальністю "Кобулетурі-Україна" плівку 3 сл. Кобулетурі Молоко 2,6% 900 г. на загальну суму 30096,00 грн.

Відповідачем частково оплачено поставлений товар в сумі 14836 грн. (відповідно до наданого у матеріали справ акту за оборотний період на 08.05.2018р.). При цьому, товар на суму 15260грн. відповідачем не оплачено.

Таким чином, оскільки відповідачем не виконано свої зобов'язання по оплаті товару за договором №02161 від 16.02.2016р., позивач звернувся з даним позовом до суду.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

У відповідності до ст. 11 та ст. 509 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення, цивільних прав та обов'язків сторін є укладення між ними договору. В силу зобов'язання боржник зобов'язаний вчинити на користь кредитора певну дію, в тому числі сплатити борг, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, тобто сплати боргу.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно зі ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Пунктом 3 ст. 3, ст. 627 Цивільного кодексу України закріплено принцип свободи договору, який передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За статтею 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи договором від 16.02.2016р. сторони погодили, що Постачальник зобов'язується передати, а Покупець прийняти і сплатити продукцію найменування, кількість і вартість якої вказується в Специфікаціях. Ціна на продукцію вказується у Специфікації. Умови оплати - передплата, якщо інше не передбачено у Специфікації. Якщо кількість відпущеної продукції перевищує кількість оплаченої чи відвантажена неоплачена продукція, то Покупець зобов'язаний сплатити вартість всієї отриманої за накладною партії продукції на протязі 3 (Три) банківських днів з дати одержання продукції (р. 4 договору).

Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельна компанія "Полімерцентр" відповідно до видаткової накладної № РН- 0000369 поставлено на товариству з обмеженою відповідальністю "Кобулетурі-Україна" плівку 3 сл. Кобулетурі Молоко 2,6% 900 г. на загальну суму 30096,00 грн.

Відповідачем частково оплачено поставлений товар в сумі 14836 грн. (відповідно до наданого у матеріали справи акту за оборотний період на 08.05.2018р.). При цьому, товар на суму 15260грн. відповідачем не оплачено.

Відповідно до ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

У відповідності до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язанням є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Таким чином, враховуючи вищезазначене та беручи до уваги те, що позивачем здійснено часткову оплату згідно видаткової накладної від 30.01.2018р. в сумі 14836 грн., тому позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 15260 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому позивачем також заявлено до стягнення 963,71 грн. основного боргу. Судом враховується, що відповідно до акту позивача за оборотний період на 08.05.2018р. заборгованість в сумі 963,71 грн. виникла до поставки товару згідно видаткової накладної від 30.01.2018р. та обліковується станом на 01.01.2018р.

Предметом даного позову є стягнення заборгованості саме за договором № 02161 від 16.02.2016р. на підставі видаткової накладної № РН- 0000369, а підставою даного позову, на думку позивача, є наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує стягнення такої заборгованості. Доказів поставки товару позивачем відповідачу на суму 963,71 грн. саме за договором № 02161 від 16.02.2016р. на підставі видаткової накладної № РН- 0000369 позивачем також не надано. Зважаючи на викладене у позові в частині стягнення 963,71 грн. основного боргу належить відмовити.

Позивач також просить стягнути з відповідача 1441,90 грн. пені за період з 03.02.2018р. по 11.05.2018р. (97 днів) та 811,16 грн. штрафу (у зв'язку із простроченням оплати поставленого товару понад 10 днів).

Згідно зі ст. 230 ГК України передбачено обовязок учасника господарських відносин сплатити неустойку, штраф, пеню у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 3 ст. 549 ЦК України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання зобовязання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Згідно ст. 3 зазначеного Закону розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Розділом 5 договору сторони передбачили, що за порушення термінів оплати, погоджених Сторонами в Договорі і додатках до нього, понад 10 днів, Покупець сплачує Постачальнику штраф у розмірі 5% від суми заборгованості. За несвоєчасну оплату отриманої продукції Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період прострочення, від суми боргу за кожний день прострочення платежу.

Таким чином, позивачем в межах можливих нарахувань заявлено до стягнення 811,16 грн. штрафу, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Судом в системі "Законодавство" проведено перерахунок заявленої позивачем пені, відповідно до якого правомірною до стягнення буде сума пені в розмірі 1357,09 грн. за період з 03.02.2018р. по 11.05.2018р. на суму 15260 грн. Таким чином, у стягненні 84,81 грн. пені суд відмовляє.

Враховуючи вказані законодавчі положення, неустойка (штраф та пеня) є договірними способами забезпечення зобовязання, а тому наявність у договорі у розділі 5 положення, що передбачає застосування пені та штрафу є підставою для задоволення позову в частині одночасного стягнення штрафу та пені.

Стягуючи штраф та пеню, судом враховується аналогічна позиція Вищого господарського суду України, викладена в п. 4 оглядового листа ВГС України від 29 квітня 2013 року № 01 06/767/2013, де вказано, що право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною четвертою статті 231 ГК України.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов'язань передбачено частиною другою статті 231 ГК України.

Таким чином, чинне законодавство допускає можливість одночасного стягнення з учасника господарських відносин, що порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені, які не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності (див. постанову Верховного Суду України від 27.04.2012 та постанову Вищого господарського суду України від 12.06.2012 у справі № 06/5026/1052/2011).

Частиною 2 ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розділом 5 договору передбачено, що у випадку несвоєчасного виконання передбачених даним Договором грошових зобов'язань, винна ОСОБА_1 сплачує потерпілій ОСОБА_1 за час прострочення 50% річних від простроченої суми.

Так, позивачем заявлено до стягнення 50% річних в сумі 2155,75 грн. за період з 03.02.2018р. по 11.05.2018р. за 97 днів на суму 16223,71 грн.

Суд, здійснивши перевірку поданого позивачем розрахунку 50% річних в системі "Законодавство" та враховуючи р. 5 договору, дійшов до висновку, що правомірною до стягнення буде сума у розмірі 2027,70 грн. грн. 50% річних за період з 03.02.2018р. по 11.05.2018р. за 97 днів на суму 15260 грн. В стягненні 128,05 грн. 50% річних слід відмовити.

Також позивачем заявлено до стягнення 454,26 грн. витрат від інфляції за період лютий 2018р. - квітень 2018р.

Під час перерахунку втрат від інфляції судом враховуються положення п.3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань". Так, згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. Тому, зважаючи на вищевикладене та враховуючи наданий у матеріали справи акту позивача за оборотний період на 08.05.2018р. (з якого вбачається, що заборгованість в сумі 963,71 грн. виникла до поставки товару згідно видаткової накладної від 30.01.2018р. та обліковується станом на 01.01.2018р., відповідно не входить до предмету доказування у даній справі) правомірним є стягнення з відповідача 291,28 грн. витрат від інфляції за період з березень 2018р. - квітень 2018р. на суму 15260 грн., в частині стягнення 162,98 грн. інфляційних належить відмовити.

За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача 15260 грн. основного боргу, 811,16 грн. штрафу, 1357,09 грн. пені, 2027,70 грн. 50% відсотків річних, 291,28 грн. інфляційних втрат.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельна компанія "Полімерцентр" до товариства з обмеженою відповідальністю "Кобулетурі-Україна" про стягнення 16223,71 грн. основного боргу, 811,16 грн. штрафу, 1441,90 грн. пені, 2155,75 грн. 50% відсотків річних, 454,26 грн. інфляційних втрат задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Кобулетурі-Україна" (Хмельницька область, Хмельницький район, с. Розсоша, автодорога Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знамянка (км 38+500-39+800, код 39741984) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельна компанія "Полімерцентр" (м. Київ, Печерський район, вул. Кіквідзе, 18А, код 21640229) 15260 грн. (п'ятнадцять тисяч двісті шістдесят гривень 00 коп.) основного боргу, 811,16 грн. (вісімсот одинадцять гривень 16 коп.) штрафу, 1357,09 грн. (одну тисячу триста пятдесят сім гривень 09 коп.) пені, 2027,70 грн. (дві тисячі двадцять сім гривень 70 коп.) 50% відсотків річних, 291,28 грн. (двісті девяносто одну гривню 28 коп.) інфляційних втрат, 1650,07 грн. (одну тисячу шістсот п'ятдесят гривень 07 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

В задоволенні 963,71 грн. основного боргу, 162,98 грн. інфляційних втрат , 84,81 грн. пені, 128,05 грн. річних відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Рівненського апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19.07.2018р.

Суддя В.В. Димбовський

Віддруковано 4 примірника:

1 - до справи, 2, 3 - позивачу (01103, м. Київ, Печерський район, вул. Кіквідзе, 18А; 04080, м. Київ, вул. Тульчинська, 6), 4 - відповідачу (31362, Хмельницька область, Хмельницький район, с. Розсоша, автодорога Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знамянка (км 38+500-39+800).

Всім рекомендованим з повідомленням.