РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.07.2018Справа № 910/21811/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр експертно-правових досліджень"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Айпакс-Україна"

про стягнення 787 467,37 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Холодна Н.С.

Представники сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - Самаріна Г.В., за довіреністю; Рожина О.Г., за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр експертно-правових досліджень" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Айпакс-Україна" про стягнення 787 467,37 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем було порушено виконання грошового зобов'язання за договором про надання юридичних, бухгалтерських послуг та послуг з періодичного аналізу фінансово-господарської діяльності від 27.12.2016 та за договором доручення від 27.12.2016, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2017 порушено провадження у справі №910/21811/17.

Через відділ діловодства суду 26.01.2018 відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти позову заперечив з тих підстав, що з дати укладення договору (27.12.2016) про надання юридичних, бухгалтерських послуг та послуг з періодичного аналізу фінансово-господарської діяльності відповідач (замовник) не надавав позивачу (виконавцю) жодного доручення та не отримував жодних послуг від позивача. Позивач не отримував від відповідача жодних актів приймання-передачі наданих послуг та виставлених рахунків за надані послуги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2018 ухвалено здійснювати розгляд справи №910/21811/17 у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 06.03.2018.

14.02.2018 через відділ діловодства суду відповідачем також подано відзив на позовну заяву, який є аналогічним відзиву, поданому 26.01.2018.

02.03.2018 через відділ діловодства суду позивачем подана відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що основне доручення відповідача - вихід зі складу учасників ТОВ «Айпакс України» ОСОБА_3 та заміна директора ОСОБА_4 на ОСОБА_5, яке було надано усно позивачу, виконано позивачем належним чином. Окрім того, на підтвердження надання послуг, позивач послався на те, що в матеріалах справи наявний експертний висновок фінансово-господарської діяльності останнього за період з 2012 - 2017 років. Також, позивач вказав, що 23.03.2017 на адресу відповідача акт приймання-передачі послуг від 03.03.2017 був направлений поштою, а відтак вказаний акт отриманий відповідачем, який в свою чергу не надав письмових заперечень до вказаного акту, а відтак виходячи з умов п. 4.4 Договору від 27.12.2017, послуги вважаються наданими.

05.03.2018 через відділ діловодства суду позивачем подано клопотання про виклик свідків для подачі відповідних пояснень, а саме просив викликати на допит - ОСОБА_6, який зареєстрований в АДРЕСА_1: НОМЕР_1, виданий Тернопільським MB УМВС України в Тернопільській області 12 квітня 2008 року (який також є громадянином США. НОМЕР_2, виданий Державним департаментом США): ідентифікаційний код НОМЕР_3; ОСОБА_3, який зареєстрований в АДРЕСА_2 НОМЕР_4, виданий Броварським РУ ГУ MBС України в Київській області 17 грудня 1996 року; ідентифікаційний код НОМЕР_5; ОСОБА_4, який зареєстрований в АДРЕСА_3; НОМЕР_6, виданий Святошинським. РУ ГУ МВС України в місті Києві 02 вересня 2010 року; Ідентифікаційний код НОМЕР_7.

Подане клопотання мотивовано тим, що відзив та позиція представника відповідача суперечить іншим доказам або викликають сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 87 ГПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб. На підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків.

Суд розглянувши подане позивачем клопотання про виклик свідків, вирішив відмовити в його задоволенні з необґрунтованістю підстав.

Через відділ діловодства суду відповідачем подана заява про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат відповідача, в якій відповідач повідомив суд, що враховуючи те, що відповідачем підтверджено правовий статус адвоката, якому здійснено оплату, а також наявність доказів щодо послуг, які були надані Адвокатом, а також фактичне перерахування Адвокату коштів на підставі договору, оплата послуг адвоката становить 50 000 (п'ятдесят тисяч) гривень 00 коп. та підлягають стягненню з Позивача в порядку, визначеному ст. 126 ГПК України.

В подальшому відповідачем подано клопотання щодо внесення позивачем на депозитний рахунок грошових коштів для відшкодування майбутніх витрат відповідача. У вказаному клопотанні відповідач просив зобов'язати Позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр експертно-правових досліджень» внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат Відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙПАКС-УКРАЇНА» на професійну правничу допомогу та інших витрат, які має понести відповідач у зв'язку із розглядом справи (забезпечення витрат на професійну правничу допомогу).

Відповідно до ч.4 ст. 125 ГПК України, як захід забезпечення судових витрат суд з урахуванням конкретних обставин справи має право, за клопотанням відповідача, зобов'язати позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на професійну правничу допомогу та інших витрат, які має понести відповідач у зв'язку із розглядом справи (забезпечення витрат на професійну правничу допомогу). Таке забезпечення судових витрат застосовується, якщо:

1) позов має ознаки завідомо безпідставного або інші ознаки зловживання правом на позов; або

2) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

Таке забезпечення судових витрат також може бути застосоване, якщо суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

Судом не встановлено підстав для застосування ч.4 ст. 125 ГПК України, у зв'язку з чим суд відмовляє у задоволенні клопотання щодо внесення позивачем на депозитний рахунок грошових коштів для відшкодування майбутніх витрат відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.03.2018 у справі №910/21811/17 в підготовчому судовому засіданні оголошувалась перерва до 24.04.2018.

16.04.2018 через відділ діловодства суду відповідачем подані заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач не погодився з твердженнями позивача. Зокрема зазначив, що позивач не надав суду жодних доказів на підтвердження факту надання послуг за договором, а усі твердження позивача з приводу надання послуг спростовуються матеріалами справи.

В підготовчому засіданні 26.04.2018 остаточно визначено предмет спору та характер спірних правовідносин, позовних вимог. На уточнюючи запитання суду позивач повідомив суд, що згідно резолютивної частини рішення позивач помилково не зазначив про стягнення основної суми боргу 764 064,00 грн., Отже, позивач просив суд стягнути з відповідача 787 467,37 грн., з яких: 764 064,00 грн., основний борг, 16 809,40 грн. інфляційні втрати, 6 593,97 грн. 3% річних.

Отже, судом з'ясовані всі питання визначені ст. 182 Господарського процесуального кодекс України.

Суд в підготовчому судовому засіданні поставив на обговорення питання про можливість завершення підготовчого провадження, та призначення справи до судового розгляду по суті.

24.04.2018 відповідач долучив до матеріалів справи копії електронних листів на 16 арк.

В судовому засіданні 24.04.2018 суд відповідно до вимог ст. 183 ГПК України оголосив перерву в підготовчому судовому засіданні до 26.04.2018.

26.04.2018 через відділ діловодства суду позивачем подані додаткові пояснення, які долучені судом до матеріалів справи.

26.04.2018 відповідач, в якості доказу надав суду лазерний диск, який за поясненнями відповідача містить інформацію, що документи (послуги), які є предметом розгляду справи, були створені третьою особою, а отже твердження позивача щодо їх створення є недійсними.

Ухвалою суду від 26.04.2018 суд закрив підготовче провадження у справі №910/21811/17 та призначив розгляд справи №910/21811/17 по суті на 31.05.2018.

У судовому засіданні 31.05.2018 суд оголосив перерву до 12.06.2018.

У судовому засіданні 12.06.2018 суд оголосив перерву до 19.06.2018.

19.06.2018р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр експертно-правових досліджень" ( Позивача) надійшла заява про відвід судді.

Вказана заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр експертно-правових досліджень" мотивована тим, що у Позивача є інформація про тиск на суддю Борисенко І.І. з боку Відповідача, що викликає у Позивача сумнів у неупередженості або об'єктивності судді Борисенко І.І. при розгляді справи №910/21811/17.

Ухвалою суду від 19.06.2018 визнано відвід судді Борисенко І.І необґрунтованим. Розгляд справи № 910/21811/17 відкладено на 03.07.2018. Зупинено провадження у справі №910/21811/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр експертно-правових досліджень" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Айпакс-Україна" про стягнення 787 467,37 грн. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр експертно-правових досліджень" про відвід судді Борисенко І.І. від розгляду справи №910/21811/17 передано для визначення судді в порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суду від 21.06.2018 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр експертно-правових досліджень" про відвід судді Борисенко І.І. від розгляду справи № 910/21811/17 відмовлено.

26.06.2018 відповідачем подана заява про вжиття заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами та притягнення до відповідальності. У відповідній заяві відповідач просив стягнути з позивача - ТОВ «Центр експертно-правових досліджень» та його представника - ОСОБА_7 в дохід державного бюджету штрафу розмірі, що визначений статтею 135 ГПК України.

Суд, розглянувши подану заяву відмовив у її задоволенні.

При розгляді справи по суті в судовому засіданні 03.07.2018 судом було заслухано вступне слово відповідача, з'ясовано обставини справи та досліджено докази відповідно до ст.ст. 208-210 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення.

У судовому засідання 03.07.2018 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр експертно-правових досліджень» (надалі - Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АИПАКС-УКРАЇНА» (надалі - Замовник) 27 грудня 2016року укладено договір про надання юридичних, бухгалтерських послуг та послуг з періодичного аналізу фінансово-господарської діяльності (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору на умовах цього Договору Виконавець зобов'язується відповідно до завдання замовника надавати йому юридичні, бухгалтерські послуги та послуг з періодичного аналізу фінансово-господарської діяльності, в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 2.1 договору Виконавець зобов'язується протягом строку дії цього договору своєчасно та якісно надавати Замовникові за його дорученнями наступні послуги:

Юридичні послуги:

- перевіряти всі локальні акти, які видаються органами (підрозділами) Замовника, на відповідність вимогам чинного законодавства, візувати їх, надавати допомогу Замовнику з підготовки та коректного оформлення зазначених актів; брати участь у підготовці та укладенні різного роду договорів між Замовником та іншими особами, візувати їх, надавати Замовнику допомогу із організації контролю за виконанням цих договорів, слідкувати за виконанням контрагентами Замовника, взятих на себе договірних зобов'язань, іншими способами забезпечувати належну Договірну роботу Замовника; організовувати та вести претензійно-позовну роботу за наслідками здійснення фінансового-господарської діяльності Замовником, брати участь у розгляді питань про дебіторську заборгованість Замовника та вживати разом з органами (підрозділами) Замовника заходів щодо ліквідації цієї заборгованості; надавати допомогу з організації та здійснення контролю за дотриманням Замовником та його контрагентами встановленого чинним законодавством порядку продажу приймання продукції та товарів за кількістю і якістю, проводити консультування працівників "Замовника, що відповідають за відправлення та приймання товарно-матеріальних цінностей, про порядок оформлення цих операцій в строк та спосіб, передбачені чинним законодавством, робити висновок про законність списання матеріальних цінностей Замовника та інше; представляти у встановленому порядку інтереси Замовника в суді, а також в інших державних органах; узагальнювати та аналізувати результати розгляду судових та інших справ за участю Замовника, результати розгляду претензій та практику укладення та виконання договорів Замовнику пропозиції щодо усунення виявлених недоліків; надавати усні та письмові консультації, правові висновки, довідки з правових питань, що виникають з приводу діяльності Замовника; за дорученням Замовника брати участь у розробці пропозицій за підсумками фінансово-господарської діяльності; готувати за дорученням Замовника матеріали про виявлені правопорушення для передачі правоохоронним, судовим органам, а також вживати заходів щодо відшкодування збитків завданих Замовнику; інформувати Замовника про зміни в законодавстві, організовувати спільно з органами (підрозділами) Замовника вивчення керівними працівниками та спеціалістами Замовника нормативних актів, що стосуються їх діяльності, консультувати працівників Замовника з правових питань.

Бухгалтерські послуги:

Забезпечення дотримання на підприємстві Замовника встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку, складання і подання у встановлені строки фінансової звітності; організація контролю за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій Замовника; участь в оформленні матеріалів, пов'язаних з нестачею та відшкодуванням витрат від нестачі, крадіжки й псування активів підприємства Замовника; забезпечення перевірки стану бухгалтерського обліку у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах Замовника; організація бухгалтерського обліку господарсько-фінансової діяльності замовника й контролю за економічним використанням матеріальних, трудових і фінансових ресурсів підприємства; забезпечення раціональної організації обліку й звітності на підприємстві Замовника; організація обліку коштів, товарно-матеріальних цінностей і основних засобів, що надходять до підприємства Замовника, своєчасне відображення на рахунках бухгалтерського обліку операцій, пов'язаних з їх рухом, облік витрат виробництва й обігу, виконання кошторисів витрат, реалізації продукції, виконання робіт (послуг), результатів господарсько-економічної діяльності підприємства, а також фінансових, розрахункових та кредитних операцій; забезпечення контролю за законністю, своєчасністю й правильністю оформлення фінансових документів; складання економічно обґрунтованих звітних калькуляцій собівартості продукції (робіт, послуг); забезпечення правильного нарахування й перерахування податків і зборів (податкових платежів), вкладів на соціальне страхування, коштів на фінансування, капітальних вкладів, заробітної плати робітників і службовців та інших виплат і платежів, погашення в установлені строки заборгованості за позиками; здійснення контролю за дотриманням порядку оформлення первинних бухгалтерських документів, розрахунків та платіжних зобов'язань; витрачання фонду заробітної плати: проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей і основних засобів, перевірок організації бухгалтерського обліку й звітності, а також документальних ревізій у розділах підприємства Замовника; участь у розробці й здійсненні заходів, спрямованих на забезпечення дотримання платіжної та фінансової дисципліни; участь у здійсненні економічного аналізу господарсько-фінансової діяльності підприємства Замовника за даними бухгалтерського обліку й звітності з метою виявлення та усунення/уникнення втрат і невиробничих витрат; вжиття заходів щодо запобігання нестачам, незаконному витрачанню коштів і привласненню товарно-матеріальних цінностей, порушенням фінансового та господарського законодавства; забезпечення своєчасного складання бухгалтерської та податкової звітності на підставі даних первинних документів і бухгалтерських записів, подання їх в установленому порядку до відповідних органів; надання методичної допомоги працівникам внутрішніх підрозділів підприємства Замовника, його філій, представництв, відділень з питань бухгалтерського обліку, контролю, звітності та економічного аналізу; здійснення контролю за зміною рахунків, на які перераховуються податки та (обов'язкові платежі); здійснення контролю за змінами чинного податкового, фінансового та іншого законодавства, що безпосередньо пов'язані із суттю послуг, які надаються Виконавцем за цим Договором.

Послуги з періодичного аналізу фінансово-господарської діяльності:

Періодично, але не рідше одного разу на місяць готувати висловлення незалежної професійної думки у формі висновку, що надає впевненість користувачам щодо відповідності фінансової звітності, за результатами здійснення фінансово-господарської діяльності Замовником, вимогам чинного законодавства; здійсненні економічного аналізу господарсько-фінансової діяльності і підприємства Замовника за даними бухгалтерського обліку й звітності; розробці й здійсненні заходів, спрямованих на забезпечення дотримання платіжного та фінансової дисципліни; нестачам, незаконному витрачанню коштів і привласненню товарно-матеріальних цінностей, порушенням фінансового та господарського законодавства.

Спір у даній справі виник у зв'язку з тим, що Позивач вважає, що ним надано послуги згідно з Договором від 27.12.2016 про надання юридичних, бухгалтерських послуг та послуг з періодичного аналізу фінансово-господарської діяльності, проте Відповідач не розрахувався з позивачем, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 787 467,37 грн., з яких: 764 064,00 грн. основна сума боргу, 6 593,97 грн. 3% річних, 16 809,40 грн. інфляційних втрат.

Суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Договір про надання юридичних, бухгалтерських послуг та послуг з періодичного аналізу фінансово-господарської діяльності від 27.12.2016, укладений між Позивачем та Відповідачем за своєю правовою природою є договором про надання послуг та є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 902 ЦК України Виконавець повинен надати послугу особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Виходячи з приписів ст.901-903 ЦК України сторонами договору про надання послуг є замовник та виконавець, предметом договору про надання послуг є вчинення виконавцем певних дій або здійснення певної діяльності.

Замовник за договором про надання послуг - особа, що зацікавлена в одержанні послуги відповідного роду, яка замовила її надання на умовах, визначених договором та контролює надання послуги і оплачує її.

Відповідно до етимології слова "послуга", то під ним розуміється:

1) дія, вчинок, що дає користь, допомогу іншому;

2) діяльність підприємств, організацій та окремих осіб, виконувана для задоволення чиїх-небудь потреб; обслуговування.

Законодавець вживає поняття послуги у цілій низці як законодавчих, так і підзаконних нормативно-правових актів. Незважаючи на застосування поняття послуги в багатьох чинних нормативних актах, жоден із них, у тому числі і Цивільний кодекс України не дають його єдиного визначення, є лише розуміння послуги як дії, що приносить користь.

Договір про надання послуг є двосторонньозобов'язувальним, оскільки і виконавець, і замовник наділені як правами, так і обов'язками. На виконавця покладений обов'язок надання послуги і надано право на одержання відповідної плати. Замовник за договором зобов'язаний оплатити послугу і наділений правом вимагати належного надання послуги з боку виконавця.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що Виконавець зобов'язується протягом строку дії цього договору своєчасно та якісно надавати Замовникові за його дорученнями відповідні послуги.

Пункт 3.1 Договору, вказує, що замовник (відповідач) зобов'язаний чітко, ясно і своєчасно визначати виконавцю завдання, які відповідають покладеним на нього обов'язкам.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту надання замовником відповідних доручень Виконавцю (чітких, ясних і своєчасних завдань) щодо послуг, які необхідно надати.

В той же час відповідач стверджує, що не надавав жодних доручень на виконання послуг за договором. Жодні послуги не були надані позивачем відповідачу за договором від 27.12.2016.

В розділі 4 визначені порядок та строки оплати послуг.

Так, відповідно до п.п. 4.1, 4.2 Договору, оплата послуг виконавця здійснюється на підставі актів приймання-передачі наданих послуг та виставлених рахунків за надані послуги. Акти приймання-передачі наданих послуг та рахунки на оплату наданих послуг надаються Замовнику щомісячно не пізніше 5 числа місця наступного за місяцем, у якому надавались відповідні послуги.

Згідно з п.п. 4.3, 4.4, 4.5 Договору, акти приймання-передачі наданих послуг повинні бути підписані Замовником протягом 5 (п'яти) календарних днів з дня отримання актів, але не пізніше 10 (десятого числа відповідного місяця). У разі не підписання Замовником акту приймання-передачі наданих послуг у встановлений п. 4.2. Договору строк та не надання в цей же строк письмових вмотивованих заперечень до акту, послуги вважаються наданими належним чином, а акт - підписаним. Оплата юридичних послуг здійснюється Замовником на поточний рахунок виконавця після підписання Актів приймання-передачі наданих послуг та відповідно до виставленого Виконавцем рахунку, але не пізніше 15 числа відповідного місяця, в якому підписані акти приймання-передачі наданих послуг.

Позивачем долучено до суду акт від 03.03.2017 приймання-передачі наданих послуг по договору про надання юридичних бухгалтерських послуг та послуг з періодичного аналізу фінансового-господарської діяльності б/н від 27.12.2016, відповідно до якого виконавець надав, а замовник прийняв послуги за період з січня-лютий 2017 року на суму 780 192,00 грн.

Вказаний акт односторонньо підписаний позивачем (виконавцем) та скріплений печаткою позивача.

Також, суду долучений фіскальний чек від 23.03.2017 щодо направлення відповідного акту приймання-передачі послуг.

Суд не приймає вказаний акт приймання-передачі наданих послуг від 03.03.2017, як належний та допустимий доказ на підтвердження дійсного факту надання послуг за договором від 27.12.2016.

Як було зазначено раніше, за умовами договору (п. 4.2) акти приймання-передачі наданих послуг та рахунки на оплату наданих послуг надаються Замовнику щомісячно не пізніше 5 числа місця наступного за місяцем, у якому надавались відповідні послуги.

Акт приймання-передачі наданих послуг є документ, який підтверджує не тільки обсяг наданих послуг, але й прийняття Замовником даних послуг. Достатність, вагомість, чіткість відомостей, що визначені в акті приймання передачі наданих послуг надає можливість не тільки встановити перелік дій, що були зроблені виконавцем (позивачем), їх порядок виконання, але й визначає чи були послугами досягнуто бажаного (запланованого) результату їх надання та його форму.

Відповідно до акту приймання-передачі від 03.03.2017 послуги визначені за період січень-лютий 2017 року, проте за умовами договору надані послуги повинні бути оформлені відповідними актами наданих послуг окремо за кожний місяць, тобто за січень та за лютий 2017 року (з розмежуванням які послуги були надані в січні, а які в лютому), а такі акти повинні надсилатись відповідачу не пізніше 5 числа місяця, наступного за місяцем, у якому надавались відповідні послуги, тобто до 05.02.2017 та 05.03.2017 відповідно.

У позові та письмових поясненнях позивач стверджує, що 01.08.2017 року після виконання позивачем основного доручення відповідача - виходу зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю АЙПАКС-УКРАЇНА» ОСОБА_3 та зміни директора ОСОБА_4 на ОСОБА_5, стосунки з відповідачем припинились.

З наданого позивачем акту приймання-передачі від 03.03.2017 не вбачається, що позивачем були надані відповідні послуги та консультації щодо виходу зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю АЙПАКС-УКРАЇНА» ОСОБА_3 та зміни директора ОСОБА_4 на ОСОБА_5.

В матеріалах справи відсутні жодні докази на підтвердження факту надання позивачем послуг щодо проведення змін учасників відповідача

Окрім того, згідно акту приймання-передачі від 03.03.2017 визначено, що послуги надавались в січні-лютому 2017 року, а згідно інформації зазначеної в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, датою проведення реєстраційних змін є 10.08.2017.

Також, матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження факту надіслання вказаного акту приймання-передачі від 03.03.2017 відповідно до 4.3 Договору. Наданий суду фіскальний чек від 23.03.2017 жодним чином не підтверджує надіслання саме акту приймання-передачі від 03.03.2017 відповідачу, відтак посилання позивача на те, що акт є належним чином погодженим, оскільки відповідач не надав обґрунтовану відмову від підписання акту, є безпідставним, оскільки позивач не довід суду факт направлення вказаного акту приймання-передачі від 03.03.2017 відповідачу.

Разом з тим, судом досліджено наданий суду лазерний диск (наявний в матеріалах справи), який містить інформацію, що документи (послуги) які є предметом розгляду справи були створені третьою особою, а отже твердження позивача про їх створення є безпідставними та спростовується матеріалами справи. Зокрема вказаний доказ свідчить про розробку та узгодження документів без залучення позивача.

Щодо експертного висновку фінансово-господарської діяльності за 2017 рік, то суд вказує, що відповідно до умов укладеного договору підставою для оплати є акт виконаних робіт та виставлені рахунки за надані послуги, тому сам по собі висновок не є підставою для оплати послуг.

Згідно наданого суду експертного висновку, замовником дослідження є ОСОБА_6 засновник ТОВ «Айпакс Украина». Вказаний висновок не містить дати його складання.

Тобто, з наведеного вбачається, що замовником даного висновку є третя особа, а не відповідач. Таким чином, отримувачем послуг (висновків згідно експертного дослідження) є не відповідач, а є третя особа (ОСОБА_6.).

Отже, позивачем суду не доведено, що відповідач замовляв та отримав відповідні послуги згідно експертного дослідження за період з 2012-2017 років.

Щодо наданої калькуляції, суд вказує наступне.

Як було зазначено єдиною підставою для оплати наданих послуг є акт приймання-передачі та виставлені рахунки на оплату, сама по собі калькуляція не доводить факту надання послуг на суму 28 800 дол. США.

Калькуляція підписана односторонньо позивачем. В наданій калькуляції немає дати її укладення, а також відсутні підстави для її укладання. Окрім того, в калькуляції немає посилання на договір надання послуг від 27.12.2016. При цьому, укладений між позивачем та відповідачем договір не передбачає укладення калькуляції.

Отже, за висновком суду, калькуляція надана як окремий документ, яка не має відношення до договору від 27.12.2016, не підтверджує факту надання послуг за договором та у зв'язку з цим не підтверджує факту заборгованості відповідача за надані послуги за договором.

Враховуючи вищевикладене, судом не встановлено факту виконання своїх зобов'язань Виконавцем (позивачем), відповідно до умов договору від 27.12.2016, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження цього факту.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів надання послуг відповідачеві.

Тобто, у замовника відсутній обов`язок оплати послуг, якщо виконавець не може довести, що саме ним надані, та які саме послуги ним надавалися (правова позиція ВГСУ від 01.02.2012 року №5005/4522/2011, від 26.09.2013 року №920/251/13-г).

Наданий суду договір доручення від 27.12.2016 укладений між ОСОБА_6 та ТОВ «Центр експертно-правових досліджень» стосується правовідносин, що існують між учасником ТОВ «АЙПАКС-УКРАЇНА» ОСОБА_6 та ТОВ «Центр експертно-правових досліджень», тому не регулює відносини між позивачем та відповідачем та не встановлює обов'язок відповідача щодо оплати послуг за вказаним договором доручення від 27.12.2016.

Отже, за відсутності належних та допустимих доказів, судом не встановлено факту виконання позивачем своїх зобов'язань визначених Договором від 27.12.2016, тому суд відмовляє у задоволені позову щодо стягнення основної суми боргу в розмірі 764 064,00 грн., а також щодо стягнення 6 593,97 грн. 3% річних та 16 809,40 грн. інфляційних втрат, як похідних вимог.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у зв'язку з відмовою судом у задоволенні позову судовий збір за розгляд вимог покладається на позивача.

Також, відповідачем на підставі ст.ст. 124, 126 ГПК України, заявлено попередній орієнтовний розрахунок витрат на оплату послуг адвоката на суму 50 000,00 грн.

Статтею 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

17.01.2018 між Відповідачем та адвокатом Колягіною Тетяною Євгенівною (далі - Адвокат) був укладений договір №01/18 про надання правової допомоги. Повноваження адвоката підтверджуються Свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № 4263 від 21.03.2012 року.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що за правову допомогу, передбачену в п.п. 1.2 Договору Замовник (Відповідач) сплачує Адвокату винагороду в розмірі 50 000 (п'ятдесят тисяч) гривень 00 коп.

Розділом 4 Договору визначений порядок оплати послуг Адвоката.

Відповідно умов Договору Адвокатом були надані юридичні консультації та підготовлені документи, які необхідні для захисту прав та законних інтересів Відповідача під час розгляду даної справи. Обсяг та вартість наданих послуг підтверджується Анотованим звітом № 1 від 25.01.2018.

Відповідно до п.4.1. Договору, Анотований звіт №1 від 25.01.2018 є підставою для оплати послуг Адвоката у розмірі 25 000 (двадцять п'ять тисяч) 00 грн. 00 коп., решта сума сплачується Адвокату після винесення рішення по даній справі.

На виконання умов Договору, Відповідачем за надані послуги були перераховані грошові кошти у сумі 25 000,00 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням№42 від 05.03.2018.

Пунктом 6.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України N 7 від 21.02.2013 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» передбачено, що витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Отже, враховуючи те, що Відповідачем підтверджено правовий статус адвоката, якому здійснено оплату, а також наявність доказів щодо послуг, які були надані Адвокатом, а також фактичне перерахування Адвокату коштів на підставі договору, оплата послуг адвоката становить 50 000 (п'ятдесят тисяч) гривень 00 коп. та підлягає стягненню з Позивача в порядку, визначеному ст. 126 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74, ст.ст. 76-79, ст. 86, ст. 123, ст. 129, ст.ст. 232-233, ст.ст. 237-238, ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариству з обмеженою відповідальністю «Центр експертно-правових досліджень» відмовити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр експертно-правових досліджень» (03189, м. Київ, вул. Вільямса Академіка, 6Д, оф. 43, ідентифікаційний код 39839380) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Айпакс-Україна" (01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 29/31 офіс 103, ідентифікаційний код 38291501) 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн. витрат на оплату послуг адвоката.

Рішення набирає законної сили в порядку в порядку встановленому в ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 20.07.2018

Суддя І.І. Борисенко