ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року Справа № 925/451/18

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

секретар судового засідання Козоріз О.І.,

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 представник за довіреністю,

від відповідача ОСОБА_2 - представник за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного товариства По газопостачанню та

газифікації Черкасигаз, м. Черкаси

до державної установи Черкаська виправна колонія (№62),

м. Черкаси

про стягнення 22 509 грн. 40 коп.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області звернулося з позовом публічне акціонерне товариство По газопостачанню та газифікації Черкасигаз до державної установи Черкаська виправна колонія (№62) про стягнення 15 995 грн. 40 коп. основного боргу, 6 578 грн. 37 коп. пені, 620 грн. 40 коп. 3% річних та 4 039 грн. 86 коп. інфляційних втрат, з підстав неналежного виконання відповідачем умов договору розподілу природного газу від 31 грудня 2016 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 14 травня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 27 червня 2018 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 27 червня 2018 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів. Заяву публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Черкасигаз про зменшення розміру позовних вимог 25 червня 2018 року за №1326/29 прийнято до розгляду та задоволено. Відкладено підготовче засідання на 24 липня 2018 року.

23 липня 2018 року до суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій позивач просив суд стягнути з відповідача 14 808 грн. 78 коп. основного боргу, 4 674 грн. 14 коп. пені, 422 грн. 50 коп. 3% річних та 2 603 грн. 98 коп. інфляційних втрат.

Вказана заява за своїм змістом є заявою про зменшення розміру позовних вимог.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України крім прав та обов'язків, визначених у статті 42 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскільки заява про зменшення розміру позовних вимог від 20 липня 2018 року за №1510/29 відповідає вимогам ст. 46 ГПК України, суд вважає за необхідне відповідну заяви прийняти до розгляду та задовольнити її.

У звязку з чим позов розглядається судом з урахуванням зменшеного розміру позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги урахуванням зменшеного розміру підтримав та просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням зменшеного розміру визнав, про що було надано відповідну заяву.

Згідно ч. 3 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

В судовому засіданні, яке відбулося 24 липня 2018 року згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/451/18.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, та дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, та було встановлено господарським судом під час її розгляду, публічне акціонерне товариство По газопостачанню та газифікації Черкасигаз (позивач) є оператором газорозподільної системи, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Як передбачено п. п. 1, 3, 4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором газорозподільної системи з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об'єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора газорозподільної системи.

Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов'язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об'єкт.

Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Оператор газорозподільної системи зобов'язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз'яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу.

Договір розподілу природного газу між Оператором газорозподільної системи та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 31 грудня 2016 року між публічним акціонерним товариством По газопостачанню та газифікації Черкасигаз (оператор газорозподільної системи) та державною установою Черкаська виправна колонія (№62) (споживач), у відповідності до вищенаведених норм Кодексу, було укладено типовий договір розподілу природного газу шляхом підписання заяви-приєднання до умов типового договору розподілу природного газу (а.с. 13-14), відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати відповідачу послугу з розподілу природного газу, а відповідач зобов'язався прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (п. 2.1. договору).

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно п.п. 6.1.- 6.6. договору сплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов'язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 05 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ.

Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ.

Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ.

Споживач має право здійснювати оплату за договором розподілу природного газу через банківську платіжну систему, онлайн-переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу Оператора ГРМ та в інший не заборонений законодавством спосіб.

У разі виникнення у Споживача заборгованості за цим Договором Сторони можуть укласти графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до цього Договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості.

У разі відсутності графіка погашення заборгованості Оператор ГРМ має право грошові кошти, отримані від Споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості Споживача відповідно до черговості її виникнення.

Укладення Сторонами та дотримання Споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє Споживача від виконання поточних зобов'язань за цим Договором.

У разі відсутності графіка погашення заборгованості або його недотримання чи несплати поточних платежів Оператор ГРМ має право у порядку, визначеному цим Договором, припинити або обмежити розподіл (споживання) природного газу на об'єкт Споживача до повного погашення заборгованості.

Надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу Споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між Сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Позивач належним чином виконав свій обовязок щодо надання послуг відповідачу з розподілу природного газу в грудні 2017 року та січні-квітні 2018 року, що підтверджується копіями актів наданих послуг з розподілу природного газу на загальну суму 193 416 грн. 19 коп.

Згідно п. 7.4. договору Споживач зобов'язується, зокрема, здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Водночас відповідач в свою чергу зобовязання по оплаті наданих послуг виконав частково, в звязку з чим борг зі сплати послуг з розподілу природного газу складає 14 808 грн. 78 коп., що підтверджується копією акту звірки взаємних розрахунків за період грудень 2017 року червень 2018 року.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як зазначалося вище, остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів (п. 6.4. договору).

Оскільки послуги з розподілу природного газу надавалися в грудні 2017 року та січні-квітні 2018 року, то строк оплати за надані послуги на день прийняття рішення настав.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як зазначалося вище, відповідач позов визнав.

У відповідності до ч. 4 ст. 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, сума боргу в розмірі 14 808 грн. 78 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку.

Оскільки відповідач здійснював оплату наданих послуг з порушенням строку, визначеного п. 6.4. договору, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача інфляційних втрат, 3% річних та пені.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано та заявлено до стягнення 422 грн. 50 коп. 3 % річних та 2 603 грн. 98 коп. інфляційних втрат (розрахунок знаходиться в матеріалах справи).

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 Цивільного кодексу України виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобовязання (п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Пунктом 8.2. договору передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

В звязку з несвоєчасною оплатою відповідачем послуг з розподілу природного газу, позивачем було заявлено також вимогу про стягнення з відповідача 4 674 грн. 14 коп. пені (розрахунок штрафних санкцій знаходиться в матеріалах справи).

Здійснивши перевірку правильності нарахування інфляційних втрат, 3% річних та пені за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛЗ:ПІДПРИЄМСТВО 9.5.3. судом встановлено, що нарахування пені, річних та інфляційних здійснено позивачем вірно, а тому позов в цій частині також підлягає задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

Згідно ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна норма міститься в ч. 3 ст. 7 Закону України Про судовий збір.

Позивачем подано заяву про повернення з бюджету 50% сплаченого судового збору.

В звязку з тим, що відповідачем було визнано позов до початку розгляду справи по суті, а також позивачем подано відповідну заяву, то останньому підлягає поверненню з Державного бюджету України 50% судового збору.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 129, 130, 185, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з державної установи Черкаська виправна колонія (№62), вул. Сурікова, 30, м. Черкаси, ідентифікаційний код 08564854 на користь публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Черкасигаз, вул. Максима Залізняка, 142, м. Черкаси, ідентифікаційний код 03361402 14 808 грн. 78 коп. основного боргу, 4 674 грн. 14 коп. пені, 422 грн. 50 коп. 3% річних, 2 603 грн. 98 коп. інфляційних втрат та 881 грн. 00 коп. витрат на сплату судового збору.

3. Стягнути Державного бюджету України на користь публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Черкасигаз, вул. Максима Залізняка, 142, м. Черкаси, ідентифікаційний код 03361402 судовий збір сплачений на підставі платіжного доручення №19 від 24 квітня 2018 року в сумі 881 грн. 00 коп.

Видати відповідні накази після набрання рішення законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 25 липня 2018 року.

Суддя А.В.Васянович