ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.07.2018 м. Ужгород Справа № 907/208/18

Господарський суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ушак І.Г.

за участі секретаря судового засідання Сінкіної Е.В.

у відкритому судовому засіданні розглянув справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АНГАР-БУДСЕРВІС", м. Вінниця (далі - товариство, позивач)

до Тячівської міської ради, м. Тячів, Закарпатська область (далі - міська рада, відповідач)

про стягнення боргу на суму 139313,00 грн.

представники:

позивача - Голубенко О.В., представник за довіреністю;

відповідача - Візичканич В.І., Бенчак І.В., представники за довіреністю;

Товариство звернулося до суду з наведеними вимогами до відповідача, обґрунтовуючи їх тим, що останній як замовник за договором про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні гроші від 3.09.2011р., предметом якого було будівництво спортивного комплексу у м. Тячів, не компенсував додаткові витрати позивача на суму 139313,00 грн.

Зазначені витрати є витратами, які пов'язані з тимчасовим опаленням у зимовий період приміщення спортивного комплексу при улаштуванні спортивного паркету і становлять вартість електроенергії використаної підрядником у період з листопада 2016р. по березень 2017р. Зазначає, що додаткові витрати не були передбачені локальним кошторисом, однак включені у зведений кошторис, який затверджено відповідачем 6.06.17.

Представник позивача у ході судового розгляду наполягав на задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх обґрунтованість долученими до матеріалів справи документами.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, його уповноважені представники усними поясненнями у ході судового розгляду заперечують проти позову, вважаючи його таким, що не підлягає задоволенню.

Посилаються на те, що роботи, які були передбачені договорами підряду укладеними сторонами щодо будівництва спортивного комплексу у м. Тячів, виконані позивачем повністю та повністю оплачені відповідачем відповідно до підписаних сторонами актів виконаних робіт; після чого об'єкт будівництва зданий в експлуатацію, про що свідчить сертифікат відповідності закінченого будівництвом об'єкта зареєстрований управлінням ДАБІ у Закарпатській області 11.12.2017р.

Додаткові витрати, про які йдеться у позовній заяві, не були передбачені ні проектно-кошторисною документацією, ні договірною ціною, та не внесені до актів приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в), довідки про вартість виконаних будівельних робіт (форма № КБ-3), які є первинними обліковими документами при визначенні вартості виконаних обсягів робіт і проведенні взаєморозрахунків за виконані роботи на об'єктах будівництва, зведення яких здійснюється за рахунок державних коштів. Крім того, представники відповідача вважають, що додаткові витрати позивача спричинені невчасним виконанням робіт.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін у ході судового розгляду справи по суті, керуючись законом, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог до відповідача.

При цьому суд виходив з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні відносини сторін виникли з відносин пов'язаних з будівництвом спортивного комплексу в м. Тячево, яке здійснювалося за державні кошти.

Сторони у справі - Тячівська міська рада (далі - рада) як замовник та ТОВ «Ангар-будсервіс» (далі - товариство) як учасник - уклали договір № 03 про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти від 3.09.2011 (далі - договір № 1), за умовами якого учасник зобов'язався у 2011-2012рр. виконати роботи будівництва спортивного комплексу (далі -комплекс), ціна договору - 11878730,00 грн.

9.11.2015р. та 3.07.2017р. сторони уклали договір № 1/Д та договір № 20 по об'єкту «Будівництво спортивного комплексу по вул. Вайди, б/н в м. Тячів, Закарпатської області (коригування проекту)» (далі - договір № 2, договір № 3) визначивши ціною договору відповідно 9308288,40 грн. та 5137744,80 грн.

Таким чином, відповідно до укладених сторонами договорів №№ 1-3 загальна вартість будівництва складає суму 26324763,20 грн.

За умовами договорів сторони передбачили, що кількісні характеристики виконуваних робіт визначаються зведеним кошторисним розрахунком вартості будівництва та локальним кошторисом, ціна договору може бути змінена за взаємною згодою сторін (п.п.1.2, 3.2 договору № 1), перегляд договірної ціни обґрунтовується розрахунками і оформляється шляхом укладення додаткових угод (п. 4.2 договорів №№ 2,3).

Порядок здійснення оплати виконаних робіт (п. 5 договорів №№ 2,3) передбачає, що замовник здійснює розрахунки за виконані роботи шляхом перерахування відповідних коштів на протязі 7-ми днів з дати підписання сторонами акту приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в), довідками про вартість виконаних будівельних робіт (форма № КБ-3); замовник має право перерахувати підряднику аванс в розмірі 30 % вартості обсягу за договором; кінцеві розрахунки здійснюються після виконання і приймання всіх передбачених договором робіт та реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до п. 6 договорів №№ 2, 3 здача-приймання виконаних робіт оформляється актом приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в); датою передачі робіт від підрядника замовнику вважається дата підписання акта приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в), довідки про вартість виконаних будівельних робіт (форма № КБ-3)

Сторонами у ході судового розгляду визнається, відтак не потребує доказування за змістом ч. 1 ст. 75 ГПК України те, що позивачем виконані підрядні роботи за договорами, виконані роботи підтверджені актами приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в), довідками про вартість виконаних будівельних робіт (форма № КБ-3), відповідачем повністю оплачені роботи за актами приймання - всього перераховано підряднику 27663235,84 грн.

11.12 2017р. об'єкт будівництва - спортивний комплекс - закінчений будівництвом, що засвідчено відповідним сертифікатом виданим 11.12.2017р. управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області.

Додаткові витрати підрядника на спірну суму 139313,00 грн., що виникли за твердженням позивача у зв'язку з необхідністю придбання електроенергії для опалення спортивного комплексу при улаштуванні спортивного паркету, не були передбачені проектно-кошторисною документацією, не входили в загальну вартість будівництва за умовами укладених сторонами вищенаведених договорів та не були внесені до актів приймання виконаних робіт встановленої форми. Наведене не заперечується ніким з учасників процесу.

До матеріалів справи долучено Зведений кошторисний розрахунок вартості об'єкта будівництва спортивного комплексу на загальну суму 30124067,00 грн. складений в цінах станом на 22.02.17 проектною організацією ТОВ «Златограф-проект», у якому відображені додаткові витрати підрядника на спірну суму 139313,00 грн.

Саме на цей документ як на підставу своїх вимог покликається позивач, посилаючись на те, що відповідач затвердив його, про що свідчить відтиск печатки Тячівської міської ради та підпис під грифом «Затверджено».

Разом з тим, суд дослідивши всі наведені вище документи, проаналізувавши їх у сукупності, дійшов висновку про те, що вимога про оплату відповідачем як замовником будівництва додаткових витрат позивача -підрядника - не підлягає задоволенню.

При цьому суд виходить з приписів цивільного законодавства, що регулює відносини підряду, якими є спірні відносини сторін у даній справі.

Так, відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України (ЦКУ) за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 глави «Підряд», зокрема, будівельного підряду (параграф 3), положення параграфа «Загальні положення про підряд» застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

З огляду на правову природу договірних відносин сторін, предмет договору, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з договору будівельного підряду.

Згідно ст. 875 ЦКУ за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦКУ передання підрядником робіт, виконаних за договором будівельного підряду, і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 854 ЦКУ, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата (що має місце в даній справі) виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Таким чином, і за змістом наведених норм, і за змістом договірних відносин сторін у даній справі (п.п. 5, 6 договорів №№ 2, 3) підставою для проведення розрахунків за договором підряду, зокрема, будівельного підряду, є прийняття замовником виконаних підрядником робіт за актом підписаним обома сторонами.

У даній справі визначальною обставиною є те, що додаткові витрати підрядника, стягнення вартості яких є предметом спору, не були передбачені проектно-кошторисною документацією, не входили в загальну вартість будівництва за умовами укладених сторонами вищенаведених договорів та не були внесені до актів приймання виконаних робіт встановленої форми.

За таких обставин, сам лише факт затвердження замовником - відповідачем у справі - Зведеного кошторисного розрахунку вартості об'єкта будівництва спортивного комплексу, у якому відображені додаткові витрати підрядника на спірну суму 139313,00 грн., без доведення належними та допустимими доказами (якими є акти форми № КБ-2в та довідки форми № КБ-3) факту понесення цих витрат, не може бути підставою для стягнення судом зазначеної суми із замовника - позивача у справі, тому у позові - належить відмовити, поклавши на позивача судові витрати у справі.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 73-79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити повністю.

2. Судові витрати у справі покласти на позивача.

Відповідно до приписів ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 16.07.2018 року.

Суддя Ушак І.Г.