Справа № 909/356/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.07.2018 м. Івано-Франківськ
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Ткаченко І. В. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін № 909/356/18 за позовом приватного акціонерного товариства Страхова компанія "ПЗУ Україна" про стягнення з приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Галицька" страхового відшкодування в розмірі 13 630 грн 80 коп.

ПрАТ СК "ПЗУ Україна" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом про стягнення з ПрАТ СК "Галицька" страхового відшкодування в розмірі 13 630 грн 80 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 06 серпня 2016 р. у м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю автомобілів марки Peugeot 308 та марки ГАЗ-24, внаслідок якої була завдана майнова шкода власнику транспортного засобу марки Peugeot 308, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована позивачем на підставі договору добровільного страхування. У зв'язку із виплатою страхового відшкодування позивач набув права зворотної вимоги до відповідальної за завдану шкоду особи. Оскільки відповідальність власника транспортного засобу марки ГАЗ-24 була застрахована відповідачем на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АЕ/9126864), саме на останнього покладений обов'язок із відшкодування завданої шкоди.

Ухвалою від 07 травня 2018 р., суд відкрив провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін і зобов'язав Моторне (транспортне) страхове бюро України подати Господарському суду Івано-Франківської області інформацію по полісу № АЕ/9126864, а відповідача - відзив на позов, а також копію полісу № АЕ/9126864.

11 червня 2018 р., представник відповідача подав через канцелярію суду відзив на позовну заяву, із змісту якого вбачається, що позовні вимоги ПрАТ СК "ПЗУ Україна" відповідач визнає в повному обсязі.

Моторне (транспортне) страхове бюро України вимог ухвали суду від 07 травня 2018 р. не виконало, копію полісу № АЕ/9126864 відповідач також суду не подав.

Разом з тим, як визначено в ч. 9 ст. 81 ГПК України, у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для зясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

При розгляді даної справи суд також керується положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р. про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, що кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 р. у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд

в с т а н о в и в:

27 листопада 2015 р., ПрАТ СК "ПЗУ Україна" та ОСОБА_1 уклали договір добровільного страхування наземного транспорту № АМ.102918, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну третіх осіб при використанні застрахованого транспортного засобу "Peugeot 308", державний номер НОМЕР_1.

06 серпня 2016 р., в м. Києві ОСОБА_2, керуючи автомобілем "ГАЗ-24", державний номер НОМЕР_2, допустив зіткнення із задньою частиною автомобіля "Peugeot 308", державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, про що учасники цієї ДТП склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол).

09 серпня 2016 р., ОСОБА_1 звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до даних рахунку від 10 серпня 2016 р. № П_СчТ01653 вартість відновлюваного ремонту автомобіля "Peugeot 308" за вирахуванням зносу склала 16 314 грн 55 коп. При цьому, розмір нарахованого страхового відшкодування із врахуванням франшизи становив 13 630 грн 80 коп.

11 серпня 2016 р., ПрАТ СК "ПЗУ Україна" на підставі страхового акту № UA011/L01/01 здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 9 492 грн 49 коп.

На решту суми страхового відшкодування в розмірі 4 138 грн 31 коп. між ОСОБА_1 та ПрАТ СК "ПЗУ Україна" був проведений взаємозалік на недоотриману страхову премію.

Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), водій транспортного засобу "ГАЗ-24", що допустив зіткнення із задньою частиною автомобіля "Peugeot 308", державний номер НОМЕР_1, станом на 06 серпня 2016 р. мав дійсний поліс № АЕ/9126864 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданий ПрАТ СК "Галицька".

26 грудня 2016 р., позивач надсилав на адресу відповідача регресну вимогу, яку відповідач залишив без реагування.

Отже, предметом даного спору є вимога про стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування.

Відповідно до пунктів 1, 3, 4 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

За змістом положень ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Як визначено в ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ст. 993 ЦК України, виплата страхового відшкодування страхувальнику є юридичним фактом, з яким закон пов'язує виникнення у страховика у межах фактичних витрат права вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні норми містить ст. 27 Закону України "Про страхування".

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

За змістом ст. 9 Закону України "Про страхування", франшиза - частина збитків, які не відшкодовуються страховиком за договором страхування.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

В п. 1.8 ст. 1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору.

Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "ГАЗ-24", допустив зіткнення із задньою частиною автомобіля "Peugeot 308", була застрахована відповідачем, обов'язок з відшкодування завданої внаслідок ДТП шкоди слід покласти на останнього у межах ліміту відповідальності у розмірі витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

Крім того, позов визнається і самим відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відтак, позов ПрАТ СК "ПЗУ Україна" підлягає задоволенню.

В прохальній частині позовної заяви позивач просить суд стягнути із відповідача на його користь і судові витрати, що повністю складаються із сплаченого позивачем судового збору у розмірі 1 762 грн.

За змістом частин 1, 9 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Згідно з ч. 1 ст. 130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог до початку розгляду справи по суті, 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у розмірі 881 грн слід повернути позивачу, про що постановити відповідну ухвалу.

Витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 881 грн суд покладає на відповідача.

Керуючись статтями 129, 130, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

позов приватного акціонерного товариства Страхова компанія "ПЗУ Україна" про стягнення з приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Галицька" страхового відшкодування в розмірі 13 630 грн 80 коп. - задовольнити;

з приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Галицька" (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, буд. 22; ідентифікаційний код 22186790) на користь приватного акціонерного товариства Страхова компанія "ПЗУ Україна" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 40; ідентифікаційний код 20782312) стягнути 13 630 (тринадцять тисяч шістсот тридцять) грн 80 коп. страхового відшкодування та 881 (вісімсот вісімдесят одну) грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Ткаченко І. В.