ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________УХВАЛА
"24" липня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/801/18
Суддя Господарського суду Одеської області Демешин О. А., при секретарі судового засідання Заболотній Я. О., розглянувши, в порядку ст. 140 ГПК України, заяву (вх. № 2-3728/18) ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Вімексім про забезпечення позову по справі № 916/801/18:
про повернення 740,230 т ячменю 3-го класу, українського врожаю 2016 року,
з підстав неналежного виконання договору
02.05.2018 року Господарський суд Одеської області відкрив провадження по справі № 916/801/18, ухвалив розглядати справу за правилами загального позовного провадження.
11.05.2018 року суд отримав заяву позивача про забезпечення позову по справі № 916/801/18.
14.05.2018 року суд відмовив в задоволені заяви про що виніс відповідну ухвалу.
19.07.2018 року судом отримано заяву Позивача про зміну предмету позову: стягнути збитки в розмірі 2701839,60 грн.
19.07.2018 року суд оголосив перерву у судовому засіданні до 08.08.2018 року о 11:00 та подовжив строк підготовчого провадження.

23.07.2018 року через канцелярію суд отримав заяву Позивача про забезпечення позову, до заяви додано заяву про огляд сторінки веб-сайту, в порядку ч. 7 ст. 82 ГПК України.
Заява мотивована тим, що Відповідач розмістив в мережі інтернет, на вказаному у заяві веб-сайті, оголошення щодо продажу нерухомого майна, яке належить Відповідачу на праві власності.
В якості доказів вчинення відповідачем заходів щодо продажу власного нерухомого майна Позивачем додано до заяви роздруківки з монітору, тому, Позивач просить суд, в порядку ч. 7 ст. 82 ГПК України, оглянути певні веб-сторінки.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Позивача про забезпечення позову, з огляду на наступне.
Так, при зверненні до Господарського суду Одеської області Позивач просив суд: зобовязати Відповідача повернути 740,230 т ячменю 3-го класу, українського врожаю 2016 року.
Саме, з огляду на вказаний предмет спору Постановою Одеського апеляційного господарського суду 26.06.2018 року задоволено заяву Позивача про забезпечення позову та накладено арешт на 740,230 т ячменю 3-го класу, врожаю 2016 р., що зберігається ОСОБА_2 "Давос" у формі ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю.
Так, у вказаній Постанові апеляційним судом зазначено: „Отже, відповідач протягом січня березня 2018 р. здійснював вивезення з території портопункту "Кілія" саме ячменю 3-го класу, повернення якого є предметом розгляду в межах цієї справи..

За приписами ч. 4 ст. 137 ГПК заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Отже, на теперішній час, згідно заявлених позивачем вимог про повернення 740,230 т ячменю 3-го класу, українського врожаю 2016 року вже існує забезпечення позову на підставі Постанови Одеського апеляційного господарського суду від 26.06.2018 року про арешт 740,230 т ячменю 3-го класу, врожаю 2016 р., що зберігається ОСОБА_2 "Давос" у формі ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю.
Суд звертає увагу Позивача, що вимоги про стягнення з Відповідача збитків в розмірі 2701839,60 грн. не є предметом розгляду по справі, оскільки надана позивачем заява про зміну предмету спору, була предметом дослідження в судовому засіданні, однак до розгляду в межах цієї справи судом не приймалась. Питання про прийняття цієї заяви до розгляду відкладено до наступного судового засідання, оскільки згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 ГПК України завданнями підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу.
Крім того, Позивач просить суд, в порядку ч. 7 ст. 82 ГПК України, оглянути певні веб-сторінки, в якості доказів, що відповідач здійснює заходи з продажу власного нерухомого майна.
Проте, згідно ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
В даному випадку, в межах заявлених позовних вимог, веб-сторінка в мережі інтернет в якій міститься інформація про розміщення Відповідачем пропозиції щодо продажу нерухомого майна, яке належить йому на праві власності - не є доказом, в розумінні ст. 73 ГПК України щодо позовних вимог про зобовязання повернення 740,230 тон ячменю.
Згідно ч. 2 ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Оскільки забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача ніяким чином не може забезпечити виконання судового рішення про зобовязання повернення ячменю, в разі задоволення позовних вимог, - суд не вбачає підстав для застосування заходів забезпечення позову, викладених у клопотанні позивача.
З огляду на викладене, в задоволені заяви Позивача про огляд сторінки веб-сайтів та в задоволені заяви про забезпечення позову по справі № 916/801/18 слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 136-140, 234 ГПК України, суд

2. В задоволені заяви (вх. 2-3728/18) ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Вімексім про забезпечення позову по справі № 916/801/18 відмовити
Ухвала набрала законної сили 24.07.2018р.
та може бути оскаржена в порядку ст..253-259 ГПК України
Суддя О.А. Демешин