УХВАЛА

м. Київ

16.07.2018Справа № 910/6026/15-г

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Василенка В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за скаргою Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк"

на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі № 910/6026/15-г

за позовом Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Джет Інвестментс"

про стягнення заборгованості в розмірі 76 674 380,73 грн.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.05.2015 у справі №910/6026/15-г позов Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Джет Інвестментс» на користь Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» 64672397 грн за кредитом, 10835556,34 грн. заборгованості зі сплати процентів, пеню за несвоєчасну оплату процентів у розмірі 1166427,39 грн., а також стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Джет Інвестментс» 73080 грн. судового збору в дохід Державного бюджету України.

09.06.2015 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідні накази.

25.06.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" подано скаргу на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, згідно з якою заявник просить суд:

- визнати рішення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала О.О. про повернення виконавчого документа від 09.06.2015 у справі № 910/6026/15-г стягувачу без прийняття до виконання неправомірним;

- скасувати повідомлення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала О.О. про повернення виконавчого документа від 09.06.2015 у справі № 910/6026/15-г стягувачу без прийняття до виконання;

- зобов'язати старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала О.О. прийняти до виконання наказ, виданий Господарським судом міста Києва 09.06.2018 у справі № 910/6026/15-г про стягнення з ТОВ «Джет Інвестментс» заборгованості за кредитом у сумі 64 672 397 грн., 10 835 556,34 грн. зі сплати процентів, 1 166 427,39 грн. пені.

В обґрунтування поданої скарги скаржник посилається на те, що інформація про перебування стягувача у стані ліквідації є загально доступною, оприлюднена на офіційних сайтах Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і банку, а отже не потребує додаткового доказування, в зв'язку з чим, старшим державним виконавцем порушено вимоги законодавства щодо обов'язковості виконання рішень.

25.06.2018 розпорядженням керівника апарату за № 05-23/1010 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 910/6026/15-г у зв'язку із відпусткою судді Смирнової Ю.М.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2018, справу № 910/6026/15-г передано для розгляду скарги на дії ДВС судді Грєховій О.А.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.06.2018 призначено судове засідання на 16.07.2018.

16.07.2018 представником скаржника подано заяву про розгляд справи без участі представника останнього.

У судовому засіданні 16.07.2018 представники учасників судового процесу не з'явились, про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Зважаючи на те, що відповідно до ч. 2 ст. 342 ГПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд вважає за можливе здійснити розгляд скарги за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали скарги, повно та об'єктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.05.2015 у справі №910/6026/15-г позов Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Джет Інвестментс» на користь Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» 64672397 грн. за кредитом, 10835556,34 грн. заборгованості зі сплати процентів, пеню за несвоєчасну оплату процентів у розмірі 1166427,39 грн., а також стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Джет Інвестментс» 73080 грн. судового збору в дохід Державного бюджету України.

09.06.2015 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідні накази.

У силу ст. 124 Конституції України та ст.ст. 18, 326 ГПК України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Аналогічні положення містить ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Як встановлено судом, 01.06.2018 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедалом О.О. було винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

У зазначеному повідомленні державним виконавцем зазначено наступне: заява про відкриття виконавчого провадження від 05.05.2018 № 507 підписано В.о. Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію АТ «Єврогазбанк» І.Ю. Грицак; до вищезазначеної заяви додано чорно-білу світлокопію наказу ФГВФО від 23.04.2018 № 182 та чорно-білу світлокопію Рішення виконавчої дирекції ФГВФО від 23.04.2018 № 182 не завірені жодним чином; отже з доданих до заяви про відкриття виконавчого провадження документів неможливо перевірити наявність повноважень І.Ю. Грицак на пред'явлення виконавчого документу до виконання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад:

1) верховенства права;

2) обов'язковості виконання рішень;

3) законності;

4) диспозитивності;

5) справедливості, неупередженості та об'єктивності;

6) гласності та відкритості виконавчого провадження;

7) розумності строків виконавчого провадження;

8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями;

9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до п. 6 ч. 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 16 Закону України «Про виконавче провадження» представництво юридичних осіб у виконавчому провадженні здійснюється їх керівниками чи органами, посадовими особами, які діють у межах повноважень, наданих їм законом чи установчими документами юридичної особи, або через представників юридичної особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України «Про виконавче провадження» представником юридичної особи у виконавчому провадженні може бути особа, яка відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань має право вчиняти дії від імені такої юридичної особи без довіреності. Повноваження представника юридичної особи у виконавчому провадженні можуть бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до закону. Представник може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти така особа. Дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи у виконавчому провадженні можуть міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або у виданій довіреності.

Повноваження адвоката як представника посвідчуються ордером, дорученням органу чи установи, що уповноважені законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов'язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих дій як представника сторони виконавчого провадження. Витяг засвідчується підписами сторін договору.

При цьому, як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівником стягувача зазначено - Савельєву Анну Миколаївну та вказано, що керівник - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з 20.04.2018 по 19.03.2019 включно.

Відтак, як станом на дату подання стягувачем заяви про відкриття виконавчого провадження, так і станом на дату винесення старшим державним виконавцем повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, керівником стягувача у Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань значилась Савельєва Анна Миколаївна.

В свою чергу, з повідомлення державного виконавця від 01.06.2018 про повернення виконавчого документа стягувачу вбачається, що заява про відкриття виконавчого провадження від 05.05.2018 № 507 підписана була В.о. Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію АТ «Єврогазбанк» І.Ю. Грицак та до вищезазначеної заяви додано чорно-білу світлокопію наказу ФГВФО від 23.04.2018 № 182 та чорно-білу світлокопію Рішення виконавчої дирекції ФГВФО від 23.04.2018 № 182 не завірені жодним чином.

При цьому, з аналізу статті 16 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що будь-який документ, який посвідчує повноваження особи на вчинення дій від імені юридичної особи має бути належним чином засвідчений.

Відповідно до п. 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації" (затверджена Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "згідно з оригіналом", назви, посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту підпис, засвідчуватись повинна кожна сторінка документу з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

Водночас, як вбачається з повідомлення державного виконавця та не заперечується скаржником, надані ксерокопії документів на підтвердження повноважень особи на вчинення дій від імені юридичної особи були жодним чином не засвідчені.

При цьому, суд не приймає до уваги твердження скаржника про те, що інформація про перебування АТ «Єврогазбанк» у стані ліквідації є загально доступною, оприлюднена на офіційних сайтах Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і банку, а отже не потребує додаткового доказування, оскільки по-перше, зазначена інформація не може бути підтвердженням повноважень у Грицак І.Ю. на вчинення дій від імені стягувача, а по-друге, жодною нормою Закону України «Про виконавче провадження» не визначено обов'язок державного виконавця на пошук відомостей, як на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, так і на сайтах стягувача, як і на будь-яких інших сайтах, з метою підтвердження відомостей особи, щодо наявності у неї повноважень на вчинення дій від імені юридичної особи.

Відтак, оскільки Закон України «Про виконавче провадження» визначає чітку сукупність дій, спрямованих на примусове виконання рішень і проводяться на підставах та у межах повноважень та у спосіб, що визначені цим Законом, подання заяви про відкриття виконавчого провадження має відбуватись у відповідності до вимог означеного закону, а відтак, оскільки Закон України «Про виконавче провадження» визначає, що представником юридичної особи у виконавчому провадженні може бути особа, яка відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань має право вчиняти дії від імені такої юридичної особи без довіреності або ж до заяви має бути додано належним чином засвідчений документ, який підтверджує повноваження на вчинення дій від імені юридичної особи, проте, з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що керівником стягувача зазначено - Савельєву Анну Миколаївну та вказано, що керівник - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з 20.04.2018 по 19.03.2019 включно, відомості щодо наявності повноважень у Грицака І.Ю. на здійснення дій від імені стягувача, а до заяви не було додано належним чином засвідчені документи на підтвердження повноважень Грицака І.Ю. на підписання заяви про відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем правомірно винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 01.06.2018 на підставі п.6 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, суд звертає увагу скаржника, що останній не позбавлений можливості повторно звернутись до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про примусове виконання рішення, долучивши до неї належним чином засвідчені копії документів на підтвердження наявності у особи повноважень на вчинення дій від імені юридичної особи.

Згідно зі ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість скарги Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в зв'язку з чим, скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 234, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відхилити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені статтями 256, 257 та підпунктом 17.5 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено: 18.07.2018

Суддя О.А. Грєхова