ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2018 р. Справа № 911/2943/17

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., за участю секретаря судового засідання Гопанок І.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Комунального підприємства "Калинівська керуюча компанія з обслуговування житлового фонду "Громадський сервіс" Калинівської селищної ради

про стягнення 880 873,47 гривень

за участю представників:

від позивача: Бернацька О.В. (довіреність №14-70 від 14.04.2017)

від відповідача: Черниш В.М. (керівник)

Черниш Н.Д. (довіреність б/н від 01.01.2018)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

02.10.2017 через канцелярію господарського суду Київської області від Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі- Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"/позивач) надійшла позовна заява до Комунального підприємства "Калинівське ДПС" Калинівської селищної ради про стягнення 880 873,47 гривень, з яких: 600 171,76 грн основного боргу по оплаті поставленого газу за договором постачання природного газу №1184/16-ТЕ-17 від 21.12.2015, 124 718,42 грн пені, 29 342,89 грн 3% річних та 126 640,40 грн інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.10.2017 порушено провадження в справі №911/2943/17, розгляд справи призначено на 30.10.2017.

Ухвалами господарського суду Київської області від 30.10.2017 та 13.11.2017 розгляд даної справи відкладався на 13.11.2017 та 27.11.2017 відповідно.

27.11.2017 через канцелярію господарського суду Київської області від Комунального підприємства "Калинівське ДПС" Калинівської селищної ради надійшло клопотання про зменшення пені, яке прийняте судом до розгляду.

У судовому засіданні 27.11.2017 суд оголосив перерву до 11.12.2017.

07.12.2017 через канцелярію господарського суду Київської області від Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшла заява про заміну первісного відповідача належним відповідачем.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.12.2017 у справі №911/2943/17 замінено неналежного відповідача - Комунальне підприємство "Калинівське ДПС" Калинівської селищної ради належним відповідачем - Комунальним підприємством "Калинівська керуюча компанія з обслуговування житлового фонду "Громадський сервіс" Калинівської селищної ради (далі - КП "Керуюча компанія "Громадський сервіс"/відповідач), а також відкладено розгляд справи на 15.01.2018.

Відповідно до п. 9 ч. 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15.12.2017, (далі - ГПК України), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У відповідності до ст. ст. 12, 181 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, позовного провадження (загального або спрощеного).

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.01.2018 постановлено розглядати справу №911/2943/17 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 06.02.2018, запропоновано учасникам справи надати суду додаткові докази, необхідні до вирішення у порядку ст. 182 ГПК України заяви та клопотання, за їх наявності, та встановлено строки для подання таких доказів і клопотань - до 01.02.2018.

У судових засіданнях 06.02.2018 та 27.02.2018 судом постановлено ухвали про відкладення підготовчого засідання на 27.02.2018 та 12.03.2018 відповідно.

12.03.2018 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшло відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач частково визнав заборгованість відповідно до проведеного контр-розрахунку, відтак просив відмовити позивачу у задоволенні позову в частині стягнення основного боргу та штрафних санкцій на загальну суму 880 873,47 грн, а також врахувати контр-розрахунок КП "Керуюча компанія "Громадський сервіс" та розстрочити заборгованість на максимальний термін.

У судовому засіданні 12.03.2018 судом постановлено ухвалу про продовження строку підготовчого провадження та відкладення підготовчого засідання на 26.03.2018.

26.03.2018 через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач не погодився з доводами відповідача з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність.

У судовому засіданні 26.03.2018 судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 02.04.2018.

02.04.2018 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого засідання, призначено справу до судового розгляду по суті на 16.04.2018, повідомлено учасників справи про призначення справи до судового розгляду по суті, а також попереджено учасників справи про наслідки неявки в судове засідання, передбачені ст. 202 ГПК України.

У судовому засіданні 16.04.2018 після закінчення з'ясування обставин та перевірки їх доказами судом оголошено про перехід до судових дебатів, по закінченні яких суд вийшов до нарадчої кімнати. Після виходу з нарадчої кімнати суд

ВСТАНОВИВ:

21.12.2015 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі-постачальник) та Комунальним підприємством "Калинівське ДПС" Калинівської селищної ради (далі-споживач) було укладено договір постачання природного газу №1184/16-ТЕ-17 від 21.12.2015 (далі-договір постачання), відповідно до п 1.1. якого постачальник зобов'язується передати у власність споживачу у 2016 році природний газ (надалі - газ), а споживач зобов'язується прийняти та оплатити цей газ, на умовах цього договору.

Надалі, між сторонами було укладено ряд додаткових угод договору, якими сторони узгодили, зокрема, період поставки газу, строки оплати його вартості та строк дії договору.

Так, відповідно до пп. 2.1., 3.4. та 12 договору в редакціях додаткових угод до нього постачальник передає споживачу з 01.04.2016 по 30.04.2016 (включно) газ обсягом до 34 тис. куб. м.

Приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці поставки, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу з 01.01.2016 до 30.04.2016, а в частині розрахунків - до їх повного здійснення.

Копії відповідних договору та додаткових угод до нього наявні в матеріалах справи.

Судом встановлено, що позивач свої обов'язки за договором в частині постачання газу виконав належним чином, передавши відповідачу протягом січня-квітня 2016 року газ загальною вартістю 711 831,60 грн, що підтверджується підписами та відбитками печаток сторін на актах приймання-передачі природного газу:

- б/н від 31.01.2016 за поставлений газ у січні 2016 року на суму 258 255,91 грн,

- б/н від 29.02.2016 за поставлений газ у лютому 2016 року на суму 186 667,09 грн,

- б/н від 31.03.2016 за поставлений газ у березні 2016 року на суму 252 391,36 грн,

- б/н від 30.04.2016 за поставлений газ у квітні 2016 року на суму 14 517,24 грн, копії яких містяться в матеріалах справи.

Про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення постачальником (позивачем) умов договору.

Позивач зауважив, що відповідач свої обов'язки за договором в частині своєчасної та повної оплати вартості поставленого газу не виконав.

Як слідує з наданої позивачем відомості по операціям з 01.01.2016 по 31.08.2017 за підписом заступника головного бухгалтера, відповідач протягом 2016 року та лютого-липня 2017 року сплатив частково вартість отриманого газу згідно договору газ з порушенням передбачених договором строків загалом у розмірі 111 659,84 грн, що були розподілені та зараховані позивачем частково в погашення вартості газу, поставленого у січні 2016 року, в порядку черговості по мірі надходження вказаних коштів.

Як зауважив позивач, решту вартості поставленого газу у січні 2016 року у розмірі 146 596,07 грн, та у лютому-квітні 2016 року у загальному розмірі 453 575,69 грн відповідачем не оплачено, внаслідок чого за останнім утворилось сукупно 600 171,76 грн основного боргу.

В підтвердження обставин проведення відповідачем часткових розрахунків за договором та виникнення відповідної суми боргу позивач надав банківські виписки по власному рахунку.

Надалі, в процесі розгляду даного спору, 18.10.2017 між ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (кредитор), Комунальним підприємством "Калинівська керуюча компанія з обслуговування житлового фонду "Громадський сервіс" Калинівської селищної ради (первісний боржник) та КП "Керуюча компанія "Громадський сервіс" (новий боржник) укладено договір про переведення боргу №16/2354/17-ТЕ (далі - договір уступки), відповідно до п. 1.1. якого за цим договором за згодою кредитора первісний боржник переводить на нового боржника свій борг, який виник у первісного боржника перед кредитором за договором постачання природного газу від 21.12.2015 №1184/16-ТЕ-17 (далі - зобов'язання), укладеним між первісним боржником та кредитором, а новий боржник приймає на себе борг первісного боржника у цьому зобов'язанні та замінює первісного боржника у зобов'язанні.

Відповідно до пп. 2.1, 3.1., 3.2. та 6.1. договору про переведення боргу №16/2354/17-ТЕ від 18.10.2017, сторони встановили, що сума боргу, яка переводиться на нового боржника, станом на момент укладення даного договору дорівнює 586 214,28 гривень (п'ятсот вісімдесят шість тисяч двісті чотирнадцять гривень 28 коп.).

За цим договором до нового боржника переходить обов'язки первісного боржника щодо сплати суми боргу, що встановлена у пункті 2.1. статті 2 цього договору, а також штрафних санкцій, інфляційних витрат та відсотків, пов'язаних з невиконанням або неналежним виконанням первісним боржником своїх зобов'язань за договором постачання природного газу від 21.12.15 №1184/16-ТЕ-17.

Новий боржник зобов'язується перерахувати грошові кошти у сумі, зазначеній у п. 2.1. статті 2 цього договору, в порядку та на умовах, визначених договором постачання природного газу від 21.12.15 №1184/16-ТЕ-17.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення їх підписів печатками сторін, договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором.

Копія відповідного договору наявна в матеріалах даної справи.

Таким чином, оскільки остаточні розрахунки за договором постачання природного газу №1184/16-ТЕ-17 від 21.12.2015 з позивачем не проведено, останній підтримав заявлені позовні вимоги в частині стягнення 600 171,76 грн основного боргу.

Заперечуючи проти позову, відповідач зауважив на тому, що сума заборгованості, що перейшла до нього, як нового боржника, за договором уступки є меншою від заявленої до стягнення позивачем.

До того ж, відповідач послався на належне виконання взятих на себе обов'язків за договором уступки та, враховуючи погоджений з позивачем графік погашення заборгованості, проведення у листопаді, грудні 2017 року та січні-березні 2018 року платежів на погашення заборгованості у загальному розмірі 90 186,84 грн, в підтвердження чого суду відповідно надано копії графіку погашення та платіжних доручень.

Таким чином, відповідач зазначив, що внаслідок проведення розрахунків за договором попереднім боржником та, відповідно, КП "Керуюча компанія "Громадський сервіс", як новим боржником, а також за наслідком проведеного останнім контр-розрахунку пені, 3% річних та інфляційних втрат, загальна сума заборгованості боржника перед позивачем становить 690 968,62 грн, а тому відповідач просив суд:

- відмовити позивачу в позовній заяві в частині стягнення основного боргу та штрафних санкцій на загальну суму 880 873,47 грн;

- врахувати контр-розрахунок відповідача на загальну суму 690 968,62 грн та розстрочити заборгованість на максимальний термін.

Крім того, у судовому засіданні 16.04.2018 представник відповідача підтримав подане 27.11.2017 КП "Калинівське ДПС" Калинівської селищної ради клопотання про зменшення пені та просив його задовольнити.

У відповідь на відзив відповідача позивач зазначив, що наявність погодженого між сторонами графіка погашення заборгованості не змінює порядок розрахунків, встановлений між сторонами за договором поставки газу, а розрахунок заявлених до стягнення сум пені, 3% річних та інфляційних втрат позивач здійснив вірно, відповідно до законодавчих вимог.

Заперечуючи проти доводів позивача стосовно незмінності порядку розрахунків за поставлений газ, відповідач зауважив, що до нього за договором уступки перейшов обов'язок щодо погашення заборгованості, а не здійснення оплат за отримані послуги, а тому у спірних правовідносинах має застосовуватись погоджений сторонами графік погашення заборгованості, а не умови договору стосовно оплати вартості поставленого газу.

До того ж, відповідач, посилаючись на те, що відповідного процесуального статусу у даній справі він набув 11.12.2017, відтак розгляд справи розпочався спочатку, вважає, що здійснені ним платежі на погашення заборгованості за договором уступки мають бути враховані при розрахунку боргу, штрафних та фінансових санкцій у даній справі, у той час як визначений позивачем станом на 31.08.2017 розрахунок заявлених до стягнення сум не може братись до уваги, оскільки КП "Калинівське ДПС" Калинівської селищної ради здійснило оплату боргу у загальному розмірі 125 617,32 грн, а не у розмірі 111 659,84 грн, як зазначено у відповідному розрахунку позивача.

Заслухавши вступне слово представників сторін, з'ясувавши обставини справи та дослідивши подані докази, суд дійшов таких висновків.

Приписами статей ст. 173, 175 Господарського кодексу України унормовано, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 520 ЦК України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

З огляду наведеного, підписання КП "Керуюча компанія "Громадський сервіс" договору про переведення боргу №16/2354/17-ТЕ від 18.10.2017 свідчить про погодження відповідної особи з умовами вказаного правочину та, відповідно, свідчить про перехід до відповідача прав та обов'язків покупця за договором постачання природного газу №1184/16-ТЕ-17 від 21.12.2015.

Згідно приписів ст. ст. 655, 692 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 6.1. договору постачання передбачено, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Водночас, відповідно до п. 6.1. договору постачання, в редакції додаткової угоди №3 від 31.03.2016, остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

З огляду наведеного, підписання КП "Калинівське ДПС" Калинівської селищної ради, як покупцем/первісним боржником, актів приймання-передачі природного газу за січень-квітень 2016 року без будь-яких заперечень щодо обсягу поставленого газу свідчить про прийняття покупцем цього газу, що породжує для КП "Керуюча компанія "Громадський сервіс", як нового боржника за договором постачання, обов'язок по оплаті вартості газу у повному обсязі та у погоджені договором строки:

- за отриманий у січні, лютому 2016 року газ - до 14.02.2016 та 14.03.2016 включно;

- за отриманий у березні, квітні 2016 року газ - до 25.04.2016 та 25.05.2016 включно.

Покладені ж відповідачем в основу заперечень доводи стосовно необхідності застосування у спірних правовідносинах погодженого сторонами графіку погашення заборгованості визнаються судом неспроможними, оскільки умовами договору уступки, з якими відповідач погодився підписавши відповідний правочин, передбачено обов'язок нового боржника, тобто відповідача, сплатити заборгованість у порядку та на умовах, передбачених договором постачання.

Водночас, укладений між сторонами договір уступки не містить жодних умов стосовно зміни/припинення первісного зобов'язання за договором постачання та погодження сторонами нових строків і порядку сплати заборгованості.

Як слідує з наявних в матеріалах справи копій платіжних доручень, в процесі розгляду даного спору відповідачем було сплачено загалом 90 186,84 грн в рахунок оплати за природний газ згідно договорів уступки та постачання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З огляду вищенаведеного, оскільки після порушення провадження у даній справі відповідачем було сплачено частину суми основного боргу у загальному розмірі 90 186,84 грн, суд дійшов висновку про закриття провадження у даній справі в частині позовної вимоги про стягнення з відповідача 90 186,84 грн основного боргу з підстав п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, оскільки предмет спору у відповідній частині відсутній.

Таким чином, з урахуванням розміру переданої за договором уступки суми основного боргу - 586 214,28 грн та здійснених відповідачем часткових розрахунків на суму 90 186,84 грн, залишок суми основного боргу становить 496 027,44 грн, доказів слати яких станом на дату прийняття рішення у даній справі суду не надано.

Вимога ж позивача про стягнення суми основного боргу за договором постачання у розмірі 13 957,48 грн є необґрунтованою, оскільки доказів наявності у відповідача обов'язку по сплаті вказаної суми коштів позивачем суду не надано.

Згідно з ч. 7 ст. 193 ГК України, що кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За таких обставин, оскільки відповідач взяті на себе грошові зобов'язання не виконав, залишок боргу за договором постачання позивачу не сплатив, а також враховуючи встановлений судом арифметично вірний розмір суми основного боргу, суд дійшов висновку про часткове задоволення заявленої позивачем вимоги про стягнення суми основного боргу у визначеному арифметично вірному розмірі - 496 027,44 грн.

У зв'язку з неналежним виконанням грошових зобов'язань за договором постачання в частині своєчасної та повної оплати вартості поставленого газу, позивачем заявлено до стягнення, зокрема, 124 718,42 грн пені, нарахованої з урахуванням часткових оплат спадаючим підсумком за визначені згідно вимог ч. 6 ст. 232 ГК України загальні періоди:

- з 16.02.2016 по 15.08.2016 на вартість поставленого та неоплаченого вчасно газу за січень 2016 року,

- з 15.03.2016 по 14.09.2016 на вартість поставленого та неоплаченого газу за лютий 2016 року,

- з 26.04.2016 по 14.10.2016 на вартість поставленого та неоплаченого газу за березень 2016 року,

- з 26.05.2016 по 16.11.2016 на вартість поставленого та неоплаченого газу за квітень 2016 року.

Частиною 1 ст. 230 ГК України встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання, він зобов'язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

Пунктом 8.2. договору постачання передбачено, що у разі невиконання споживачем п. 6.1. цього договору він зобов'язується сплатити постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Таким чином, оскільки заявлений до стягнення розмір пені, обрахованої судом в межах вказаних позивачем відповідно до вимог закону періодів, є арифметично вірним, вимога позивача про стягнення з відповідача 124 718,42 грн пені є обґрунтованою.

Що ж до клопотання відповідача про зменшення суми заявленої до стягнення пені, слід зазначити таке.

Відповідне клопотання обґрунтоване важким фінансовим становищем відповідача, спричиненим невчасним проведенням розрахунків населення за отримані житлово-комунальні послуги, та тим, що останнім здійснено власний контр-розрахунок пені з урахуванням строків позовної давності відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України.

Відповідно до статті 551 ЦК України, що кореспондує зі ст. 233 ГК України, розмір неустойки (до якої віднесено штраф і пеню) встановлюється договором або актом цивільного законодавства і може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

За приписами статтей 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В порушення наведених законодавчих положень, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів існування виняткових обставин у розмінні приписів ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України, за наявності яких можливе зменшення розміру неустойки, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення розміру заявленої до стягнення пені, у зв'язку з чим відповідне клопотання відповідача задоволенню не підлягає.

Доводи ж відповідача стосовно невідповідності здійсненого позивачем обрахунку пені вимогам п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України спростовуються умовами договору постачання, відповідно до якого сторони погодили збільшити позовну давність, зокрема, до вимог про стягнення пені до 5 (п'яти) років.

З огляду наведеного, вимога позивача про стягнення з відповідача 124 718,42 грн пені підлягає задоволенню.

Крім того, у зв'язку з неналежним виконанням грошових зобов'язань за договором постачання в частині своєчасної та повної оплати вартості поставленого газу, позивачем заявлено до стягнення:

- 29 342,89 грн 3% річних, нарахованих з урахуванням часткових оплат спадаючим підсумком за загальні періоди:

з 16.02.2016 по 31.08.2017 на вартість поставленого та неоплаченого вчасно і у повному обсязі газу за січень 2016 року,

з 15.03.2016 по 31.08.2017 на вартість поставленого та неоплаченого газу за лютий 2016 року,

з 26.04.2016 по 31.08.2017 на вартість поставленого та неоплаченого газу за березень 2016 року,

з 26.05.2016 по 31.08.2017 на вартість поставленого та неоплаченого газу за квітень 2016 року;

- 126 640,40 грн інфляційних втрат, нарахованих спадаючим підсумком з урахуванням часткових оплат за загальні періоди:

з 16.02.2016 по 31.07.2017 на вартість поставленого та неоплаченого вчасно і у повному обсязі газу за січень 2016 року,

з 15.03.2016 по 31.07.2017 на вартість поставленого та неоплаченого газу за лютий 2016 року,

з 26.04.2016 по 31.07.2017 на вартість поставленого та неоплаченого газу за березень 2016 року,

з 26.05.2016 по 31.07.2017 на вартість поставленого та неоплаченого газу за квітень 2016 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, оскільки заявлений до стягнення розмір 3% річних, обрахований судом в межах вказаних позивачем періодів, є арифметично вірним, вимога позивача про стягнення з відповідача 29 342,89 грн 3% річних підлягає задоволенню.

Водночас, оскільки арифметично вірний розмір інфляційних втрат, перерахований судом в межах вказаних позивачем періодів, становить 125 730,64 грн, вимога позивача про стягнення з відповідача 126 640,40 грн інфляційних втрат підлягає частковому задоволенню у розмірі 125 730,64 грн.

Доводи ж відповідача щодо необхідності врахування при розрахунку вищевказаних сум здійснених під час розгляду спору у даній справі оплат боргу визнаються судом безпідставними, адже відповідні оплати були здійсненні поза межами періодів обрахунку, тобто після його кінцевої дати - 31.08.2017, яка визначена позивачем на підставі та в межах, наданих позивачу законодавчими приписами.

Посилання ж відповідача стосовно неврахування позивачем здійсненої попереднім боржником оплати у розмірі 13 957,84 грн спростовуються наявними в матеріалах справи доказами здійснених часткових оплат станом на 31.08.2017 у вірно вказаному позивачем загальному розмірі 111 659,84 грн.

Що ж до клопотання відповідача про розстрочення заборгованості у порядку ст. ст. 238, 239 ГПК України, з огляду на його тяжке фінансове становище, слід зазначити таке.

Відповідно до приписів ст. ст. 239, 331 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує, зокрема, ступінь вини відповідача у виникненні спору; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Беручи до уваги наведені нормативні приписи, оскільки покладені відповідачем в основу обґрунтування заявленого клопотання обставини не свідчать про наявність підстав, за наявності яких можливе розстрочення виконання рішення суду у даній справі, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про розстрочення сплати заборгованості.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладаються судом на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, 73, 74, 231, 233, 236, 237, 238, 239, 240, 331 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 625, 655, 692 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 175, 193, 230 Господарського кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі в частині вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, ідентифікаційний код 20077720) до Комунального підприємства "Калинівська керуюча компанія з обслуговування житлового фонду "Громадський сервіс" Калинівської селищної ради (07443, Київська обл., Броварський р-н, смт Калинівка, вул. Чернігівська, буд. 20, ідентифікаційний код 41370404) про стягнення 90 186,84 грн основного боргу.

2. Позовні вимоги задовольнити частково.

3. Стягнути з Комунального підприємства "Калинівська керуюча компанія з обслуговування житлового фонду "Громадський сервіс" Калинівської селищної ради (07443, Київська обл., Броварський р-н, смт Калинівка, вул. Чернігівська, буд. 20, ідентифікаційний код 41370404) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, ідентифікаційний код 20077720) 496 027 (чотириста дев'яносто шість тисяч двадцять сім) грн 44 коп. основного боргу, 124 718 (сто двадцять чотири тисячі сімсот вісімнадцять) грн 42 коп. пені, 29 342 (двадцять дев'ять тисяч триста сорок дві) грн 89 коп. 3% річних, 125 730 (сто двадцять п'ять тисяч сімсот тридцять) грн 64 коп. інфляційних втрат та 12 990 (дванадцять тисяч дев'ятсот дев'яносто) грн 09 коп. судового збору.

4. В задоволені решти позовних вимог відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у відповідності до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до підпункту 17.5) підпункту 17) пункту 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повне рішення складено 18.06.2018.

Суддя В.А. Ярема