ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2018р. Справа №910/21334/17

За позовом: ОСОБА_1 акціонерного товариства ДТЕК Добропільська ЦЗФ, м.Добропілля

до відповідача: ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ в особі Регіональної філії Львівська залізниця, м. Львів

про: стягнення вартості нестачі вантажу в розмірі 9224,25 грн.

Суддя Ділай У.І.

Секретар Куць М.Я.

За участю представників:

Від позивача: не зявився.

Від відповідача: не зявився.

Технічна фіксація не здійснювалась. У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

На розгляд господарського суду Львівської області надійшла справа №910/21334/17 за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства ДТЕК Добропільська ЦЗФ до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Львівська залізниця про стягнення вартості нестачі вантажу в розмірі 9224,25 грн.

Ухвалою суду від 03.04.2018р. прийнято справу №910/21334/17 до розгляду за правилами загального позовного провадження, як визначено ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.01.2018р.

05.04.2018р. за вх.№12279/18 від позивача на адресу суду поступило Клопотання про направлення справи за підсудністю, до господарського суду м.Києва, як зазначає позивач з врахуванням того, що Регіональній філії Львівська залізниця надано право здійснювати повноваження сторони від імені юридичної особи ПАТ Українська залізниця.

18.04.2018р. за вх.№ 13908/18 від відповідача поступило Клопотання про надання для ознайомлення матеріалів справи №910/21334/17, яке судом задоволено.

Сторони явки повноважних представників в судове засідання 03.05.2018р. не забезпечили, вимог ухвали суду не виконали.

Ухвалою суду від 03.05.2018р. підготовче судове засідання відкладено на 31.05.2018р.

15.05.2018р. за вх.№17059/18 від відповідача на адресу суду поступив Відзив на позовну заяву ПАТ ДТЕК Добропільська ЦЗФ, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог позивача та просить суд відмовити в задоволенні позову. Зокрема, позивач зазначає, що позивачем не доведено вини Залізниці у неналежному виконанні договірних зобовязань по договору перевезення.

17.05.2018р. за вх.№17511/18 від відповідача поступили пояснення, щодо клопотання позивача, про передачу справи до господарського суду м.Києва, в яких відповідач в задоволенні такого клопотання просить суд відмовити.

Позивач явки повноважного представника в судове засідання 31.05.2018р. не забезпечив.

Представник відповідача в судовому засіданні 31.05.2018р. проти задоволення позовних вимог заперечив, та проти задоволення клопотання позивача про передачу справи до господарського суду м. Києва заперечив, у звязку з необґрунтованістю.

Клопотання позивача про передачу справи до господарського суду м. Києва відхилено.

Ухвалою суду від 31.05.2018р. строк підготовчого засідання продовжено. Розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено на 21.06.2018р.

Сторони явки повноважних представників в судове засідання 21.06.2018р. не забезпечили, вимог ухвали суду не виконали.

Ухвалою суду від 21.06.2018р. підготовче провадження у справі №910/21334/17 закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті на 17.07.2018р.

Позивач та відповідач в судове засідання 17.07.2018р. явку повноважних представників не забезпечили, причин неявки не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштового відправлення.

В процесі розгляду матеріалів справи суд

встановив:

ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» відповідно до Технічних умов завантажило вугілля камяне марки Г 0-100: у вагон №61015152 в кількості 65000 кг по накладній №50417468 від 11.06.2017р., у вагон №59475822 в кількості 68000 кг, у вагон №53545851 в кількості 68500 кг по накладній №50444017 від 11.06.2017р.

Вказаний вантаж навантажений на рівні бортів та переданий для перевезення відповідачу.

Згідно з пунктом 2.1 Правил оформлення перевізних документів, накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Згідно з накладними №50417468, №50444017 Залізниця прийняла у ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» на станції Добропілля Донецької залізниці зазначене вугілля для перевезення та зобовязалась доставити його на станцію Бурштин Львівської залізниці ДТЕК Бурштинська ТЕС ПАТ «ДТЕК Західенерго».

16 червня 2017року на станції призначення Бурштин Львівської залізниці були складені комерційні акти №388103/206, №388103/208, №388103/209.

Відповідно до комерційного акту №388103/206 при контрольному переважуванні вагону №61015152 на справних 150-тонних тензометричних вагонних вагах виявлено - брутто 85600кг, тара - 23300 кг, нетто - 62300 кг, що менше вантажного документу на 2700 кг. Над 1-2 люками виявлене поглиблення розміром 250x200x50 см. В місці поглиблення маркування відсутнє. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені. Просипання вантажу не було.

Відповідно до комерційного акту №388103/208 при контрольному переважуванні вагону №59475822 на справних 150-тонних тензометричних вагонних вагах виявлено - брутто - 90150кг, тара - 23800 кг, нетто - 66350 кг, що менше вантажного документу на 1650 кг. Над 3-4 люками виявлене поглиблення розміром 300x280x50 см. В місці поглиблення маркування відсутнє. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені. Просипання вантажу не було.

Відповідно до комерційного акту №388103/209 при контрольному переважуванні вагону №53545851 на справних 150-тонних тензометричних вагонних вагах виявлено - брутто - 89100кг, тара - 22500 кг, нетто - 66600 кг, що менше вантажного документу на 1900 кг. Над 3-4 люками виявлене поглиблення розміром 250x150x30 см. В місці поглиблення маркування відсутнє. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені. Просипання вантажу не було.

Як зазначено в позовній заяві, з врахуванням норми природної втрати під час перевезення, яка згідно п. 27 Правил видачі вантажів для мінерального палива складає 1%, нестача вантажу у вагоні №61015152 становить (2700-650)=2050 кг або 2,05 т., у вагоні №59475822 становить (1650-680)=970 кг або 0,97 т., у вагоні №53545851 становить (1900-685)=1215 кг або 1,215 т.

За розрахунком позивача, вартість недостачі, з урахуванням норми природної втрати у вагоні №61015152 складає 4089,83 грн. із розрахунку: 2,05 т (нестача з урахуванням норми природної втрати 1%) х 1995,04 грн. (вартість 1 т вугілля з ПДВ); у вагоні №59475822 складає 2279,35 грн. із розрахунку: 0,97 т (нестача з урахуванням норми природної втрати 1%) х 2349,85 грн. (вартість 1 т вугілля з ПДВ); у вагоні №53545851 складає 2855,07 грн. із розрахунку: 1,215 т (нестача з урахуванням норми природної втрати 1%) х 2349,85 грн. (вартість 1 т вугілля з ПДВ)

Перед зверненням до суду вантажоодержувачем: ПАТ «ДТЕК Західенерго» в особі керівника і головного бухгалтера на накладній зроблено переуступний напис на право пред'явлення позову позивачу.

Відтак, позивач звернувся до господарського суду Львівської області з позовною заявою про стягнення з відповідача збитків на суму 9224,25 грн.

Відповідач заперечив проти позовних вимог, зазначивши наступне.

Частиною 2 ст. 114 Статуту залізниць встановлено, недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення, а відповідно до ч. 2 п. 27 Правил видачі вантажів при видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644, при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2% маси, зазначеної в перевізних документах для вантажів завантажених у вологому стані.

За твердженням відповідача, розрахунок позивача мав бути: 71 000 кг х 2% - 1 420 кг. - норма природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто.

71 000 кг - 1 420 кг - 64000 кг = 55800 кг - недостача вантажу.

Також відповідач зазначив, що жодних доказів на підтвердження сплати вартості вугілля, яке було прийнято залізницею до перевезення, та є предметом спору - позивачем не надано. При цьому, відповідач звернув увагу, що проведення компенсації в розмірі 9224,25 грн. позивачем належними доказами не доведено.

Згідно з п. 3.21. розяснення Президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 №04-5/601, у разі навантаження у вагони відкритого типу вантажів, які містять дрібні фракції, відправник повинен вжити заходів щодо запобігання видуванню або просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення.

Ст. 111 Статуту залізниць України передбачені випадки звільнення від відповідальності залізниці, зокрема, у випадку коли вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без них, коли таке перевезення дозволено Правилами перевезення вантажів.

На думку відповідача, обставини справи та норми законодавства передбачають відсутність причинного звязку між дією перевізника та втратою або ушкодженням вантажу, а отже, і відсутність його вини.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Перевезення вантажу, відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України, здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно із ч. 6 ст. 306 Господарського кодексу України, відносини, пов'язані з перевезенням пасажирів та багажу, регулюються Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

За договором перевезення перевізник зобов'язаний доставити довірений йому відправником вантаж в пункт призначення і видати його уповноваженій на отримання вантажу особі (ст. 909 Цивільного кодексу України).

Пунктом 2.1 Правил оформлення перевізних документів передбачено, що накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Згідно п.2 ст. 924 Цивільного кодексу України, перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 Цивільного кодексу України обумовлено, що у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт", залізниці повинні забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях. Статтею 23 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

У відповідності до ст. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під'їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під'їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (ст. 3 Статуту).

Як встановлено судом, 11.06.2017р. позивачем (вантажовідправником) на адресу Бурштинської ТЕС ПАТ «ДТЕК Західенерго» (вантажоодержувача) зі станції відправлення Добропілля Донецької залізниці на станцію Бурштин Львівської залізниці за залізничними накладними №50417468 та №50444017 у вагонах №61015152, №59475822, №53545851, №60462181, №55335350 було відправлено вантаж - вугілля кам'яне г-газовий, марки ДГ 0-100 загальною кількістю 341200 тонн.

Статтею 105 Статуту визначено, що залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Відповідно до ст. 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Згідно ст. 26 Закону України "Про залізничний транспорт", обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Відповідно до ст. 130 Статуту залізниць України, право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

У відповідності до ст. 129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

16.06.2017р. на станції Бурштин Львівської залізниці у вагонах №61015152, №59475822, №53545851, що прибув було виявлено недостачу, про що складено комерційні акти №388103/206, №388103/208, №388103/209.

Вказані акти за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за №567/6855, а тому визнається судом належним доказом на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеній у накладній, фактичній масі вантажу.

Суд зазначає, що залізницею не доведено, що нестача виникла з незалежних від перевізника причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту залізниць України, недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно ст.115 Статуту залізниць України, вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до накладних №50417468 та №50444017 від 09.06.2017р. відправником є ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ», а одержувачем - ПАТ «ДТЕК Західенерго».

Згідно ст.130 Статуту залізниць України, право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до ст. 133 Статуту залізниць України, передача іншим організаціям або громадянам права на пред'явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Передача права на пред'явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

Згідно ст.133 Статуту залізниць України на залізничній накладній міститься переуступний напис за підписом директора ПАТ ДТЕК Західенерго, скріплений печаткою вантажоодержувача, який свідчить про передачу права на предявлення позову ПАТ ДТЕК Добропільська ЦЗФ, тобто, від вантажоодержувача до вантажовідправника.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту, недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно із ст. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2 % маси, зазначеної в перевізних документах: вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши поданий позивачем розрахунок щодо нестачі вантажу, з урахуванням положень ст. 27 Правил видачі вантажів, судом встановлено, що природна втрата маси вантажу має застосовуватись у розмірі 2% від маси нетто, зазначеної у перевізних документах, і становить в розмірі:

-у вагоні №61015152 (65000*2% = 1300 кг; 65000 кг - 62300 кг - 1300 кг = 1400 кг);

-у вагоні №59475822 (68000*2% = 1360 кг; 68000 кг - 66350 кг - 1360 кг = 290кг),

-у вагоні №53545851 (68500*2% = 1370 кг; 68500 кг - 66600 кг - 1370 кг = 530кг).

В матеріалах справи наявна довідка вантажовідправника - відповідача, згідно із яким вартість 1 тонни вантажу по накладній №50417468 у вагоні №61015152 становить 1662,53 грн. без ПДВ (1995,04 грн. з ПДВ), по накладній №50444017 у вагоні №53545851 та у вагоні №59475822 становить 1958,21 грн. без ПДВ (2349,85 грн. з ПДВ).

Отже, за розрахунком суду, вартість втраченого вантажу становить:

-у вагоні №61015152 (1995,04 грн. * 1400 т = 2793,06 грн.);

-у вагоні №59475822 (2349,85 грн. * 0,29 т = 681,46 грн.);

-у вагоні №53545851 (2349,85 грн. * 0,53 т = 1245,42 грн.)

Враховуючи, що факт порушення відповідачем правил перевезення вантажу належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, беручи до уваги розрахунок втрати, здійснений судом, позовні вимоги ОСОБА_1 акціонерного товариства ДТЕК Добропільської ЦЗФ підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 4, 7 ,13, 14, 73, 74, 76-79, 91, 96, 120, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задоволити частково.

2.Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі: Регіональної філії Львівська залізниця (79000, м. Львів, вул. Гоголя, 1, ідентифікаційний код 40081195) на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства ДТЕК Добропільської ЦЗФ (85003, Донецька область, м. Добропілля, вул. Київська, 1, ідентифікаційний код 00176472) 4719,94 грн. основного боргу та 818,69грн. судового збору.

3.В решті позовних вимог відмовити.

4.Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили в порядку ст. 327 ГПК України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.ст. 241, 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повне рішення складено 26.07.2018р.

Суддя Ділай У.І.