ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

20.07.2018

Справа № 910/9284/18

Суддя Якименко М.М., розглянувши

позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Ельворті" (25006, м.Кропивницький, вул. Є. Чи каленка, 1)

до Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (01001, м.Київ, вул. Госпітальна 12-г)

про стягнення 1 575 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Ельворті" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про стягнення 1 575 000,00 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як вбачається зі змісту поданої позовної заяви , предметом даного позову є стягнення з відповідача 1575000,00 грн. відшкодування завданого матеріального збитку.

Тобто, звернувшись до суду в липні 2018 року (згідно відбитку поштового штемпеля на конверті) із позовом про стягнення 1575000,00 грн., тобто з вимогами, що носять майновий характер, позивач мав сплатити з урахуванням заявлених вимог 23625,00 грн. судового збору.

Судом встановлено, що позивачем в якості доказу сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі до позовної заяви додано платіжне доручення № К3014492 від 12.07.2018 року на суму 23625,00 грн., згідно якого зазначені грошові кошти сплачені на рахунок банку № 3001, код банку 820019, отримувач – ГУ ДКСУ у м. Києві.

Разом із тим, з 02.07.2018 Головним управлінням Державної казначейської служби України у м. Києві було змінено реквізити для оплати судового збору. Судовий збір у Господарському суді міста Києва підлягає сплаті до Державного бюджету України, рахунок - 3017, отримувач - ГУК у м. Києві /м. Київ/22030101, код ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), МФО- 899998.

Враховуючи вищенаведене, господарський суд зазначає, що платіжне доручення № К3014492 від 12.07.2018 року на суму 23625,00 грн. є неналежним доказом сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч. 3 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України у разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Згідно ч. 1, 2, 4, 5 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Зокрема, копії, які видаються органами державної влади України, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та їх об'єднаннями усіх форм власності, повинні бути засвідчені з додержанням вимог пункту 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55, а разі якщо інструкціями з діловодства, які діють у відповідних органах, підприємствах, установах і організаціях установлено додаткові вимоги щодо оформлення копій, - також і цих вимог.

У разі невідповідності наданих суду копій документів згаданим вимогам вони не вважаються належними і допустимими доказами і не беруться судом до уваги у вирішенні спору.

Копія документа - документ, що відтворює інформацію іншого документа і всі його зовнішні ознаки чи їх частину.

Однак, в порушення приписів ч. 2 ст. 164 ГПК України позивачем до позовної заяви додані копії документів, частина яких взагалі не засвідчена, зокрема, копії додаткового договору № 1 від 12.05.2017 року до Договору кредитної лінії № 1 від 13.10.2015 року, листа № 14 від 23.02.2017 року, листа № 109.10-52344/201710/вих від 27.12.2017 року.

Враховуючи вищевикладене, суд не може прийняти зазначені копії в якості належних доказів на підтвердження викладених в позовній заяві обставин.

Також позивачем не виконано зобов'язання додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме: до позовної заяви не додано документів на підтвердження викладених в позовній заяві обставин, зокрема, належним чином засвідчених копій Договору кредитної лінії № 1 від 13.10.2015 року; листа № 109.10-15/ від 02.01.2018 року, № 109.10-15/689/2018-10 вих. від 03.01.2018 року; належних та допустимих доказів на підтвердження надсилання листів № 14 від 23.02.2017 року, № 20 від 03.04.2017 року, № 68 від 21.08.2017 року на адресу відповідача; належних та допустимих доказів на підтвердження списання з рахунку ПАТ "Ельворті" неустойки в сумі 1575000,00 грн.

В свою чергу повідомлення про неможливість надання відповідних доказів та/або клопотань про витребування останніх матеріали позовної заяви не містять.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов'язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

При цьому, вказані правові норми не ставлять обов'язок позивача направити відповідачу копії доданих до позовної заяви документів в залежність від того чи є у відповідача в наявності ці документи, а містять імперативну норму щодо обов'язковості надіслання сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Як встановлено судом, позивачем в якості доказів направлення на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів надано опис вкладення у цінний лист від 13.07.2018 року та фіскальний чек від 13.07.2018 року.

Зі змісту поданого опису вкладення вбачається, що позивачем було направлено на адресу відповідача позовну заяву, довідки №№ 925-926 та додаток № 1, всього документи на 12 аркушах, в той час як до суду надійшла позовна заява на 8 аркушах та додані документи на 21 аркуші (не включаючи докази оплат та надсилання на адресу відповідача).

Тобто доказів направлення на адресу відповідача копій всіх інших доданих до позовної заяви документів, як того вимагають положення ст. 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, позивачем не надано.

Суд звертає увагу, що одним із елементів поняття справедливого судового розгляду є принцип рівності сторін, який також включає принцип змагальності процесу, що полягає у наданні рівних процесуальних можливостей сторонам у захисті їхніх прав і законних інтересів.

За приписами ст. 7 ГПК України господарський суд зобов'язаний забезпечити процесуальну рівність сторін. При цьому суд повинен: не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою; однаково вимагати від сторін виконання їхніх процесуальних обов'язків; однаковим чином застосовувати до сторін заходи процесуальної відповідальності.

У п. 87 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" (Заява № 65518/01) від 06.09.2005 року викладено правову позицію, відповідно до якої принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (рішення у справі Ruiz-Mateos). Тобто, невід'ємним принципом права на змагальний судовий процес є надання кожній стороні в судовому провадженні можливості розглянути й оспорити будь-який доказ чи твердження, наведені з метою справити вплив на рішення суду.

Отже, виходячи зі змісту наявного у матеріалах позовної заяви опису вкладення у цінний лист суд позбавлений можливості дійти беззаперечного висновку про надсилання на адресу відповідача копій всіх доданих до позовної заяви документів, що, в свою чергу, порушує визначені законом засади змагальності, рівності учасників процесу перед законом і судом, а також позбавляє відповідача можливості своєчасно ознайомитись з відповідними позовними матеріалами, надати свої доводи і заперечення.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

За наведених обставин, оскільки подана позивачем позовна заява не відповідає вимогам статті 164 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 162, 164, 172, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Залишити позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Ельворті" без руху.

2. Встановити Публічному акціонерному товариству "Ельворті" строк на усунення недоліків позовної заяви – 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити Публічному акціонерному товариству "Ельворті" спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання до суду документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі;

- подання до суду належним чином засвідчених копій додаткового договору № 1 від 12.05.2017 року до Договору кредитної лінії № 1 від 13.10.2015 року, листа № 14 від 23.02.2017 року, листа № 109.10-52344/201710/вих від 27.12.2017 року; Договору кредитної лінії № 1 від 13.10.2015 року; листа № 109.10-15/ від 02.01.2018 року, № 109.10-15/689/2018-10 вих. від 03.01.2018 року;

- подання до суду належних та допустимих доказів на підтвердження надсилання листів № 14 від 23.02.2017 року, № 20 від 03.04.2017 року, № 68 від 21.08.2017 року на адресу відповідача;

- подання до суду належних та допустимих доказів на підтвердження списання з рахунку ПАТ "Ельворті" неустойки в сумі 1575000,00 грн.;

- подання до суду доказів на підтвердження відправлення відповідачу на адресу його місцезнаходження копій позовної заяви та всіх доданих до позовної заяви документів;

Надати суду докази направлення вказаних доказів відповідачу.

4. Ухвала набрала законної сили 20.07.2018 року та оскарженню не підлягає.

Суддя                                            М.М. Якименко