УХВАЛА

м. Київ

16.07.2018Справа № 910/9205/18

Суддя Сівакова В.В. розглянувши заяву Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про забезпечення позову

ВСТАНОВИВ:

12.07.2018 до Господарського суду міста Києва звернулась Печерська районна в місті Києві державна адміністрація із заявою про забезпечення позову шляхом заборони відчуження та накладення арешту на нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення з № 1 по № 9 (гр. пр. № 133) (в літ. А), загальною площею 63,3 кв. м. в будинку АДРЕСА_1, що на даний час належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Консалтингова фірма «Рондо».

Заява мотивована наступним. Печерською районною в місті Києві державною адміністрацією готується позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова фірма «Рондо» з позовними вимогами щодо витребування майна із володіння в порядку ст. 388 Цивільного кодексу України.

Предметом позовних вимог є нежитлові приміщення з № 1 по № 9 (гр. пр. № 133) (в літ. А), загальною площею 63,3 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1.

Гуртожиток за адресою: АДРЕСА_1 з вбудованими нежитловими приміщеннями, відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київська міської державної адміністрації) від 12.09.2012, № 1605 «Про безоплатне прийняття відомчого житлового фонду, службового житла, зовнішніх інженерних мереж ПАТ «ХК «Київміськбуд» до комунальної власності територіальної громади міста Києва», розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 2131 від 29.11.2012 «Про затвердження актів приймання-передачі житлового фонду ПАТ «ХК «Київміськбуд» в комунальну власність територіальної громади міста Києва до сфери управління Печерської районної в місті Києві державної адміністрації та згідно з розпорядженням Печерської районної в місті Києві державної адміністрації № 509 від 20.09.2013 перебувають на балансі Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва».

Однак, зазначене майно вибуло із власності територіальної громади міста Києва незаконно та поза волею представницького органу - Київської міської ради та Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, як органу, уповноваженого управляти зазначеним майном.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 06.07.2018 вбачається, що 14.11.2017 приватним нотаріусом Маматовою Вікторією Валеріївною (Київський міський нотаріальний округ, м. Київ) було внесено запис до Державного реєстру про право власності, яким право власності на нежитлові приміщення що нежитлове приміщення № 133, загальною площею 63,3 кв. м. в будинку АДРЕСА_1 перебуває у власності Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалтингова фірма «Рондо».

Підставою виникнення права власності став акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 06.11.2017, видавник: ТОВ «Консалтингова фірма «Рондо» та ОСОБА_3.

Попереднім власником, як стало відомо з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 06.07.2018 на нежитлове приміщення № 133, загальною площею 63,3 кв. м. в будинку АДРЕСА_1 був громадянин ОСОБА_3, на підставі договору купівлі-продажу від 04.08.2017, серія та номер 1713.

З інформаційної довідки також стало відомо, що до цього, нежитлове приміщення за адресою, зазначеною вище, перебувало у власності ОСОБА_4. Підставою виникнення права власності є свідоцтво про паво власності, серія та номер: б/н (НОМЕР_1), виданий 16.02.2005, видавник: Головне управління комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація).

Печерська районна в місті Києві державна адміністрація звернулася листом № 105/01-2242/В-10 від 14.09.2017 до Департаменту комунальної власності м. Києва щодо надання інформації стосовно видачі свідоцтва про право власності від 16.02.2005, серія НОМЕР_1 ОСОБА_4 на підставі наказу від 15.02.2005 на нежитлове приміщення з № 1 по № 9 (гр. пр. № 133) (в літ. А), загальною площею 63,3 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1. Листом від 19.09.2017 № 062/02/07-9162 Департаментом комунальної власності м. Києва повідомив, що свідоцтво про право власності за вищевказаними реквізитами не видавав.

Таким чином, нежитлові приміщення комунальної власності вже декілька разів відчужені поза волею власника.

З урахуванням викладеного та з метою недопущення в подальшому незаконного відчуження майна територіальної громади міста Києва, просить вжити заходи до забезпечення позову.

Розглянувши заяву Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про забезпечення позову суд відзначає наступне

Відповідно до ст. 136 Господарського кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При цьому обов'язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Заявником суду не наведено достатніх підстав які б свідчили, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду.

Приймаючи до уваги відсутність будь-яких доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів також не наведені, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову.

Згідно з п. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 ГПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала набрала чинності 16.07.2018. Ухвала підлягає оскарженню протягом десяти днів з дня її підписання.

СуддяВ.В.Сівакова