ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"27" квітня 2018 р. Справа № 911/2027/13

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Белишевій А. В.

за участю представників учасників справи:

від позивача (стягувача): не зявились;

від відповідача (боржника): не зявились;

від органів Державної виконавчої служби: ОСОБА_1 (довіреність б/н від 06.02.2018 р.);

розглянувши матеріали справи

за скаргою Приватного підприємства „Нікатранс, м. Богуслав

на постанову заступника начальника Богуславського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, м. Богуслав

у справі № 911/2027/13

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Агро-Богуславщина, с. Медвин, Богуславський район

до Приватного підприємства „Нікатранс, м. Богуслав

про стягнення 120 277, 20 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

29.01.2018 р. до канцелярії суду від відповідача (скаржника) надійшла скарга б/н від 25.01.2018 р. на постанову про арешт майна боржника від 16.01.2018 р. у зведеному виконавчому провадженні № 48725478 з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області у справі № 911/2027/13, у якій він просить суд визнати неправомірною та скасувати постанову заступника начальника Богуславського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 від 16.01.2018 р. про арешт майна Приватного підприємства „Нікатранс у межах суми звернення стягнення у розмірі 687 750, 00 грн, з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, у зведеному виконавчому провадженні ВП № 48725478 та зобов?язати зазначену вище службову особу усунути порушення, шляхом проведення виконавчих дій, в порядку встановленому Законом України „Про виконавче провадження.

В обґрунтування своєї скарги відповідач (боржник) зазначає, що дії заступника начальника Богуславського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області щодо винесення постанови про арешт майна боржника від 16.01.2018 р. у виконавчому провадженні ВП № 48725478 є неправомірними, а сама постанова заступника начальника Богуславського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про арешт майна боржника від 16.01.2018 р. у виконавчому провадженні ВП № 48725478 є незаконною, так як державним виконавцем було винесено вищевказану постанову всупереч положенням ст. ст. 26, 56 37 Закону України „Про виконавче провадження, Наказу Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р. „Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень, інших нормативно-правових актів, оскільки арешт за такою постановою стосується всього майна боржника, а не конкретного індивідуально визначеного майна.

У відповідності до ст. 2-1 Господарського процесуального кодексу України зазначену скаргу у справі № 911/2027/13 передано для розгляду судді Бацуці В. М.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.02.2018 р. прийнято до розгляду скаргу ПП „Нікатранс на постанову заступника начальника Богуславського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у справі № 911/2027/13 за позовом ТОВ „Агро-Богуславщина до ПП „Нікатранс про стягнення 120 277, 20 грн і призначено її розгляд у судовому засіданні за участю представників учасників справи на 04.04.2018 р.

04.04.2018 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від Богуславського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області надійшли заперечення № 3064/152-38 від 03.04.2018 р. проти скарги на постанову про арешт майна боржника, у яких він просить суд відмовити відповідачу у задоволенні скарги повністю.

04.04.2018 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 18.04.2018 р.

18.04.2018 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 27.04.2018 р.

27.04.2018 р. у судовому засіданні представник Богуславського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області надав усні пояснення щодо своїх заперечень проти скарги, просив суд відмовити в задоволенні скарги відповідача (боржника) повністю.

Представники інших учасників справи у судове засідання не зявились, хоча про судове засідання були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомили, документи, витребувані судом, надали.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що вимоги скаржника є неправомірними та визнаються такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду Київської області від 26.06.2013 р. (суддя Скутельник П. Ф.) у справі № 911/2027/13 за позовом ТОВ „Агро-Богуславщина до ПП „Нікатранс про стягнення 120 277, 20 грн позов заловолено повністю і присуджено до стягнення з ПП „Нікатранс на користь ТОВ „Агро-Богуславщина 114 277, 20 грн основної заборгованості та судові витрати 6000, 00 грн судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.10.2013 р. рішення господарського суду Київської області від 26.06.2013 р. р. у справі № 911/2027/13 залишено без змін.

20.11.2013 р. на виконання вказаного рішення судом було видано відповідний наказ.

Постановою Відділу Державної виконавчої служби Богуславського районного управління юстиції від 16.09.2015 р. про відкриття виконавчого провадження відкрито виконавче провадження ВП № 48725576 з примусового виконання наказу № 911/2027/13, виданого господарським судом Київської області 20.11.2013 р., про стягнення з ПП „Нікатранс на користь ТОВ „Агро-Богуславщина 114 277, 20 грн основної заборгованості та судові витрати 6000, 00 грн судового збору, за відповідною заявою стягувача про відкриття виконавчого провадження. Даною постановою боржнику ПП „Нікатранс встановлено строк для добровільного виконання рішення суду до 22.09.2015 р.

Постановою Богуславського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 27.09.2016 р. про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження приєднано виконавче провадження ВП № 48725576 з примусового виконання наказу № 911/2027/13, виданого господарським судом Київської області 20.11.2013 р., до зведеного виконавчого провадження № 52391632, яке веде Богуславський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Постановою Богуславського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 16.01.2018 р. про арешт майна боржника накладено арешт на майно, що належить боржнику - ПП „Нікатранс у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 687 750, 00 грн.

Регулювання відносин, що виникають у звязку із виконанням судових рішень здійснюється Господарським процесуальним кодексом України, Законом України „Про виконавче провадження, Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р. „Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень, іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 17 Закону України „Про виконавче провадження від 21.04.1999 р. передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи:

1) виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті;

2) ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

3) судові накази;

4) виконавчі написи нотаріусів;

5) посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій;

6) постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

7) постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу;

8) рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу;

9) рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини.

10) рішення (постанови) суб'єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу;

11) рішення Національного банку України про застосування до банку, філії іноземного банку заходу впливу у вигляді накладення штрафу.

Згідно з ч. 1 ст. 19 цього ж закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону:

1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом;

4) в інших передбачених законом випадках.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 25 цього ж закону державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до пятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Статтею 18 цього ж закону передбачено, що у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, власне імя та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код субєкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням;

6) строк предявлення виконавчого документа до виконання.

У разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обовязковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобовязаний мати печатку із зображенням Державного Герба України.

Законом можуть бути встановлені також інші додаткові вимоги до виконавчих документів.

Статтею 27 цього ж закону передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У разі якщо при відкритті виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на майно та кошти боржника, боржник за погодженням з державним виконавцем має право у строк до початку примусового виконання рішення реалізувати належне йому майно чи передати кошти в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. У разі продажу майна боржника покупець цього майна повинен внести кошти за придбане майно на рахунок органу державної виконавчої служби у строк до початку примусового виконання рішення. Після внесення покупцем коштів арешт з проданого майна боржника знімається за постановою державного виконавця.

У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, повязані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 30 цього ж закону державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме:

закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону;

повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону;

повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Державний виконавець зобовязаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Відповідно до ст. 32 цього ж закону заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб;

2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до пунктів 6, 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України „Про виконавче провадження від 02.06.2016 р. рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

7. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно з ст. 10 цього ж закону заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до пунктів 1, 2, 5, 6 цього ж закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

2. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15 1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19 1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26 1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18 1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

6. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Пунктами 1, 2, 5 ст. 52 цього ж закону передбачено, що виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

2. Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

5. У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

Пунктами 1-4 ст. 56 цього ж закону передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

2. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

3. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

4. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У процесі розгляду справи відповідачем (боржником) у відповідності до ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували факти належного виконання рішення господарського суду Київської області від 26.06.2013 р. у справі № 911/2027/13 у встановлені законом та вимогами державного виконавця строки для виконання рішення суду.

Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження ВП № 48725576 з примусового виконання наказу № 911/2027/13, виданого господарським судом Київської області 20.11.2013 р., відповідач (боржник) станом на 16.01.2018 р. самостійно та добровільно не виконав наказ № 911/2027/13, виданого господарським судом Київської області 20.11.2013 р., про стягнення з ПП „Нікатранс на користь ТОВ „Агро-Богуславщина 114 277, 20 грн основної заборгованості та судові витрати 6000, 00 грн судового збору, і відповідно не оплатив вказані суми.

Отже, як вбачається із матеріалів виконавчого провадження ВП № 48725576, державним виконавцем Богуславського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області правомірно та із дотриманням вимог положень Закону України „Про виконавче провадження та за наявності відповідних підстав і необхідних повноважень було винесено постанову про арешт всього майна боржника у межах суми звернення стягнення в межах зведеного виконавчого провадження з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 687 750, 00 грн, а сама постанова Богуславського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 16.01.2018 р. про арешт майна боржника є такою, що відповідає вимогам законодавства України, оскільки вищевказаними положеннями Закону України „Про виконавче провадження не вимагається накладення арешту саме на індивідуально визначене майно при виконанні рішення суду про стягнення грошових коштів.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що обставини щодо неправомірних дій заступника начальника Богуславського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області при прийнятті постанови від 16.01.2018 р. про арешт майна боржника та щодо незаконності постанови Богуславського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 16.01.2018 р. про арешт майна боржника у виконавчому провадженні ВП № 48725478, викладені у скарзі б/н від 25.01.2018 р. відповідача (скаржника) - ПП „Нікатранс, не знайшли свого підтвердження в ході її розгляду, а тому вимоги відповідача (скаржника) про визнання їх відповідно неправомірними та її скасування є такими, що не ґрунтуються на нормах законодавства України, а тому суд не вбачає підстав для задоволення зазначеної скарги.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 233 235, 240, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні скарги б/н від 25.01.2018 р. (вх. № 22/18 від 29.01.2018 р.) Приватного підприємства „Нікатранс на постанову заступника начальника Богуславського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у виконавчому провадженні ВП № 48725478.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення і може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст ухвали складено і підписано

30 травня 2018 р.