ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.07.2018 м. Ужгород Справа № 907/315/18

Суддя господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи №907/315/18 за правилами загального позовного провадження,

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІТО-ЛЕК», м. Харків

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Скрип Оксани Андріївни, м. Перечин

про стягнення заборгованості в сумі 65507,87 грн.,

секретар судового засідання - Штундер Д.Л.,

За участі представників сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився;

Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІТО-ЛЕК» заявлено позов до фізичної особи - підприємця Скрип Оксани Андріївни про стягнення заборгованості в сумі 65507,87 грн. з підстав неналежного виконання відповідачем умов договору на поставку товарів №10-ф від 26.05.2014 року.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 04.06.2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду на 03.07.2018 року.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 03.07.2018 року, згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України, за результатами підготовчого засідання судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 17.07.2018 року.

19.06.2018 року позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача 45589,89 грн. основного боргу та 9097,98 грн. штрафу у зв'язку із частковим погашення заборгованості відповідачем. В частині суми боргу в розмірі 9100,00 грн та в частині суми штрафу в розмірі 1820,00 грн. просить провадження закрити. Також позивачем подано наступне клопотання про зменшення позовних вимог відповідно до якого просить суд стягнути з відповідача 41989,89 грн. основного боргу та 8397,98 грн. штрафу у зв'язку із частковим погашення заборгованості відповідачем. В частині суми боргу в розмірі 3500,00 грн та в частині суми штрафу в розмірі 700,00 грн. просить провадження закрити. Вказані клопотання судом прийнято та задоволено.

Крім того, 17.07.2018 року позивачем подано клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (належні докази повідомлення містяться в матеріалах справи), участі належно уповноваженого представника в засідання суду жодного разу не забезпечив, вимоги усіх ухвал суду не виконав, причин неявки не повідомив. За таких обставин справа вирішується в порядку п.3 ст.202 ГПК України.

До початку судового засідання 17.07.2018 року, відповідачем через канцелярію суду подано заяву, відповідно до якої відповідач позовні вимоги визнав повністю та просить винести рішення по суті спору.

Разом з тим, суд зазначає, що згідно ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали і документи, подані сторонами, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

26.05.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІТО-ЛЕК" (далі - постачальник, позивач) та фізичною особою-підприємець Скрип Оксаною Андріївною (далі - покупець, відповідач) укладено Договір на поставку товарів № 10-ф (далі - Договір), за умовами якого (п. 1.1. Договору) постачальник бере на себе зобов'язання передати (поставити) у власність покупцю протягом дії Договору товар в асортименті і кількості, вказаній в накладних, які є невід'ємною частиною Договору.

Покупець зобов'язується прийняти цей товар і своєчасно здійснити його оплату на умовах, визначених Договором.

Згідно з пунктами 1.2.-1.2.2. Договору, предметом поставки є лікарські засоби, супутні товари, які мають право придбавати та продавати аптечні заклади та їх структурні підрозділи (далі - Товар).

Відповідно п. 1.3. Договору, поставка Товару здійснюється за взаємною згодою сторін.

Згідно з п. 2.1. Договору, кількість і асортимент Товару узгоджується сторонами і зазначається у видатковій накладній на кожну поставку.

Ціни на Товар, згідно з п. 3.3. Договору, зазначаються в кожній видатковій накладній.

Відповідно п. 3.5. Договору, розрахунки за Товар здійснюються по сумам, вказаним у видаткових накладних, шляхом відстрочення платежу протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту отримання Товару покупцем. Датою поставки вважається дата отримання товару покупцем, про що покупцем робиться відмітка у видатковій накладній. Якщо дата отримання товару не вказана покупцем у видатковій накладній, датою отримання товару вважається дата виписки видаткової накладної.

Згідно п. 3.7 Договору, при наявності у покупця заборгованості за отриманий товар за декількома видатковими накладними, отримана від нього оплата буде зарахована в рахунок погашення заборгованості за товар, що отриманий раніше, незалежно від призначення оплати, зазначеної в платіжному дорученні.

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що постачальник поставляє покупцю Товар, який є в наявності на складі, після узгодження асортименту, ціни і якості Товару, що поставляється.

Згідно з п. 5.3. Договору, поставка Товару здійснюється за домовленістю сторін, назва місця призначення обмовляється сторонами при кожній поставці товарів.

Відповідно до п. 5.4. Договору, товар вважається прийнятим відповідачем: по кількості, згідно супровідних документів; за якістю, згідно сертифікатів якості наданих позивачем.

На виконання умов Договору, позивач здійснив поставку товару відповідачу, на підставі видаткових накладних: №400047987/1 від 02.11.2017 року на суму 18032,09 грн.; №400047987/2 від 02.11.2017 року на суму 167,4 грн.; №400048529/1 від 06.11.2017 року на суму 14019,27 грн.; №400048529/2 від 06.11.2017 року на суму 1486,74 грн.; №400049460/1 від 09.11.2017 року на суму 7210,08 грн.; №400049460/2 від 09.11.2017 року на суму 699,9 грн.; №400049594/2 від 09.11.2017 року на суму 190,25 грн.; №400049594/1 від 09.11.2017 року на суму 513,01 грн.; №400049989/2 від 13.11.2017 року на суму 434,06 грн.; №400049989/1 від 13.11.2017 року на суму 5501,61 року; №400050857/1 від 16.11.2017 року на суму 7449,27 грн.; №400050857/2 від 16.11.2017 року на суму 171,24 грн.; №400051351/1 від 20.11.2017 року на суму 6211,57 грн.; №400051351/2 від 20.11.2017 року на суму 200,5 грн.; №400052132/1 від 23.11.2017 року на суму 9211,26 грн.; №400052132/2 від 23.11.2017 року на суму 369,68 грн.; №400053012/1 від 27.11.2017 року на суму 1252,34 грн.; №400053012/2 від 27.11.2017 року на суму 44,76 грн.; №400053660/1 від 30.11.2017 року на суму 7598,25 грн.; №400053660/2 від 30.11.2017 року на суму 754,21 грн.; №400055261/1 від 07.12.2017 року на суму 4447,85 грн.; №400055261/2 від 07.12.2017 року на суму 496,3 грн.; №400059778/1 від 28.12.2017 року на суму 21834,47 грн.; №400059778/2 від 28.12.2017 року на суму 35,28 грн.

Разом, на виконання умов Договору, позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 108 331,39 грн.

Товар отриманий відповідачем, що підтверджено підписом та печаткою відповідача на видаткових накладних.

З урахуванням часткової сплати за поставлений товар у розмірі 51 741,50 грн., станом на час звернення з позовом, заборгованість відповідача перед позивачем склала 54 589,89 грн.

Під час розгляду справи, відповідачем частково погашалася заборгованість перед позивачем, про що свідчать два клопотання про зменшення позовних вимог. Таким чином, з врахуванням часткової оплати відповідачем суми боргу, та на підставі клопотань позивача про зменшення позовних вимог, на час винесення рішення борг відповідача перед позивачем склав суму 41989,89 грн. основного боргу та 8397,98 грн. штрафу. В частині боргу на суму 12600,00 грн. та в частині штрафу на суму 2520,00 грн. позивач просить суд закрити провадження у справі.

Згідно п.1. ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вимог закону, умов договору та інших з цивільного законодавства, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Приписи ст. 180 ГК України передбачають, що при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», визначено перелік та встановлено вимоги до змісту первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Первинні документи - це письмові свідоцтва, що ідентифікують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до ч.2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні документи для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву підприємств від імені яких складено документ, назву документа (форми), дату і місце складання, зміст, обсяг та одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особисті підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції.

За таких обставин, можна дійти висновку, що підписанням сторонами видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом, сторони фіксували факт здійснення господарської операції і встановили відносини на виконання умов договору, зокрема щодо узгодження асортименту та ціни товару, який підлягав постачанню.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За вимогами статті 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

У відповідності із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 253 ЦК України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Незважаючи на ст. 193 ГК України, ст. 530 ЦК України та умов договору, відповідач вартість отриманого товару в повному обсязі не сплатив.

Таким чином, відповідач не виконав в повному обсязі взяте на себе зобов'язання, тим самим не виконав і порушив умови Договору на поставку товарів № 10-ф від 26.05.2014 року, що підтверджується наявними матеріалами справи. Отже, вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми в розмірі 41989,89 грн. основного боргу є обґрунтованою, доведеною та такою що підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України, не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з частиною 1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно пункту 2 ст.193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських, санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до частини 2 статті 217 Господарського кодексу України, у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Згідно частини 1 статті 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до частини 2 статті 549 ЦК України та частини 4 ст.231 ГК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до приписів статті 199 ГК України, виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов'язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно із статтями 546 і 548 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею), якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 7.2. Договору, за прострочення платежу понад 30 (тридцять) календарних днів з моменту виникнення простроченого зобов'язання, обумовленого в пункті 3.5. даного договору, покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 20% від вартості одержаного Товару, за яким допущено прострочення платежу, а також суму боргу з урахуванням індексу інфляції, згідно ст. 625 Цивільного кодексу України за весь час прострочення та 18% річних від простроченої суми.

Враховуючи наведене, позивачем нараховано штраф у розмірі 8397,98 грн. (з урахуванням заяв про зменшення позовних вимог), який є обґрунтованим та доведеним і підлягає до стягнення з відповідача.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд зазначає таке.

Обов'язок доказування, відповідно до ст. 129 Конституції України та ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги.

Підсумовуючи сукупність встановлених фактичних обставин справи і норм права, суд дійшов висновку, що матеріально-правова вимога про стягнення з відповідача суми заборгованості в розмірі 41989,89 грн., та суми в розмірі 8397,98 грн. штрафу є правомірною та такою, що підлягає задоволенню повністю, оскільки позов належним чином позивачем доведено і документально підтверджено, і в той же час відповідачем в установленому порядку не спростовано.

Щодо клопотання позивача про закриття провадження у справі в частині боргу на суму 12600,00 грн. та в частині штрафу на суму 2520,00 грн., суд задовольняє вказане клопотання та закриває провадження у вказаних частинах сум.

Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Відтак, враховуючи вищенаведене в сукупності, заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими, відповідачем в установленому порядку не спростовані та не заперечені, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ст.129 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 1762,00 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 129, 202, 210, 220, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Скрип Оксани Андріївни (89200, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІТО-ЛЕК» (61125, м. Харків, вул. Катерининська, 46, код 21194014) основну заборгованість в розмірі 41989,89 грн. (сорок одна тисяча дев'ятсот вісімдесят дев'ять грн. 89 коп.); штраф в розмірі 8397,98 грн. (вісім тисяч триста дев'яносто сім грн. 98 коп.) та у відшкодування судових витрат - суму 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.).

3. В частині боргу на суму 12600,00 грн. та в частині штрафу на суму 2520,00 грн. провадження у справі - закрити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 19.07.2018 року.

Суддя Андрейчук Л.В.