ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2018 р. Справа № 914/2315/17

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді Костів Т.С.

суддів Кравчук Н.М.

ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання Кобзар О.

за участю представників:

від позивача ОСОБА_2

від відповідача ОСОБА_3 адвокат (свідоцтво № 497 від 05.03.1996р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_4 виробничо-торгівельного підприємства «Акрополіс», м.Львів, вх.№ 01-05/971/18 від 26.03.2018р.

на рішення Господарського суду Львівської області від 27.02.2018р. (час проголошення об 13 год. 32 хв. в м.Львові, суддя Іванчук С.В., повний текст рішення складено 06.03.2018р.)

у справі № 914/2315/17

за позовом Міністерства оборони України, м.Київ

до відповідача ОСОБА_4 виробничо-торгівельного підприємства «Акрополіс», м.Львів

про стягнення штрафних санкцій в розмірі 722 486,40 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 27.02.2018р. у справі № 914/2315/17 (суддя Іванчук С.В.) задоволено частково позов Міністерства оборони України, м.Київ до ОСОБА_4 виробничо-торгівельного підприємства «Акрополіс», м.Львів, стягнуто з відповідача на користь позивача 73807,20 грн. пені, 459942,00 грн. 7% штрафу та судовий збір в розмірі 8006,24 грн., в решті позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що мала місце поставка товару для державних потреб та за кошти Державного бюджету України, а відтак, враховуючи порушення строків виконання зобов»язань щодо поставки товару та недопоставку товару вимоги позивача щодо стягнення пені та 7% штрафу у відповідності до вимог ст.231 Господарського кодексу України є підставними. Окрім того, матеріалами справи спростовуються твердження відповідача про те, що прострочення поставленого товару мало місце з вини позивача.

Не погоджуючись з даним рішенням відповідач Приватне виробничо-торгівельне підприємство «Акрополіс» подав до Львівського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати згадане рішення та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю посилаючись, зокрема, на те, що воно є незаконне, винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

Підставами для скасування оскаржуваного рішення скаржник вважає те, що прострочення виконання договору відбулось не з вини відповідача та перебувало поза контролем підприємства, оскільки у відповідності до п.6.1 та 6.2 товар поставляється виключно згідно з рознарядки Міністерства оборони України, яка є невід»ємною частиною договору, з обов»язковим дотриманням передбачених ними вимог до асортименту, кількості, адреси одержувачів замовника та черговості відвантажень. На 2016 рік, як зазначає скаржник, у рознарядці було заплановано до 20.12.2016р. поставити 6000 рюкзаків, однак, через те, що зразки позивачем були затверджені не 12 грудня 2016 року, як вказано у договорі, а лише 20 грудня 2016 року, було створені відповідні умови, при яких договір не можливо було виконати без порушення відповідачем термінів поставки згідно рознарядки. Також, на думку скаржника, судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення безпідставно не взято до уваги лист № 2/36 від 22.01.2018р. Залізничного РВ м.Львова ГУ ДСНС України у Львівській області щодо пожежі у виробничих приміщеннях відповідача та лист № 988/38/02-18 від 02.02.2018р. Залізничного відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області про факт пожежі у приміщеннях ФЛК «Електрон-Лізинг», яке використовується відповідачем на умовах оренди.

Наводить скаржник і інші доводи, що є, на його думку, підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.03.2018 р. справу № 914/2315/174 призначено судді-доповідачу ОСОБА_5 та іншим суддям, які входять до складу колегії, а саме суддям: Марку Р.І. та Желіку М.Б..

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 30.03.2018 року, було відкрито провадження по справі № 914/2315/17 та витребувано матеріали справи з господарського суду Львівської області.

08.05.2018 року на адресу Львівського апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 08.05.2018 року розгляд справи було призначено на 15.05.2018 року, проте розгляд вище вказаної справи не відбувся у звязку із аварійним відключенням ПАТ Львівобленерго у будівлі Львівського апеляційного господарського суду електричної енергії з 9:00 год., що підтверджується актом про припинення електропостачання, який міститься в матеріалах справи.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 16.05.2018 року, було винесено ухвалу про розгляд апеляційної скарги 22.05.2018 року.

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 22.05.2018 року та від 29.05.2018 року розгляд справ відкладався з підстав наведених у них.

Розпорядженням керівника апарату суду від 04.06.2018 року № 179 справу № 914/2315/17 призначено до повторного автоматизованого розподілу у звязку із перебуванням у відпустці судді члена колегії Марка Р.І. та перебуванням судді члена колегії Желіка М.Б. у відрядженні.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів судову справу № 914/2315/17 від 04.06.2018 року, розподілено головуючому судді Костів Т.С.. та іншим суддям, а саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_6.

Ухвалою суду від 05.06.2018 року розгляд справи відкладався на 03.07.2018р. Проте, при виготовленні вищезазначеної ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 05.06.18 р. було допущено технічну описку при написанні дати відкладення розгляду апеляційної скарги у даній справі.

У звязку з наведеним у резолютивну частину ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 05.06.18 р. ухвалою суду від 23.06.2018р. внесено зміни та призначено розгляд апеляційної скарги на 17.07.2018р.

В засіданні суду 17.07.2018р. оголошено перерву до 23.07.2018р.

В судове засідання 23.07.2018 року представник апелянта зявився, вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник позивача в судове засідання 23.07.2018 року зявився, проти вимог апеляційної скарги заперечив, надав усні пояснення по суті спору.

Відводів складу суду та секретаря судового засідання в порядку ст.ст.35,37 Господарського процесуального кодексу України не заявлялось.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 23.07.2018р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови Львівського апеляційного господарського суду.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

21.11.2016р. між Міністерством оборони України (замовник) та ОСОБА_4 виробничо-торгівельним підприємством "Акрополіс" (постачальник) укладено договір №286/3/16/181 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України).

Згідно із п. п. 1.1., 1.2., 1.5., 1.6. договору №286/3/16/181 від 21.11.2016р. постачальник зобов'язується у 2016 році поставити Замовнику вироби текстильні готові, інші (рюкзаки) (Рюкзак бойовий індивідуальний, вид 1) (далі-товар), а замовник забезпечити приймання та оплату товару в асортименті, кількості, у строки (терміни), вказані у цьому Договорі. Номенклатура товару, передбаченого до поставки за Договором, вимоги згідно яких виготовляється товар, строки (терміни) виконання Договору, визначаються нижчевикладеною Специфікацією: рюкзак бойовий індивідуальний, вид 1, строк (термін) постачання до 20.12.2016р (включно) у кількості 6000шт., ціна за одиницю 1165,00грн., усього ціна товару складає 8388000,00грн. (з ПДВ). Товар постачається на обєднані центри забезпечення після приймального контролю (якості) представниками Центру розвитку та супроводження матеріального забезпечення Збройних Сил України. Товар постачається партіями, які формуються відповідно до рознарядки Міністерства оборони України, яка є невідємною частиною цього Договору.

Відповідно до додатку 1 до договору №286/3/16/181 від 21.11.2016р. рознарядка Міністерства оборони України за специфікацією підприємству на 2016 рік сплановано відвантаження рюкзак бойовий індивідуальний, вид 1, усього 6000шт. до 20.12.2016р (включно).

Пунктами 2.1, 2.2. договору №286/3/16/181 від 21.11.2016р. сторони дійшли згоди, що в узгоджені із замовником терміни, але не пізніше ніж за 15 календарних днів до строку поставки першої партії товару на склад замовника, постачальник надає до Центру розвитку та супроводження матеріального забезпечення ЗСУ до затвердження робочих зразків товар у кількості 2 одиниці (штук) з комплектом супровідних документів. До комплекту супровідних документів включаються сертифікати відповідності (висновки про відповідність) на основну сировину та матеріали, протоколи лабораторних випробувань зразків, висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи на продукцію, інші документи, що підтверджують відповідність матеріалів, комплектуючих виробів та зразків товару встановленим вимогам.

За умовами п. п. 6.1.-6.3. договору №286/3/16/181 від 21.11.2016р. товар постачається на умовах DDP - склад замовника відповідно до Міжнародних правил по тлумаченню торговельних термінів Інкотермс у редакції 2010 року згідно з положеннями Договору, встановленими нормами відвантаження у тарі та упаковці, яка забезпечує її збереження під час транспортування, вантажно-розвантажувальних робіт і зберігання в межах термінів, установлених діючими стандартами, тощо. Строк поставки товару буде визначений в специфікації Договору (п. 1.2.). Місцем поставки товару є обєднані центри забезпечення Тилу Збройних Сил України (далі - одержувачі замовника) згідно з рознарядки Міністерства оборони України, яка є невідємною частиною Договору, з обовязковим дотриманням передбачених ними вимог до асортименту, кількості, адреси одержувачів замовника та черговості відвантажень. Постачальнику надається право, за попередньою письмовою згодою замовника, на дострокове постачання товару в обсягах, передбачених Договором. Поставку товару одержувачам замовника постачальник зобовязаний провести з обовязковим виконанням передбачених вимог щодо асортименту, кількості, сортності виробів, черговості поставок у кожній окремо відвантаженій партії. Поставка товару здійснюється транспортом постачальника. Витрати щодо перевезення товару до місця приймання одержувачем замовника, несе постачальник. Датою поставки товару вважається дата вказана одержувачем замовника у акті приймального контролю якості товару та видатковій накладній постачальника.

Згідно із п.4.1. договору №286/3/16/181 від 21.11.2016р. ціна цього Договору становить: 8 388 000 (вісім мільйонів триста вісімдесят вісім тисяч) грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 1 398 000 (один мільйон триста девяносто вісім тисяч) грн. 00 коп. (за загальним фондом).

Відповідно до п.5.1. договору №286/3/16/181 від 21.11.2016р. розрахунки за фактично поставлений товар проводяться протягом 30 банківських днів (за умов надходження бюджетних коштів на рахунок Міністерства оборони України за даним кодом видатків) з дати надання постачальником замовнику належним чином оформленого рахунку-фактури на поставлений товар, підписаний керівником та головним бухгалтером постачальника (якщо посада головного бухгалтера не передбачена штатним розписом, то про це зазначається у рахунку-фактурі).

За умовами п.п.7.3.1., 7.3.2., 7.3.3. п. 7.3. договору №286/3/16/181 від 21.11.2016р. постачальник зобовязаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені Договором та забезпечити поставку товару у кількості, якість якого відповідає умовам, установлених розділом III Договору. Письмово, не пізніше ніж за 2 (два) робочі дні, повідомити представника замовника, про дату коли товар буде наданий для приймання по якості та про дату коли товар буде відвантажений на його адресу.

Пунктами 8.1 та 8.2. договору №286/3/16/181 від 21.11.2016р. сторони встановили, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за Договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим Договором. У разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов'язань при закупівлі товарів за бюджетні кошти постачальник сплачує замовнику штрафні санкції (штраф, пеня) у розмірах передбачених пунктом 8.3. Договору.

Згідно із пп.8.3.3. п.8.3. договору №286/3/16/181 від 21.11.2016р. за порушення строків виконання зобовязання постачальник сплачує пеню у розмірі 0,2 відсотка від вартості непоставленого товару за кожну добу затримки, а в разі прострочення понад 10 днів з постачальника додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості Договору.

За умовами п.п.9.1., 9.3. договору №286/3/16/181 від 21.11.2016р., сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим Договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання Договору та виникли поза волею сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна). Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-Промисловою палатою України або органом виконавчої влади за місцем виникнення вищезазначених обставин.

Відповідно до п.11.1. договору №286/3/16/181 від 21.11.2016р. Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2016р. (включно), а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення.

19.12.2016р. між Міністерством оборони України (замовник) та ОСОБА_4 виробничо-торгівельним підприємством Акрополіс (постачальник) укладено додаткову угоду №1 до договору №286/3/16/181 від 21.11.2016р. про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України). ОСОБА_1 додатковою угодою №1 від 19.12.2016р. сторони домовились абзац перший пункту 11.1. розділу XI викласти у наступній редакції: Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 30 березня 2017 року (включно), а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення. Всі інші положення Договору від 21 листопада 2016 року № 286/3/16/181 залишаються без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору та згідно специфікації на 2016 рік, відповідачем відвантажено позивачу товар на загальну суму 4893000,00грн. (з ПДВ) , що підтверджується актами приймального контролю (якості) №1 від 21.12.2016р. товар в кількості 700 шт. відвантажено на в/склад (в/ч А2788) 22.12.2016р.; № 2 від 25.12.2016р. товар в кількості 1 250 шт. відвантажено на в/склад (в/ч А2788) 26.12.2016р.; № 3 від 29.12.2016р. товар в кількості 1 550 шт. відвантажено на в/склад (в/ч А2788) 30.12.2016р.

З метою досудового врегулювання спору позивачем направлено претензію від 06.01.2017 № 286/11/105, в якій позивач вказав на прострочення виконання зобовязань за Договором та просив відповідача оплатити суму штрафних санкцій, зокрема розмір пені за товар у кількості 700 шт. на суму 978600,00грн. із запізненням на 1 добу складає 1957,20грн., за товар у кількості 1250 шт. на суму 1747500,00грн із запізненням на 5 діб складає 17475,00грн., за товар у кількості 1550 шт. на суму 2166900,00грн. із запізненням на 9 діб складає 39004,20грн., а також розмір пені за товар у кількості 2500 шт. на суму 3495000,00грн із запізненням на 15 діб складає 104850,00грн. та розмір штрафу за непоставлений товар у кількості 2500 шт. із запізненням більш ніж на 10 днів складає 587160,00грн. Однак, дана претензія залишена без відповіді та задоволення.

20.01.2017р. між Міністерством оборони України (замовник) та ОСОБА_4 виробничо-торгівельним підприємством Акрополіс (постачальник) укладено додаткову угоду №2 до договору №286/3/16/181 від 21.11.2016р. про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України). ОСОБА_1 додатковою угодою №2 від 20.01.2017р. сторони домовились пункт 1.2. розділу І Предмет договору Договору доповнити Специфікацією на 2017 рік: Специфікація на 2017 рік рюкзак бойовий індивідуальний, вид 1, строк (термін) постачання до 30.03.2017р (включно) у кількості 700 шт., ціна за одиницю 1165,00 грн., усього ціна товару складає 978600,00 грн. (з ПДВ).

Пунктом 2 додаткової угоди №2 від 20.01.2017р. сторони домовились п. 4.1. розділу IV "Ціна договору викласти у наступній редакції: ціна цього Договору становить 6 570 600 (шість мільйонів п'ятсот сімдесят тисяч шістсот) грн.. 00 коп., у тому числі ПДВ 1095грн. 00коп., а саме у 2016році за Специфікацією становить 559200грн. 00коп., у тому числі ПДВ 932000грн. 00коп. (за загальним фондом). У 2017 році за Специфікацією становить 978 600 (дев'ятсот сімдесят вісім тисяч шістсот) грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 163 100 (сто шістдесят три тисячі сто) грн. 00 коп. (за загальним фондом).

Згідно до п.3 додаткової угоди №2 від 20.01.2017р. сторони дійшли згоди Підпункт 13.1. розділу XIII "Додатки до договору доповнити: рознарядка Міністерства оборони України за Специфікацією на 2017 рік на 1 арк.

Відповідно до додатку 1 додаткової угоди №2 від 20.01.2017р. до договору №286/3/16/181 від 21.11.2016р. рознарядка Міністерства оборони України за специфікацією підприємству на 2017 рік сплановано відвантаження рюкзак бойовий індивідуальний, вид 1, усього 700шт. до 30.03.2017р (включно).

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема видаткової накладної №86 від 23.03.2017р. відповідачем 23.03.2017р. поставлено, а позивачем прийнято рюкзаки бойові індивідуальні, вид 1, усього 700шт. на загальну суму 978600,00грн., що визнається сторонами.

Позивач у позовній заяві зазначає, що послуги з постачання товару на 2016 рік виконані з порушенням терміну надання таких послуг, що підтверджується Актом приймального контролю (якості), а саме: відповідно до Акту приймального контролю (якості) № 1 від 21.12.2016р. товар в кількості 700 шт. на суму 978 600,00 грн. завезено на в/склад (в/ч А2788) 22.12.2016, тобто з запізненням на 1 добу; відповідно до Акту приймального контролю (якості) № 2 від 25.12.2016р. товар в кількості 1 250 шт. на суму 1 747 500,00 грн. завезено на в/склад (в/ч А2788) 26.12.2016, тобто з запізненням на 5 діб; відповідно до Акту приймального контролю (якості) № 3 від 29.12.2016р. товар в кількості 1 550 шт. на суму 2 166 500.00 грн. завезено на в/склад (в/ч А2788) 30.12.2016, тобто з запізненням на 9 діб.

Водночас, при розгляді матеріалів справи судом апеляційної інстанції з»ясовано, що 09.11.2016р. було прийнято рішення тендерним комітетом Міністерства оборони України (протокол від 09.11.2016р. № 75/415/5) про укладення договору із ПВТП «Акрополіс» та в подальшому 21.11.2016р. між Міністерством оборони України (замовник) та ОСОБА_4 виробничо-торгівельним підприємством «Акрополіс» (постачальник) укладено договір № 286/3/16/181 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речевої служби (за кошти Державного бюджету України).

Відповідно до п.1.1. вказаного договору постачальник зобов»язався у 2016 році поставити замовнику вироби текстильні готові, інші (рюкзаки) (рюкзак бойовий індивідуальний, вид 1-Товар), а замовник забезпечити приймання та оплату товару в асортименті, кількості, у строки (терміни) вказані в договорі.

Відповідно до специфікації (п.1.2 договору) загальна кількість товару для постачання 6000 штук, ціна товару з ПДВ 8388000,00 грн., строки (терміни) постачання до 20.12.2016р. (включно). Термін закінчення договору 31.12.2016р. включно.

У відповідності до умов договору товар повинен відповідати вимогам ТУ15.1-136-00034022:2016 (розроблені Центром розвитку та супроводження матеріального забезпечення Збройних сил України, який створений Міністерством оборони України, далі ЦРСМЗ), а також затвердженому робочому зразку, згідно п.3.1 договору.

Як вбачається з матеріалів справи, при складанні ТУ автором було зроблені технічні помилки і деякі пункти були незрозумілі постачальнику, у зв»язку з чим відповідач звернувся до ЦРСМЗ із листом № 151102 від 15.11.2016р. за роз»ясненням щодо застосування незрозумілих вимог ТУ.

Відповідь ЦРСМЗ з роз»ясненням ТУ для ПВТП «Акрополіс» було отримано 25.11.2016р. у п»ятницю, тобто вже після укладення договору між сторонами, що мало, на думку колегії суддів, безпосереднє значення для початку виконання робіт по договору, оскільки роботи розпочались із значним запізненням, а причиною цьому були неточності ТУ15.1-136-00034022:2016 допущені саме стороною замовника.

Згідно п.2.1. договору, в узгоджені із замовником, але не пізніше за 15 календарних днів до строку поставки першої партії товару на склад замовника, постачальник надає до ЦРСМЗ для затвердження робочих зразків товар з комплектом супровідних документів.

Починаючи з 28.11.2016р. (26 та 27 листопада 2016 року були вихідними) по 02.12.2016р. (з понеділка по п»ятницю), з урахуванням ро»яснень ЦРСМЗ, ПВТП «Акрополіс» було виготовлено робочі зразки, які 05.12.2016р. (понеділок) були направлені в лабораторію «Львівстандартметрологія» для перевірки відповідності ТУ, як цього вимогав п.2.2 договору.

07.12.2016р. (середа) відповідачем отримано протокол випробувань № 236-т/16 та опломбовані лабораторією робочі зразки, а вже 09.12.2016р. робочі зразки отримано ЦРСМЗ за видатковою накладною № РН-0912-14 для затвердження.

Однак, лише 20.12.2016р. (кінцева дата відвантаження товару згідно договору) комісією ЦРСМЗ затверджено робочий зразок, хоча термін перевірки складає до трьох робочих днів з моменту надання постачальником робочих зразків (п.2.4, п.2.6 договору), тобто стороною замовника знову створена перешкода для реальної можливості ПВТП «Акрополіс» виконати договір у визначений строк, що доводить відсутність вини відповідача у невиконанні договору у встановлений строк.

За змістом ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст.626 ЦК України).

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).

Згідно ст.630 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 193 ГК України, положення якої є аналогічні до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ч.2 статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (ст.610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).

В силу ст.216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених кодексом, іншими законами та договором. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Разом з тим, відповідно до ч.3 п.9.4 договору сторони можуть бути звільнені від відповідальності за часткове чи повне невиконання обов»язків за договором, якщо доведуть, що воно було викликано перешкодою поза їх контролем, якому навіть кожна сторона не могла б запобігти і виникло після укладення договору.

В контексті викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що до ПТВП «Акрополіс» не повинно застосовуватись будь-які негативні наслідки, передбачені договором або законом за невиконання обов»язків в межах договору, оскільки таке невиконання відбулось не з вини відповідача та перебувало поза його контролем.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Згідно із п.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об»єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів також зазначає, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального закону, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми; а обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню.

Зважаючи на викладене, рішення господарського суду не відповідає вимогам закону до судового рішення, в якому необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що зазначені в апеляційній скарзі відповідача ОСОБА_4 виробничо-торгівельного підприємства «Акрополіс» доводи відповідають матеріалам справи, документально обґрунтовані та базуються на нормах чинного законодавства. Відтак, існують достатні підстави для скасування оскаржуваного рішення.

Судовий збір за перегляд рішення Господарського суду Львівської області від 27.02.2018 року у даній справі в апеляційному порядку слід покласти на скаржника в порядку, передбаченому ст. 129 ГПК України.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст.ст. 129, 275, 276, 277, 281, 282, 283, 284, 285 ГПК України,-

Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_4 виробничо-торгівельного підприємства «Акрополіс», м.Львів, вх.№ 01-05/971/18 від 26.03.2018р. - задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 27.02.2018р. у справі № 914/2315/17 скасувати.

Прийняти нове рішення.

В задоволенні позову Міністерства оборони України, м.Київ до ОСОБА_4 виробничо-торгівельного підприємства «Акрополіс», м.Львів про стягнення штрафних санкцій в розмірі 722486,40 грн. відмовити повністю.

3. Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м.Київ, проспект Повітрянофлотський, 6 код 00034022) на користь ОСОБА_4 виробничо-торгівельного підприємства «Акрополіс» (79018, м.Львів, вул.Залізнична, 18, код 23965846) 12009,36 грн. сплаченого судового збору за розгляд апеляційної скарги.

4. Видачу наказу доручити Господарському суду Львівської області.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст.ст. 287,288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 24 липня 2018р.

Головуючий суддя Костів Т.С.

суддя Кравчук Н.М.

суддя Данко Л.С.