06.07.2018Справа № 910/4881/18
За позовомKalceks, AS (Akciju sabiedriba «Kalceks»; Акціонерного товариства «Калцекс»)
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоров'я народу», 2) Міністерства економічного розвитку і торгівлі України
про визнання недійсними патентів на корисні моделі та зобов'язання вчинити дії
Суддя Смирнова Ю.М.
Секретар судового засідання Багнюк І.І.
Представники учасників справи:
від позивачаКоптілін С.Ю.
від відповідача-1Титаренко Ю.П.
від відповідача-2не з'явилися
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Kalceks, AS (Akciju sabiedriba «Kalceks»; Акціонерного товариства «Калцекс»; далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоров'я народу» та Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання недійсними патентів на корисні моделі та зобов'язання вчинити дії.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.07.2018 у справі №910/4881/18 позов задоволено повністю; визнано недійсним патент України №120761 на корисну модель «Лікарський препарат знеболювальної та спазмологічної дії «Морфін», власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоров'я народу» (заявка від 01.08.2017 №u201708003 з дати публікації відомостей про заявку, тобто з 10.11.2017 (бюлетень №21); визнано недійсним патент України №120762 на корисну модель «Лікарський препарат знеболювальної та спазмалогічної дії «Діазепам», власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоров'я народу» (заявка від 01.08.2017 №u201708004 з дати публікації відомостей про заявку, тобто з 10.11.2017 (бюлетень №21); визнано недійсним патент України №120763 на корисну модель «Лікарський препарат знеболювальної та спазмалогічної дії «Промедол», власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоров'я народу» (заявка від 01.08.2017 №u201708005 з дати публікації відомостей про заявку, тобто з 10.11.2017 (бюлетень №21); визнати недійсним патент України №120764 на корисну модель «Лікарський препарат знеболювальної та спазмалогічної дії «Фентаніл», власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоров'я народу» (заявка від 01.08.2017 №u201708006 з дати публікації відомостей про заявку, тобто з 10.11.2017 (бюлетень №21); зобов'язано Міністерство економічного розвитку і торгівлі України опублікувати у офіційному бюлетені «Промислова власність» інформацію про визнання недійсним патенту України №120761 на корисну модель «Лікарський препарат знеболювальної та спазмологічної дії «Морфін», власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоров'я народу»; зобов'язано Міністерство економічного розвитку і торгівлі України опублікувати у офіційному бюлетені «Промислова власність» інформацію про визнання недійсним патенту України №120762 на корисну модель «Лікарський препарат знеболювальної та спазмалогічної дії «Діазепам», власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоров'я народу»; зобов'язано Міністерство економічного розвитку і торгівлі України опублікувати у офіційному бюлетені «Промислова власність» інформацію про визнання недійсним патенту України №120763 на корисну модель «Лікарський препарат знеболювальної та спазмалогічної дії «Промедол», власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоров'я народу»; зобов'язано Міністерство економічного розвитку і торгівлі України опублікувати у офіційному бюлетені «Промислова власність» інформацію про визнання недійсним патенту України №120764 на корисну модель «Лікарський препарат знеболювальної та спазмалогічної дії «Фентаніл», власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоров'я народу».

У судовому засіданні 02.07.2018 представником позивача була подана заява про розподіл судових витрат, в якій позивач просить суд вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.07.2018 судове засідання для вирішення питання про судові витрати призначено на 06.07.2018.

06.07.2018 до початку судового засідання від позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Вказане клопотання судом задоволено, документи долучені до матеріалів справи.

Представник позивача в судове засідання з'явився, заяву підтримав.

Відповідачами пояснень щодо заяви не надано, клопотань про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката не подано.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 127 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За приписами ч.ч. 3 - 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вказує позивач, у зв'язку із розглядом у Господарському суді міста Києва справи №910/4881/18, ним були понесені судові витрати у загальному розмірі 938877,99 грн, з яких:

- 899496,99 - витрати на правову допомогу;

- 14977,00 грн - судовий збір;

- 24404,00 грн - витрати, пов'язані із проведенням експертизи.

Як вбачається з матеріалів справи, за подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 14096,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №251 від 17.04.2018 (оригінал наявний в матеріалах справи). Крім того, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 881,00 грн за подання заяви про забезпечення позову згідно платіжного доручення №250 від 17.04.2018.

Також з наданих суду документів вбачається, що у зв'язку із розглядом справи позивачем понесено витрати на проведення експертиз у загальному розмірі 24404,00 грн.

Понесення Акціонерним товариством «Калцекс» витрат на проведення експертиз у вказаному розмірі підтверджується платіжним дорученням №75 від 12.04.2018, випискою з банківського рахунку №05587 від 04.07.2018, платіжними дорученнями №№217-220 від 06.04.2018. Оплата за проведення експертиз здійснювалася ЮФ «ІНФОРМАЦІЯ_1» на підставі договору доручення від 03.04.2018.

В обґрунтування розміру заявленої суми витрат на правничу допомогу, позивач зазначає, що 02.04.2018 між АТ «Калцекс» та Адвокатським об'єднанням «Юридична фірма «ІНФОРМАЦІЯ_1» було укладено Договір про надання правової допомоги №056-31, за змістом якого юридична фірма зобов'язується здійснити захист, представництво, надавати інші види правової допомоги клієнту, представляти інтереси клієнта в судах та інших компетентних органах України з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів клієнта, в тому числі, але не виключно, прав клієнта на лікарські засоби Діазепекс, Морфін Калцекс, Промедол Калцекс, Фентаніл Калцекс (в тому числі права на експорт, імпорт, продаж (поставку) чи інше введення цих лікарських засобів в обіг), а також прав на пов'язані з цими лікарськими засобами об'єкти інтелектуальної власності клієнта, на умовах, визначених цим договором та «Умовами надання юридичних послуг юридичною фірмою «ІНФОРМАЦІЯ_1», які є невід'ємною частиною цього договору.

Як зазначає позивач, за результатами розгляду справи №910/4881/18, Адвокатське об'єднання «Юридична фірма «ІНФОРМАЦІЯ_1» нарахувало, а АТ «Калцекс» сплатило гонорар за надання професійної правничої допомоги у справі №910/4881/18 в сумі 29426,10 Євро, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на дату платежу (27.06.2018) становить 899496,99 грн.

Для долучення до матеріалів справи позивачем надано копію договору про надання правової допомоги №056-31 від 02.04.2018, Акт №100 здачі-прийняття наданої правової допомоги (юридичних послуг) від 02.07.2018, рахунок №21624 від 14.05.2018 на суму 27470,51 Євро та рахунок №21987 від 05.06.2018 на суму 3180,40 Євро, виставлені Адвокатським об'єднанням «Юридична фірма «ІНФОРМАЦІЯ_1», деталізації до вказаних рахунків (в яких зазначено вид робіт, витрачений час та їх вартість), а також докази оплати даних рахунків.

Суд відзначає, що за приписами ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, відповідно до ст.ст. 123, 126 Господарського процесуального кодексу України до витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами, належать витрати на професійну правничу допомогу саме адвоката, а також вартість послуг помічника адвоката.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що помічники адвоката працюють на підставі трудового договору (контракту), укладеного з адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об'єднанням, з додержанням вимог цього Закону і законодавства про працю.

Як свідчать деталізації до рахунків №21624 від 14.05.2018 та №21987 від 05.06.2018, виконавцями робіт, вартість яких включено Адвокатським об'єднанням «Юридична фірма «ІНФОРМАЦІЯ_1» до вартості юридичних послуг за договором про надання правової допомоги №056-31 від 02.04.2018, були такі особи: ОСОБА_3 - партнер, ОСОБА_5 - юрист, ОСОБА_6 - адвокат, ОСОБА_4 - юрист, ОСОБА_1 - юрист, помічник адвоката ОСОБА_6, ОСОБА_7 - юрист, ОСОБА_8 - юрист, ОСОБА_9 - адвокат.

Наявними у справі свідоцтвами про право на заняття адвокатською діяльністю та відповідними витягами з Єдиного реєстру адвокатів України підтверджується наявність у ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_1 та ОСОБА_10 статусу адвоката.

Також позивачем було надано копію наказу від 03.03.2014 №03/03-пр, яким підтверджується прийняття ОСОБА_1 на посаду помічника адвоката з березня 2014 року.

Доказів наявності статусу адвоката (або помічника адвоката) у решти осіб, якими виконувались роботи (надавались послуги), наведені у складених Адвокатським об'єднанням «Юридична фірма «ІНФОРМАЦІЯ_1» деталізаціях до рахунків №21624 від 14.05.2018 та №21987 від 05.06.2018, позивачем не надано.

З вищевказаних деталізацій до рахунків вбачається, що загальна вартість робіт (наданих послуг), виконаних ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_10 (тобто адвокатами/помічником адвоката) складає 11049,25 Євро, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на дату платежу (27.06.2018) становить 337665,08 грн.

Отже, матеріалами справи підтверджується понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 337665,08 грн.

Клопотань про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, в порядку ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України від відповідачів не надходило.

Оскільки доказів наявності статусу адвоката (або помічника адвоката) у ОСОБА_5, ОСОБА_4 - юрист, ОСОБА_7, ОСОБА_8 позивачем не надано, вартість робіт (послуг) виконаних даними особами не є витратами на професійну правничу допомогу в розумінні ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, а тому підстави для розподілу таких витрат між сторонами відсутні.

Порядок розподілу судових витрат визначено ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, за змістом ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Оскільки рішенням суду у справі №910/4881/18 позовні вимоги задоволено повністю, а також враховуючи, що спір у даній справі виник у зв'язку з неправомірними діями відповідача-1, судові витрати, а саме: витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 337665,08 грн, проведення експертиз у розмірі 24404,00 грн та судовий збір у розмірі 14096,00 грн покладаються судом на Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоров'я народу».

Витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову покладаються на позивача у зв'язку з відмовою у задоволенні даної заяви.

Враховуючи викладене, заява позивача про розподіл судових витрат підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву позивача про розподіл судових витрат задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоров'я народу» (61013, Харківська обл., місто Харків, вулиця Шевченка, будинок 22, ідентифікаційний код 35587866) на користь Kalceks, AS (Akciju sabiedriba «Kalceks»; Акціонерного товариства «Калцекс»; Латвійська республіка, м.Рига, вул. Крустпілс, 53, LV-1057, реєстраційний номер 1) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 337665 (триста тридцять сім тисяч шістсот шістдесят п'ять) грн 08 коп., витрати на проведення експертиз у розмірі 24404 (двадцять чотири тисячі чотириста чотири) грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 14096 (чотирнадцять тисяч дев'яносто шість) грн 00 коп.

3. В іншій частині у задоволенні заяви про розподіл судових витрат відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. При цьому, згідно з п.п.17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено: 16.07.2018.

Суддя Ю.М. Смирнова