ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2018 р. Справа № 911/2264/17

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Лилака Т.Д. за участю секретаря судового засідання Щотової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом приватного підприємства Автомагістраль, с. Синяк, Вишгородський район

до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Київоблгаз, м. Боярка, Києво-Святошинський район

про стягнення 171283,59 гривень

за участю представників:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Приватне підприємство Автомагістраль (позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Київоблгаз (відповідач) про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 171283,59 гриень.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на безпідставне припинення відповідачем, в період з 08.10.2016 по 13.04.2017 газопостачання, що потягло за собою збитки позивача у вигляді вартості недовідпущеного природного газу.

Рішенням господарського суду Київської області від 06.09.2017 позовні вимоги ПП Автомагістраль про стягнення 171283,59 гривень задоволено повністю.

ОСОБА_3 Київського апеляційного господарського суду від 24.03.2015 року зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 24.04.2018 касаційну скаргу ПАТ по газопостачанню та газифікації Київоблгаз задоволено частково. Рішення господарського суду Київської області від 06.09.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.11.2017 року скасовано, справу № 911/2264/17 направлено на новий розгляд до господарського суду Київської області в іншому складі суду.

Верховний Суд, скасовуючи рішення першої інстанції та постанову Київського апеляційного господарського суду, у постанові від 14.04.2018 повертаючи справу на новий розгляд, вказав на те, що суди попередніх інстанцій не врахували, що для застосування такого виду відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного звязку між протиправною поведінкою відповідача та збитками, вини. Зокрема, суди не зясували та не встановили, чи мали місце протиправна поведінка відповідача, збитки, причинний звязок між протиправною поведінкою відповідача та збитками, вина відповідача та не надали відповідної правової оцінки цим обставинам.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ у господарському суді Київської області справу передано на новий розгляд судді Лилаку Т.Д.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.05.2018 року прийнято справу до розгляду, підготовче засідання призначено на 07.06.2018.

Розгляд справи відкладався.

07.06.2018 через канцелярію суду представником відповідача було подано заперечення проти позовних вимог та пояснення щодо питань, необхідних для зясування при новому розгляді справи, про які зазначено в постанові Верховного Суду.

22.06.2018 через канцелярію суду представником позивача було подано обґрунтування позовних вимог з обґрунтуванням обставин, викладених у постанові Верховного Суду.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.07.2018 постановлено закрити підготовче провадження у справі № 911/2264/17, призначено розгляд справи по суті на 12.07.2018.

У судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні надав усні пояснення щодо своїх заперечень проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позову повністю з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

04.01.2016 між ПП Автомагістраль та ТОВ Київоблгаз збут було укладено Договір про постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 11410VDDIADP016.

21.07.2016 представником ПАТ Київоблгаз провідним інженером ОСОБА_4 та представником ПАТ Київоблгаз (Вишгородської філії по експлуатації газового господарства) майстром ОСОБА_5 в присутності головного енергетика ПП Автомагістраль ОСОБА_6 було складено акт перевірки стану обліку природного газу № 10980. Перевірка проводилася згідно з листом ПП Автомагістраль з метою виконання робіт з розпломбування засобів вимірювальної техніки (ЗВТ) для їх подальшої відправки на державну повірку та монтажу підмінного фонду.

З Акту перевірки вбачається, що під час демонтажу коректора було виявлено, що імпульсна лінія відбору тиску з обох сторін забита речовиною невідомого походження. При цьому, проведеною ревізією блінди жодних сторонніх втручань у роботу засобів вимірювальної техніки встановлено не було. Після чого було проведено аналіз інструментального звіту з коректора за червень-липень 2016 та встановлено, що тиск фіксувався коректором в діапазоні 0,188-0,194 МПа, що зумовлено змінами температури.

01.08.2016 відповідачем було надіслано позивачу для підписання технічний розрахунок споживання природного газу (додаток 58), який проведено за період з 01.08.2015 по 21.07.2016 і з якого вбачається, що позивач має додатково оплатити 46 790 м3 спожитого газу. З цього ж розрахунку також слідує, що причиною виконання технічного розрахунку є визнання непридатним до застосування коректора, який не вимірював тиск по причині забиття імпульсної трубки невідомою речовиною.

05.08.2016 від Вишгородської філії по експлуатації газового господарства ПАТ Київоблгаз, позивачем отримано повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання від 05.08.2016 за № KV40-П8-4930-0816 з пропозицією до 07.00 годин 06.08.2016 самостійно відключити від газових мереж і підготувати до пломбування газоспоживне обладнання підприємства у звязку з розбалансом природного газу. Як на підставу для відключення газових мереж відповідач послався на ОСОБА_3 Кабінету Міністрів України від 08.12.2006 року № 1687 Про затвердження Порядку пооб?єктового припинення (обмеження) газопостачання споживачам (крім населення).

Листом від 05.08.2016 за вих. № 481 позивач звертався до відповідача з пропозицією утриматись від примусового відключення від газопостачання та надіслати обґрунтований розрахунок обсягів спожитого та неоплаченого газу, оскільки як стверджував позивач вини підприємства у розбалансі природного газу немає.

Незважаючи на вжиті позивачем заходи щодо врегулювання спору, 06.08.2016 о 10.00 годині відповідачем було примусово припинено газопостачання позивачу.

Так, позивач вважаючи в діях відповідача порушення умов договору звернувся до господарського суду Київської області із позовом про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити дії та стягнення 4 085,20 грн.

Рішенням господарського суду Київської області від 15.11.2016 у справі № 911/2696/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017, були встановлені факти порушення відповідачем ОСОБА_3 Кабінету Міністрів України від 08.12.2006 року № 1687 Про затвердження Порядку пооб?єктового припинення (обмеження) газопостачання споживачам (крім населення), вимоги Закону України Про ринок природного газу та Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року за № 2494, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1379/27824, ст. ст. 11, 16, 96, 525, 526, 610-612 ЦК України та ст. 193 ГК України та задоволені повністю позовні вимоги приватного підприємства Автомагістраль. Визнано протиправними дії публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Київоблгаз, які полягають у безпідставному примусовому припиненні 06.08.2016 року постачання природного газу приватному підприємству Автомагістраль; зобовязано публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації Київоблгаз вчинити дії з відновлення постачання природного газу приватному підприємству Автомагістраль; присуджено до стягнення з публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Київоблгаз на користь приватного підприємства Автомагістраль 16085,47 грн. збитків у вигляді вартості недовідпущеного природного газу за період безпідставного припинення газопостачання.

ОСОБА_3 Вищого господарського суду України від 21.03.2017 у справі № 911/2696/16 скасовані рішення господарського суду Київської області від 15.11.2016 та постанова Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 в частині задоволенням позовних вимог щодо визнання протиправними дій публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Київоблгаз, які полягають у безпідставному примусовому припиненні постачання природного газу приватному підприємству Автомагістраль; у решті вимог рішення господарського суду Київської області від 15.11.2016 та постанова Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 залишені без змін.

Зазначені обставини встановлені рішенням господарського суду Київської області від 15.11.2016, постановами Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 та Вищого господарського суду України від 21.03.2017, якими зобовязано публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації Київоблгаз вчинити дії з відновлення постачання природного газу приватному підприємству Автомагістраль; присуджено до стягнення з публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Київоблгаз на користь приватного підприємства Автомагістраль 16085,47 грн. збитків у вигляді вартості недовідпущеного природного газу за період безпідставного припинення газопостачання.

Звертаючись до господарського суду з позовом у справі № 911/2264/17, позивач посилається на безпідставне припинення відповідачем, в період з 08.10.2016 по 13.04.2017, газопостачання, що потягло за собою збитки позивача у вигляді вартості недовідпущеного природного газу.

Так, як стверджує позивач, постачання природного газу було відновлено ПАТ Київоблгаз лише на виконання рішення суду об 11 год. 40 хв. 14.04.2017, а отже вказані збитки обраховані позивачем за період з 08.10.2016 (кінцевий розрахунок збитків у справі № 911/2696/16) по 13.04.2014 (відновлення постачання газу).

Заявляючи позов у даній справі, під збитками позивач розуміє суму 171283,59 гривень вартості недовідпущеного природного газу за договором на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів від 04.01.2016 №11410VDDIADP016.

За розрахунком позивача, грошова вартість недопоставленого обсягу газу становить:

За 24 доби жовтня 2016 року 24*32,26=774,24 м3 недопоставленого газу. Зважаючи на вартість газу у розмірі 7,9146 грн./м3 з ПДВ, вартість недоотриманого природного газу за 24 днів жовтня 2016 року складає: 774,24*7,9146=6127,80 гривень;

За листопад 2016 року при вартості газу у розмірі 7,9146 грн./м3 з ПДВ, вартість недоотриманого природного газу складає: 2000*7,9146=15829,20 гривень ПДВ;

За грудень 2016 року при вартості газу у розмірі 7,9146 грн./м3 з ПДВ, вартість недоотриманого природного газу складає: 3000*7,9146=23743,50 гривень з ПДВ;

За січень 2017 року при вартості газу у розмірі 7,9146 грн./м3 з ПДВ, вартість недоотриманого природного газу складає: 10000*7,9146=79146,00 гривень з ПДВ;

За лютий 2017 року при вартості газу у розмірі 10,3398 грн./м3 з ПДВ, вартість недоотриманого природного газу складає: 2000*10,3398=20679,60 гривень з ПДВ;

За березень 2017 року при вартості газу у розмірі 9,9378 грн./м3 з ПДВ, вартість недоотриманого природного газу складає: 2000*9,9378=19875,60 гривень з ПДВ;

За період з 01 по 13 квітня 2017 року включно при вартості газу у розмірі 9,0486 грн./м3 з ПДВ, кількість недоотриманого природного газу за 1 добу складає: 1500/30=50м3, а за 13 діб 13*50=650 м3 газу, а вартість недоотриманого газу склала 650*9,0486=5881,59 гривень з ПДВ.

Загальна вартість недопоставленого за договором обсягу природного газу становить 171283,59 гривень.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд дійшов до висновку, що вимоги позивача не обґрунтовані та задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Верховний Суд, скасовуючи рішення першої інстанції та постанову Київського апеляційного господарського суду, у постанові від 14.04.2018 повертаючи справу на новий розгляд, вказав на те, що суди попередніх інстанцій не врахували, що для застосування такого виду відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного звязку між протиправною поведінкою відповідача та збитками, вини. Зокрема, суди не зясували та не становили, чи мали місце протиправна поведінка відповідача, збитки, причинний звязок між протиправною поведінкою відповідача та збитками, вина відповідача та не надали відповідної правової оцінки цим обставинам.

Відповідно до 316 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Частина 1 ст. 15 Цивільного кодексу України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Виходячи зі змісту статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті доходи, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов'язання.

Відповідно до ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Таким чином, збитки це об'єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони за зобов'язаннями, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов'язання було виконано боржником.

Обов'язковою умовою покладення відповідальності має бути безпосередній причинний зв'язок між неправомірними діями і збитками. Збитки є наслідком, а невиконання зобов'язань причиною. Підставою для відшкодування понесених збитків є спричинення їх внаслідок неналежного виконання зобов'язання, тобто наявності прямого причинного-наслідкового зв'язку між неправомірними діями однієї сторони та зменшення майнових прав іншої.

З огляду на положення статті 22 Цивільного кодексу України та статті 224 Господарського кодексу України для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, негативних наслідків такої поведінки (збитків, шкоди), причинного зв'язку між протиправною поведінкою та настанням негативних наслідків (збитками, шкодою), вини правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Матеріалами справи не підтверджено, що позивачу в результаті дій відповідача по припиненню газопостачання завдано реальні збитки, а саме: збитки в розмірі 171283,50 гривень вартість недопоставленого газу за договором, оскільки позивачем не надано доказів того, що він оплатив обсяг газу у розмірі 20424,24 куб.м., що за цінами на час дії договору становить 171283,59 гривень.

Оскільки позивачем не надано суду доказів сплати цієї суми, заявлені до стягнення сума заборгованості у розмірі 171283,59 гривень не є втратою позивача, а відповідно і збитками.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, позивачем належними та допустимими доказами, в розумінні приписів ст. 74, 76, 77 ГПК України, не доведено ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Враховуючи зазначене, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 129, 237-239, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

У судовому засіданні 12.07.2018 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 23.07.2018.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Т.Д. Лилак