ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2018м. ДніпроСправа № 904/2582/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Панна С.П. за участю секретаря судового засідання Кравченко Р.В.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест Холдинг"(87534, Донецька обл. м. Маріуполь, просп. Нахімова, буд. 116-А)

до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" (51925, м. Кам'янське Дніпропетровська обл., вул. Соборна, буд. 18-Б)

про стягнення 3% річних у сумі 149 408 795,54грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, дов. від.14.12.2017р. №б/н;

від відповідача: ОСОБА_2 - представник дов. від 26.01.2018р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Метінвест Холдинг" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" про стягнення 149 408 795,54грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов'язання по договору про відступлення права вимоги №1/020817/17-0539-01 від 02.02.2017.

Ухвалою суду від 18.06.2018 відкрито загальне провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 12.07.2018.

До господарського суду 06.07.2018 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач визнає позовні вимоги. Однак, оскільки приватними державними виконавцями накладені арешти на його кошти, тому зараз виконати зобовязання за договором про відступлення права вимоги №1/020817/17-0539-01 від 02.02.2017 не має фінансової можливості.

Представник позивача у судове засідання з'явився, надав пояснення по справі, відповів на поставлені питання.

Представник відповідача у судове засідання зявився, позовні вимоги визнає. У судовому засіданні надав заяву від 12.07.2018 про те, що ним було проведено розрахунок суми заявлених позивачем позовних вимог. Помилок виявлено не було.

Відповідно до ч.3 ст.185 ГПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно зі ст. 252 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 240 ГПК України, у судовому засіданні 12.07.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Між Позивачем (кредитор) та Відповідачем (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги №1/0220817/17-0539-01 від 02.08.2017. У п. 1 Договору про відступлення права вимоги №1/0220817/17-0539-01 від 02.08.2017 було передбачено, що Договір направлено на регламентацію цивільних правовідносин, які виникають через відступлення в порядку і на умовах, які визначені цим договором і діючим в України законодавством, Позивачем Відповідачу усіх прав вимоги до Публічного акціонерного товариства «АЛЧЕВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ» (ідентифікаційний код 05441447) (надалі ПАТ «АЛЧЕВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ») за договором поставки № ГРД-01/10-5001 від 29.12.2010р., який укладений між Кредитором та Боржником з усіма змінами та доповненнями або у звязку з ним.

Згідно із пунктом 2 Договору про відступлення права вимоги №1/0220817/17-0539-01 від 02.08.2017, Позивач зобовязався передати (відступити) Відповідачу усі права вимоги, які існували на дату укладання Договору, або які можуть виникнути у майбутньому у Позивача до ПАТ «АЛЧЕВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ» за Договором поставки № ГРД-01/10-5001 від 29.12.2010р, або у звязку із ним, а також усі засоби захисту прав, які доступні Позивачу (надалі Права вимоги), у тому числі право вимоги виконання грошових зобовязань за Договором поставки на загальну суму 6 250 288 628,19 грн.

Згідно ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань) є, зокрема, договір.

Статтею 512 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) встановлено, що однією із підстав заміни кредитора у зобовязанні є передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У статті 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до положень ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 12.2 Договору поставки № ГРД-01/10-5001 від 29.12.2010р. було встановлено, що жодна із сторін не має права передавати своїх прав та обовязків, що виникають із даного договору, чи повязані із ним, на користь третіх осіб без письмового погодження на це іншої сторони Договору поставки, за виключенням випадків, передбачених п. 13.2 даного договору. Одночасно, пунктом 13.2 Договору поставки № ГРД-01/10-5001 від 29.12.2010р. було встановлено, що права та обовязки Позивача за даним договором повністю або частково можуть бути передані Позивачем без попередньої згоди ПАТ «АЛЧЕВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ» будь-якому підприємству, що повязане відносинами контролю із Позивачем у розумінні ст. 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Позивачем, 02.08.2017р. було отримано письмову згоду від ПАТ «АЛЧЕВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ» на укладання Договору про відступлення права вимоги №1/0220817/17-0539-01 від 02.08.2017.

Пунктом 3 Договору про відступлення права вимоги №1/0220817/17-0539-01 від 02.08.2017 було встановлено, що моментом переходу (відступлення) права вимоги від Позивача до Відповідача є дата підписання даного договору, тобто 02.08.2017р.

Статтею 517 Цивільного кодексу України встановлено, що первісний кредитор у

зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

У пункті 5 Договору про відступлення права вимоги №1/0220817/17-0539-01 від 02.08.2017 зазначено, що Позивач зобов'язаний упродовж 5 робочих днів від моменту набуття Договором сили (згідно із п. 11 Договору моментом набуття сили є дата його підписання повноважними представниками та скріплення печатками сторін, тобто 02.08.2017), передати на користь Відповідача оригінали усіх документів, що підтверджують право вимоги, копії яких завіренні підписом представника і печаткою кредитора, передані Новому Кредитору у момент підписання цього Договору. Передача оригіналів документів оформлюється Актами приймання-передачі між Позивачем та Відповідачем, які підписуються повноважними представниками та скріплюються печатками сторін.

Актом приймання-передачі документів (а.с.18) за Договором про відступлення права вимоги №1/020817/17-0539-01, який було підписано повноважними представниками Позивача та Відповідача 02.08.2017, підтверджується факт передачі Позивачем, та отримання Відповідачем усіх оригіналів та/або засвідчених копій документів, що підтверджують право вимоги до ПАТ «АЛЧЕВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ» за Договором поставки.

У п. 6 Договору про відступлення права вимоги №1/020817/17-0539-01 визначено, що у якості оплати за Права вимоги Відповідач, за умови передачі Позивачем оригіналів документів, передбачених п. 5 Договору (підписання сторонами Актів приймання-передачі оригіналів документів), зобов'язується перерахувати суму у розмірі 6250288 628,19 грн. на поточний рахунок Позивача, вказаний у Договорі, упродовж 5 (п'яти) робочих днів від моменту укладання даного Договору (тобто, по 09.08.2017р. включно).

Відповідно до пункту 4 Додаткової угоди № 1 до Договору про відступлення права вимоги №1/020817/17-0539-01, яка укладена між Позивачем та Відповідачем 10.08.2017р. (далі - Додаткова угода), сторонами встановлено еквівалент боргу Відповідача в сумі 6 250 288 628,19 грн. в іноземній валюті, а саме в доларах Сполучених Штатів Америки (англ. United States dollar). Еквівалент боргу в доларах Сполучених Штатів Америки на дату підписання Додаткової угоди складає 242 970 238,46 доларів Сполучених Штатів Америки за офіційним курсом Національного банку України на 10.08.2017г. (2572,4503 гривень за 100 доларів). Сторони визначають еквівалент грошового зобов'язання Відповідача (боргу) як суму в іноземній валюті в розмірі 242 970 238,46 доларів Сполучених Штатів Америки.

Пунктом 5 Додаткової угоди Договору про відступлення права вимоги №1/020817/17-0539-01 було встановлено, що Відповідач зобов'язався сплатити на користь Позивача еквівалент грошового зобов'язання (боргу) у доларах Сполучених Штатів Америки протягом 5 (п'яти) днів з моменту набрання чинності цієї Додаткової угоди (згідно із п. 8 Додаткової угоди ця дата визначається датою підписання даної Додаткової угоди уповноваженими представниками Позивача та Відповідача та скріплення її печатками підприємства - тобто не пізніше 15.08.2017р.), шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті України (гривні) на поточний рахунок Позивача, зазначений в Договорі. Сума, що підлягає сплаті у гривнях, має визначатися Відповідачем за офіційним курсом доларів Сполучених Штатів Америки, який встановлений Національним банком України на день здійснення платежу.

Згідно із положеннями ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Одночасно, відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідач свої зобов'язання за Договором про відступлення права вимоги №1/020817/17-0539-01 від 02.02.2017р. та Додаткової угоди до нього не виконав. Сума заборгованості Відповідача складає еквівалент 242 970 238, 46 доларів Сполучених Штатів Америки.

У серпні 2017 року ТОВ «МЕТІНВЕСТ ХОЛДИНГ» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат», Приватного акціонерного товариства «ДОНЕЦЬККОКС» про стягнення заборгованості в сумі 9 292 149 403, 32 грн.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 11.09.2017 року по справі №905/1947/17, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТІНВЕСТ ХОЛДИНГ» були задоволені у повному обсязі. Стягнуто заборгованість у розмірі 242 970.238, 46 доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України станом на 19.08.2017 року становить 6 193 408 809, 41 грн., штраф у розмірі 121 485 119, 23 доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України станом на 19.08.2017 року становить 3 096 704 404, 71 грн., а також три проценти річних у сумі 2 036 189, 20 грн. З Приватного акціонерного товариства «ДОНЕЦЬККОКС» стягнуто три проценти річних у сумі 10 000, 00 грн.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 27.02.2018 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. Постанова набрала законної сили 27.02.2018 року.

Станом на 31.05.2018 року Відповідачем не виконанні зобов'язання щодо сплати заборгованості за Договором про відступлення права вимоги №1/020817/17-0539-01 від 02.08.2017р.

Крім того, у 2017 році ТОВ «МЕТІНВЕСТ ХОЛДИНГ» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» та Приватного акціонерного товариства «ДОНЕЦЬККОКС» про стягнення курсової різниці за Договором про відступлення права вимоги №1/020817/17-0539-01 від 02.02.2017р. в розмірі 259 534 491,49 грн.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 12.12.2017 року по справі №905/2660/17, позовні вимоги ТОВ «МЕТІНВЕСТ ХОЛДИНГ» були задоволені у повному обсязі. Рішення набрало законної сили 26.12.2017 року.

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін вказаного договору та не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, а також не позбавляє кредитора права на отримання коштів, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України. Дана позиція підтверджується Верховним судом (справа №90/6984/17 від 21.02.2018 року).

Відтак, стягнення в судовому порядку з Відповідача суми заборгованості за договором №1/020817/17-0539-01 від 02.02.2017р. у справі №905/1947/17 при невиконанні зобов'язань по оплаті такої заборгованості не звільняє останнього від відповідальності передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України (у вигляді сплати 3% річних).

Згідно п. 3.4. постанови пленуму ВГСУ від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у разі подання позову про стягнення національної валюти України - еквіваленту іноземної валюти ціна позову визначається в іноземній або національній валюті України за офіційним курсом, визначеним Національним банком України, на день подання позову.

Відповідно до п. 8.1 постанови пленуму ВГСУ від 17.12.2013 року №14 «Про деякі витання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» згідно з частиною другою статті 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК України). Частина третя статті 533 ЦК України визначає, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до частини другої ст. 198 ГК України грошові зобов'язання учасників господарських відносин повинні бути виражені і підлягають оплаті у гривнях. Грошові зобов'язання можуть бути виражені в іноземній валюті лише у випадках, якщо суб'єкти господарювання мають право проводити розрахунки між собою в іноземній валюті відповідно до законодавства. Виконання зобов'язань, виражених в іноземній валюті, здійснюється відповідно до закону.

Згідно пунктом 3.3 ст. 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» гривня як грошова одиниця України (національна валюта) є єдиним законним платіжним засобом в Україні, приймається усіма фізичними і юридичними особами без будь- яких обмежень на всій території України для проведення переказів.

Відповідно до частини першої статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993 року № 15-93 валюта України є єдиним законним засобом платежу на території України, який приймається без обмежень для оплати будь-яких вимог та зобов'язань, якщо інше не передбачено цим Декретом, іншими актами валютного законодавства України.

Положення частини другої статті 533 ЦК України та частини другої статті 198 ГК України містять однакові за змістом приписи про необхідність виконання грошового зобов'язання між резидентами України виключно у валюті України (валюта платежу), крім випадків отримання стороною цього зобов'язання відповідної ліцензії Національного банку відповідно до вимог Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

За погодженням умовами договору сторін (п.5.1, 6.2.2, 62.3, 6.2.4) ціна на товар встановлюється в еквіваленті до іноземної валюти (долару США) і вказується в специфікаціях; рахунки-фактури на товар виставляються в день поставки партії товару в національній валюті України - гривні, виходячи з перерахунку в гривні ціни товару в доларовому еквіваленті; у випадку, якщо еквівалентна доларова величина фактично здійснених покупцем платежів (в гривнях) за конкретну партію товару, перерахована з гривні в доларовий еквіваленті по офіційному курсу НБУ UAN/USD на дату фактичної оплати цієї партії товару перевищує або є меншою еквівалентної доларової вартості цієї партії товару, сторони проводять корегування ціни товару в гривні на дату оплати товару.

Згідно умов договору поставки № ГРД-01/10-5001 від 29.12.2010р. (п. 5.1, 6.2.2, 62.3, 6.2.4) ціна на товар встановлюється в еквіваленті до іноземної валюти (долару США) і вказується в специфікаціях; рахунки-фактури на товар виставляються в день поставки партії товару в національній валюті України - гривні, виходячи з перерахунку в гривні ціни товару в доларовому еквіваленті; у випадку, якщо еквівалентна доларова величина фактично здійснених покупцем платежів (в гривнях) за конкретну партію товару, перерахована з гривні в доларовий еквівалент по офіційному курсу НБУ UAN/USD на дату фактичної оплати цієї партії товару перевищує або / є меншою еквівалентної доларової вартості цієї партії товару, сторони проводять корегування ціни товару в гривні на дату оплати товару.

Позивач нараховував Відповідачу три відсотки річних за порушення умов Договору про відступлення права вимоги за наступними формулами:

1. 3% річних за кожен день = (сума боргу у гривні еквівалентна $ * 0,03 * кількість днів прострочення) / 365 днів у 2017році.

2. 3% річних за кожен день = (сума боргу у гривні еквівалентна $ + курсова різниця * 0,03 * кількість днів прострочення) / 365 днів у 2017/2018 році.

Всього за загальний період з 20.08.2017 по31.05.2018 в сумі 149 408 795,54 грн.

Розрахунок 3% річних наданий позивачем, відповідає чинному законодавству України, дійсним обставинам справи, правильно враховує періоди нарахувань та не містить арифметичних помилок.

Європейський суд з прав людини у справі «Мантованеллі» проти Франції» звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є право на змагальне провадження.

Стаття 13 ГПК України зазначає, що судочинство у господарських судах України здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Суд відповідно до статті 237 ГПК України під час розгляду справи з'ясував чи мали місце обставини (факти) якими обґрунтовувались позовні вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються.

За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 73, 74, 123, 129, 191, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Дніпровський металургійний Комбінат (51925, Дніпропетровська область, місто Камянське, вул. Соборна, будинок 18-Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Метінвест Холдінг (87534, Донецька область, місто Маріуполь, проспект Нахімова, будинок 116-А, ) 149 408 795,54грн. - трьох відсотків річних обчислиних за період прострочення з 20.08..2017р. по 31.05.2018р. та 616 700,00грн. - судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня його оголошення.

Повне рішення складено 22.07.2018

Суддя ОСОБА_3