ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"17" липня 2018 р. Справа № 6/46-38.1

За скаргою(вх.№01/50/34/18 від 05.07.2018р.) Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" на рішення, дії або бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №41971941 від 13.06.18р. у справі

за позовом: Відкритого акціонерного товариства "Волиньобленерго"

до відповідача: Державного підприємства "Волиньвугілля"

про стягнення 30573,80 грн.

Суддя Шум М.С.

Представники сторін та відділу ДВС: н/з

Встановив: рішенням Господарського суду Волинської області від 29.03.2004р. у справі №6/46-38.1 позов ВАТ "Волиньобленерго" задоволено та присуджено до стягнення з Державного підприємства «Волиньвугілля» на користь Відкритого акціонерного товариства «Волиньобленерго» в особі Нововолинської філії (ВАТ «Волиньобленерго» перейменовано на ПАТ «Волиньобленерго» рішенням Загальних зборів акціонерів товариства від 24.03.2011р. протокол № 17; ПАТ «Волиньобленерго» перейменовано на ПрАТ «Волииньобленерго» рішенням Загальних зборів акціонерів товариства від 14.04.2017р. протокол № 22) 29877,31 грн. боргу.

На виконання даного рішення господарським судом 05.04.2004р. видано наказ №6/46- 1.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2 від 18.04.2018р. виконавче провадження №41971941 з примусового виконання наказу господарського суду Волинської області від 05.04.2004р. № 6/46-1 було прийняте до виконання.

27.06.2018р. на адресу Нововолинської філії ПрАТ «Волиньобленерго» надійшло повідомлення №04-35/3358 Відділу ДВС від 13.06.2018р. та постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2 від 13.06.2018р. про повернення виконавчого документа стягувану у виконавчому провадженні № 41971941 з примусового виконання наказу господарського суду Волинської області від 05.04.2004р. №6/46-1 на підставі п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

05.07.2018р. ПрАТ "Волиньобленерго" звернулося до господарського суду із скаргою(вх.№01/50/34/18 від 05.07.2018р.) на дії ДВС в якій просять: визнати недійсною постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 від 13.06.2018р. про повернення виконавчого документа стягувачу (ВП№41971941), зобовязати ОСОБА_1 винести постанову про відновлення виконавчого провадження та зобовязати виконати вимоги статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств" від 13.04.2017р. в частині зупинення виконавчого провадження.

Ухвалою суду від 09.07.2018р. розгляд скарги призначено на 17.07.2018р.

16.07.2018р. від скаржника надійшла заява про розгляд скарги за відсутності їх представника.

В судове засідання відділ ДВС та ДП "Волиньвугілля"повноважних представників не направили, проте були належним чином повідомленні про дату та час розгляду скарги про що свідчать відповідні повідомлення про вручення поштового відправлення за №429 від 16.07.2018р. та №399 від 17.07.2018р..

Згідно ст.339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно ч.1-2 ст.342 ГПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, в силу приписів ст.19 Конституції України, ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець повинен вчиняти виконавчі дії не лише з дотриманням Закону України "Про виконавче провадження", а й відповідно до інших законів, які є обов'язковими при вчиненні ним тих чи інших виконавчих дій, що є гарантією належного виконання виконавцем своїх обов'язків і недопущення порушення прав сторін виконавчого провадження.

Принцип юридичної визначеності вимагає, щоб у випадку прийняття спеціального закону з певного питання, цей Закон не ставився під сумнів (зокрема, шляхом його невиконання), а сторони, яких він стосується, мають обґрунтовано очікувати, що він буде застосовуватися.

24.05.2017р. набрав чинності Закон України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств" №2021-VIII від 13.04.2017р., відповідно до ст.1 якого тимчасово, до 01.01.2019р., підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо державних вугледобувних підприємств, які підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", знімаються арешти та заборони відчуження майна у таких виконавчих провадженнях, крім рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у зв'язку з трудовими відносинами, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, стягнення аліментів та рішень про стягнення заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань боржник ДП "Волиньвугілля" є вугледобувним підприємством з частиною державної власності у статутному фонді 100 %.

Оскільки боржник є державним вугледобувним підприємством, то в головного державного виконавця не було підстав для повернення виконавчого документу стягувану згідно п.9 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження", а були наявні підстави для зупинення виконавчого провадження №41971941 на підставі ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств" №2021-VIII від 13.04.2017р., який не може ставитись під сумнів і є обов'язковим для застосування державним виконавцем при здійсненні ним виконавчих дій у цьому виконавчому провадженні.

Таким чином, постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2 від 13.06.2018р. про повернення виконавчого документа стягувану у виконавчому провадженні №41971941 з примусового виконання наказу господарського суду Волинської області від 05.04.2004р. №6/46-1на підставі п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» суперечить вимогам чинного законодавства і є недійсною.

Аналогічна правова позиція було наведена у постанові Верховного суду у справі №17/116/2011 від 02.04.2018р.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч.1 ст.18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Згідно ст.326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Беручи до уваги наявні в матеріалах скарги докази, господарський суд, оцінюючи їх за своїм переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному й обєктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що вимоги наведені у скарзі обґрунтовані, тому скарга (вх.№01/50/34/18 від 05.07.2018р.) Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" підлягає до задоволення.

Керуючись ст.234, 235, 339-343 ГПК України, Законом України «Про виконавче провадження» та Законом України «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств», господарський суд, -

ухвалив:

1. Скаргу Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" на рішення, дії або бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 про повернення виконавчого документа стягувачу ВП№41971941 від 13.06.18р. задоволити.

2. Визнати недійсною постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 від 13.06.2018р. про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП №41971941 з примусового виконання наказу Господарського суду Волинської області від 05.04.2004р. №6/46-1 на підставі п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

3. Зобовязати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 винести постанову про відновлення виконавчого провадження №41971941 згідно ч.1 ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р..

4. Зобовязати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 виконати вимоги ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств" від 13.04.2017р. в частині зупинення виконавчого провадження №41971941.

Ухвала набирає законної сили 17.07.2018р., та може бути оскаржена до Рівненського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги в строки та в порядку визначеному ст.253-259 ГПК України.

Суддя М. С. Шум