ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2018 року Справа № 923/296/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Остапенко Т.А., при секретарі Фінаровій О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Комунального закладу «Херсонська міська клінічна лікарня імені Афанасія і Ольги Тропіних», місцезнаходження: 73000, м. Херсон, вул. Комарова, 2, ідентифікаційний код: 02004120

до Фізичної особи-підприємця Подпалого Володимира Володимировича, місцезнаходження: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Управління комунальної власності Херсонської міської ради, місцезнаходження: 73000, м. Херсон, пр. Ушакова, 37, ідентифікаційний код: 37465469

про стягнення 8328,48 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - Оніщенко В.І.,на підставі договору про надання правової допомоги від 23.10.17, ордеру ХС № 72439, Кирницька М.М., представник за довіреністю № 01 від 22.03.2018 року, Куриленко Т.О., представник за довіреністю № 02 від 12.06.2018 року

від відповідача - Хмілевська С.Г., на підставі договору про надання правової допомоги № 01/07 від 04.07.2018 року, ордеру ХС № 030528

від третьої особи - не прибув

Комунальний заклад «Херсонська міська клінічна лікарня імені Афанасія і Ольги Тропіних» (далі - Позивач) звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Подпалого Володимира Володимировича (далі - Відповідач) на їх користь боргу за договорами оренди комунального майна міської територіальної громади № 122/О від 16.08.2016 року та відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна від 16.08.2016 року, у розмірі, з урахуванням зменшення позовних вимог, 8328,48 грн., яка складається із:

- пені за прострочення виконання зобов'язань за договором оренди № 122/О від 16.08.2016 року у розмірі 3,20 грн.;

- штрафних санкцій за несанкціоноване підключення додаткового обладнання до електромереж у розмірі 6747,10 грн.;

- вартості невідшкодованої електричної енергії у розмірі 1017,90 грн.;

- пені за порушення зобов'язання з відшкодування вартості електричної енергії за договором про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна від 16.08.2016 року за період з 25.12.2017 року по 13.04.2018 року у розмірі 560,28 грн.

Позовні вимоги на підставі ст. ст. 509, 625, 629, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем зобов'язань за договорам оренди комунального майна міської територіальної громади № 122/О від 16.08.2016 року та відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна від 16.08.2016 року. Так, Позивач зазначає, що за період з січня по березень 2018 року, Відповідач допустив прострочення із внесення орендної плати, у зв'язку із чим йому була нарахована пеня у розмірі 3,20 грн. Також, вказує про наявність у Відповідача заборгованості за спожиту електричну енергію, порядок відшкодування якої визначений у договорі про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна від 16.08.2016 року за грудень 2017 року у розмірі 1017,90 грн., на яку була нарахована пеня у розмірі 560,28 грн., за період з 25.12.2017 року по 13.04.2018 року. Крім цього, зазначає, що всупереч умовам визначеним у договорі про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна від 16.08.2016 року, Відповідачем, без узгодження із Позивачем здійснено, підключення додаткового електрообладнання, що зафіксовано у актах про зняття показників з лічильника, у зв'язку із чим Позивачем нарахований штраф у п'ятикратному розмірі додатково підключеної потужності на загальну суму 6747,10 грн.

Провадження у справі, після усунення Позивачем недоліків, про які зазначалося в ухвалах від 27.04.2018 року та від 08.05.2018 року, відкрито на підставі ухвали Господарського суду Херсонської області від 21.05.2018 року. Розгляд справи, виходячи із змісту ст. ст. 12, 247 ГПК України, здійснювався у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

Вищевказаною ухвалою Управління комунальної власності Херсонської міської ради залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

Справу розглянуто в судових засіданнях 13.06.2018 р., 13.07.2018 р. та 16.07.2018 р.

В судове засідання, призначене на 13.06.2018 року Позивачем, через канцелярію суду, з доказами направлення іншим учасникам справи, надано заяву, в якій останній повідомив про часткове погашення Відповідачем заборгованості з орендної плати. Судом роз'яснено про необхідність оформлення даної заяви, яка фактично є заявою про зменшення позовних вимог, відповідно до вимог господарського процесуального законодавства, та необхідність надання доказів, на підтвердження часткової оплати Відповідачем заборгованості. Також, на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві, Позивачу запропоновано надати правовстановлюючі документи на об'єкт оренди, довідку про перебування майна на балансі. За наведених обставин, судове засідання, на підставі відповідної ухвали було відкладено на 13.07.2018 року.

10.07.2018 року Позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, в якій останній, посилаючись на часткову сплату Відповідачем боргу за вищевказаними договорами, на підтвердження чому надав виписку по рахунку від 16.05.2018 року (а.с. 149-150), просив стягнути з останнього борг у загальній сумі 8328,48 грн.

Право Позивача на зменшення позовних вимог, передбачене ч. 2 ст. 46 ГПК України. Враховуючи встановлення судом додаткового строку для оформлення належним чином заяви, що була подана Позивачем перед першим судовим засіданням - 13.06.2018 року, заява Комунального закладу «Херсонська міська клінічна лікарня імені Афанасія і Ольги Тропіних» про зменшення позовних вимог, в судовому засіданні, 13.07.2018 року, прийнята судом до розгляду, встановлено нову ціну позову у загальній сумі 8328,48 грн., що складається із пені за договором № 122/О від 16.08.2016 року у розмірі 3,20 грн., невідшкодованої вартості електричної енергії у розмірі 1017,90 грн., пені за договором про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна від 16.08.2016 року у розмірі 560,28 грн., штрафу у розмірі 6747,10 грн.

В судовому засіданні, 13.07.2018 року, оголошено перерву до 16.07.2018 року, для надання Позивачем для огляду оригіналів документів, наданих до позовної заяви, в якості доказів по справі.

В судовому засіданні, представники Позивача, позовні вимоги, з підстав, зазначених у позовній заяві, з урахуванням зменшення позовних вимог, підтримали, просили позов задовольнити та стягнути з Відповідача заборгованість за договорами оренди комунального майна міської територіальної громади № 122/О від 16.08.2016 року та відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна від 16.08.2016 року. Також, просили вирішити питання про покладення на Відповідача, понесених ними витрат по оплаті судового збору.

Відповідач проти позову заперечив, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог Позивача, про що надав відзив на позовну заяву. В обґрунтування заперечень проти позову, Відповідач, посилається на безпідставність нарахування пені за договором оренди № 122-О від 16.08.2016 року та, те що розрахунок пені, наданий Позивачем, є невірним. З нарахованою заборгованістю та штрафними санкціями за спожиту електричну енергію, відшкодування якої передбачено договором про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна від 16.08.2016 року, Відповідач також не погодився, вказавши, що кількість спожитої ним електричної енергії, враховуючи кількість підключеного обладнання, є значно меншою, а ніж та, що виставлена Позивачем до сплати, звірку розрахунків Позивач із ним не проводив. Щодо вимог про стягнення штрафу за збільшення підключеної потужності електрообладнання, зазначив, що належними та допустимими доказами, несанкціоноване збільшення підключеної потужності електрообладнання не підтверджується, а акти, складені співробітниками КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Афанасія і Ольги Тропіних», які спеціалістами в електроенергетичній галузі не являються, на думку, Відповідача, таким доказом не являються. На підставі викладеного, представник Відповідача просила у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув. 11.06.2018 року третьою особою надано пояснення, в яких зазначено про підтримання позовних вимог КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Афанасія і Ольги Тропіних». Розгляд справи просили здійснювати без їх участі.

В судовому засіданні, 16.07.2018 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повідомлено про дату підготовки повного судового рішення, роз'яснено процедуру оскарження рішення.

З'ясувавши обставини справи, оцінивши в сукупності надані докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд

в с т а н о в и в:

16.08.2016 року Комунальним закладом «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Афанасія і Ольги Тропіних» (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Подпалим Володимиром Володимировичем (орендар), за погодженням з Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради, укладено договір оренди комунального майна міської територіальної громади № 122/О (далі - Договір-1) (а.с. 13-16).

За умовами, визначеними у розділі 1 Договору-1, орендодавець зобов'язався передати, а орендар прийняти у строкове платне користування, для здійснення підприємницької діяльності, нежиле приміщення, що знаходиться на балансі орендодавця, у будинку № 2 по вул. Комарова, у м. Херсоні, загальною площею 17,1 кв. м., вартість якого відповідно до незалежної експертної оцінки від 30.04.2016 року складає 10173,60 грн. з урахуванням ПДВ. (а.с. 19).

Факт знаходження об'єкта оренди на балансі Позивача підтверджується бухгалтерською довідкою КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім. А. і О. Тропіних» від 02.07.2018 року № 01-7/290-4 (а.с. 145), копією інвентарної картки обліку об'єкта основних засобів № 22 (а.с. 146), оцінним актом на господарчо-побутові та дворові споруди домоволодіння № 2 по вул. Комарова (а.с. 147-148).

Вищевказане майно, за актом прийняття-передачі нежилого приміщення в оренду, підписаного та скріпленого печатками обох сторін (а.с. 18), 16.08.2018 року було передано Відповідачу.

У розділі 2 Договору-1, сторони узгодили, що вступ орендаря у користування майном настає одночасно з підписанням цього Договору та акту прийняття-передачі об'єкта оренди (п. 2.1.).Згідно із п. 2.2. Договору-1, передача майна в оренду не спричиняє передачу орендарю права власності на це майно. Власником орендованого майна залишається міська територіальна громада, а орендар користується ним протягом строку оренди.

Згідно із п. 3.1. Договору-1, орендна плата визначається відповідно до Положення про розрахунок та порядок використання плати за оренду об'єктів комунальної власності міської територіальної громади, затвердженого рішенням міської ради від 28.12.2011 року № 499, та складає 1576,40 грн.

Відповідно до п. 3.2. Договору-1 та розрахунку плати, який є додатком № 1 до Договору (а.с. 17), сторони узгодили, що орендна плата становить 131,37 грн. за базовий місяць оренди (серпень) і згідно з рішенням міської ради перераховується орендарем наступним чином:

- 70 % в сумі 91,96 грн. на рахунок Управління комунальної власності Херсонської міської ради, не пізніше 25 числа поточного місяця з урахуванням щомісячного індексу інфляції і ПДВ відповідно до чинного законодавства;

- 30 % в сумі 39,41 грн. на рахунок КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім. А. і О. Тропіних», не пізніше 25 числа наступного за звітним місяцем з урахуванням щомісячного індексу інфляції і ПДВ відповідно до чинного законодавства, згідно рахунків, виставлених орендодавцем, які орендар забирає самостійно.

Отже, з 16.08.2016 року у Відповідача виникло зобов'язання із внесення орендної плати за користування, переданим йому за актом приймання-передачі майном, у розмірах та порядку, визначеному у п. 3.2. Договору-1.

У п. 3.4. Договору-1, сторонами узгоджено, що орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі стягується орендодавцем, з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за весь час прострочення платежу.

Згідно із п. 11.1., цей Договір набирає чинності з моменту його підписання, застосовується до правовідносин, які виникли між ними до його укладення, а саме з 05.05.2016 року по 05.04.2019 року.

Пунктом 9.1. Договору-1 передбачено, що орендар зобов'язаний одночасно з укладанням даного договору, укласти з КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім. А. і О. Тропіних», договір про відшкодування витрат на утримання орендованого приміщення.

На виконання умов даного пункту Договору-1, КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім. А. і О. Тропіних» та ФОП Подпалим В.В., 16.08.2016 року, укладено договір про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна (а.с. 20-22) (далі - Договір-2).

Згідно п. 1.1. Договору-2, орендодавець забезпечує обслуговування та експлуатацію нежилого приміщення, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Комарова, 2, а орендар бере участь у витратах орендодавця на виконання робіт пропорційно до займаної ним площі в цьому приміщенні.

За умовами п. 2.2.3 Договору-2, орендар зобов'язався, не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним місяцем, вносити плату на рахунок орендодавця, або організації, що обслуговує будівлю, за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будівлі, технічне обслуговування будівлі відповідно до загальної площі приміщення, відшкодовувати суму комунальних послуг згідно рахунків, виставлених орендодавцем, які орендар забирає самостійно.

Пунктом 2.2.5 Договору-2 визначено, що при несвоєчасному внесенні плати, орендар зобов'язаний сплатити пеню у розмірі 0,5 % від заборгованості за кожен день прострочення (включаючи день оплати).

У п 2.2.9 Договору-2 сторони узгодили, що збільшення підключеної потужності електрообладнання до електромереж орендодавця узгоджується з орендодавцем та включається до оплати згідно виставлених рахунків. При наявності лічильника, оплата здійснюється за його обліком. У разі відсутності узгодження з орендодавцем підключення додаткового обладнання, орендар сплачує штраф у 5-кратному розмірі додатково підключеної потужності.

Відповідно до п. 6.1., Договір-2 набирає чинності з моменту його підписання сторонами, застосовується до правовідносин сторін, які виникли між ними до його укладення, а саме з 05.05.2016 року по 05.04.2019 року.

Згідно розрахунку щомісячних платежів за обслуговування, ремонт, відшкодування комунальних та інших послуг орендаря нежилого приміщення, що є додатком № 1 до Договору-2 (а.с. 23), на Відповідача покладено відшкодування витрат за обслуговування за тарифом - 0,195 грн., сума за місяць - 3,33 грн., та за електроенергію за тарифом - 2,187 грн., сума за місяць - 16,62 грн.

У додатку до Договору-2 (а.с. 25) сторонами узгоджено розрахунок енергоспоживання в орендованому приміщенні (складі), згідно якого визначено, що середньомісячне споживання електроенергії становить 7,6 кВТ на місяць.

Для обліку спожитої Відповідачем електроенергії, згідно листа КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня ім.. Афанасія і Ольги Тропіних» від 02.08.2017 року, за вих. № 01-7/1511-4 (а.с. 26), у лабораторному корпусі лікарні, встановлено електролічильник для обліку спожитої електроенергії ФОП Подпалим В.В., що підтверджується актом про установку лічильника від 12.10.2017 року, складеного комісією у складі працівників Позивача (а.с. 27). Із змісту вказаного акту вбачається, що він встановлений для ФОП Подпалого В.В., після лічильника обліку електроенергії лікарні, працює як відраховуючий, згідно договору про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна від 16.08.2016 року.

На виконання умов, визначених у п. 3.2. Договору-1, з метою здійснення Відповідачем оплати за користування об'єктом оренди виставлялися рахунки з орендної плати, зокрема, за період з грудня 2017 року по березень 2018 року Позивачем були виставлені рахунки: № 31 від 15.01.2018 року на суму 57,62 грн., № 85 від 15.02.2018 року на суму 58,49 грн., № 136 від 14.03.2018 року на суму 58,44 грн., № 184 від 13.04.2018 року на суму 57,80 грн. (а.с. 47-48).

Разом з тим, за вказаний період Відповідач допустив прострочення із внесення орендної плати, що підтверджується виписками по рахунку Позивача (а.с. 57- 64, 149), у зв'язку із чим Позивачем, відповідно до п. 3.4. Договору-1 були виставлені рахунки на сплату пені за несвоєчасне внесення орендної плати на суму 3,20 грн. (а.с. 55-56), яка Відповідачем, на дату розгляду справи судом, не сплачена.

Також, на виконання п. 2.2.3 Договору-2, Позивачем виставлені рахунки № 588 від 12.11.2017 року на суму 246,88 грн. та № 635/2 від 12.12.2017 року на суму 1147,98 грн. за жовтень - листопад 2017 року (а.с. 53), зокрема із відшкодування витрат на електроенергію за жовтень у розмірі 242,18 грн. (2,7 кВт без лічильника, 98 кВт із лічильником за період з 12.10.2017 року по 07.11.2017 року) та листопад у розмірі 1143,28 грн. (489 кВт), які Відповідач, в цій частині, у повному обсязі не сплатив, у зв'язку із чим за ним рахується заборгованість за цей період у розмірі 1017,90 грн.

На вищевказану суму боргу, Позивачем, у відповідності до умов, визначених у п. 2.2.5 Договору-2 нараховано пеню у розмірі 0,5 % від заборгованості за кожен день прострочення на загальну суму 560,28 грн. та виставлено рахунки на вказану суму (а.с. 55-56). Однак, Відповідачем, ні заборгованість із відшкодування електричної енергії, ні пеня, на дату розгляду справи, сплачена не була.

Крім цього, при перевірці показників електролічильника, про що складено відповідні акти від 07.11.2017 року (а.с. 28) та від 30.11.2017 року (а.с. 29) Позивачем, встановлено факт несанкціонованого збільшення підключеної потужності електрообладнання до електромереж за період з 12.10.2017 року по 07.11.2017 року та, станом на 15.12.2017 року, у зв'язку із чим, зважаючи на положення п. 2.2.9 Договору-2, Позивачем виставлено рахунки по їх сплаті (а.с. 54): рахунок № 588/1 від 13.11.2017 року на суму 1119,53 грн. та рахунок № 650 від 12.12.2017 року на суму 5627,57 грн., та на адресу Відповідача надіслано претензії за фактом виявлених порушень від 01.12.2017 року за вих. 01-7/2655-4 (а.с. 32-33), від 15.12.2017 року за вих. № 01-7/2744-4 (а.с. 34-35) та необхідністю сплати виставлених рахунків. Однак, Відповідачем вимоги про сплату штрафних санкцій не виконані.

У зв'язку із використанням Відповідачем підвищеного навантаження електромережі, через що виникла загроза пожежі, Позивачем було відключено орендоване Відповідачем приміщення від енергопостачання, що підтверджується актом перевірки протипожежного стану електрообладнання у відділеннях лікарні від 16.12.2017 року (а.с. 30) та актом про відключення від енергопостачання орендованого приміщення від 16.12.2017 року. (а.с. 31).

З метою досудового врегулювання спору, Позивачем на адресу Відповідача направлялися претензії із вимогами сплатити як основну заборгованість за Договорами 1 та 2, так і нараховані штрафні санкції за неналежне виконання умов цих договорів: претензія за вих. № 01-7/79-4 від 17.01.2018 року (а.с. 36-37), претензія за вих. № 01-7/610-4 від 16.03.2018 року (а.с. 40-41), претензія за вих. № 01-7/799-4 від 18.04.2018 року (а.с. 43-44) із актом звірки взаємних розрахунків (а.с. 45). Проте, погашення, у повному обсязі, нарахованої суми, Відповідач не здійснив, акт звірки взаємних розрахунків не підписав. На претензію від 17.01.2018 року надав відповідь про здійснення оплати за договорами, та відсутністю заборгованості (а.с. 39).

Вищевказані обставини стали підставою для звернення із цим позовом про стягнення заборгованості у заявленій сумі у судовому порядку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 173 ГК України передбачено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За змістом положень статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Аналогічні положення містяться й у статтях 525, 526 ЦК.

Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

За своєю правовою природою, укладений між Позивачем та Відповідачем договір № 122/О від 16.08.2016 року є договором оренди комунального майна, а правовідносини сторін врегульовано главою 58 ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених параграфом 5 Глави 30 ГК України, Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

В свою чергу, договір про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна від 16.08.2016 року є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм статей 901-907 ЦК України.

Згідно ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець (позивач у справі) передає або зобов'язується передати наймачеві (відповідач у справі) майно у користування за плату на певний строк.

Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ) (ч. 1 ст. 760 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 286 ГК України, ст. ст. 18, 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно та в повному обсязі, незалежно від результатів господарської діяльності.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Положеннями статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК).

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності

Дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: умовами договору № 122/О від 16.08.2016 року, виписками по рахунку Позивача, в яких відображено строки зарахування Відповідачем платежів за користування орендованим приміщенням, судом встановлено факт прострочення Відповідачем зобов'язань із внесення орендної плати за Договором-1. Відповідачем факт прострочення зобов'язання із внесення орендної плати за період з грудня 2017 року по березень 2018 року, в судовому порядку не спростований, доказів, на підтвердження неправильності розрахунків Позивача, суду не надано.

Належними, допустимими та достовірними доказами Позивачем також доведено факт виконання ним зобов'язань, обумовлених у договорі про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна від 16.08.2016 року, про що ним були виставлені Відповідачу відповідні рахунки. Натомість, Відповідач взяті на себе за даним договором зобов'язання не виконав, та належних і допустимих доказів на підтвердження протилежному, зокрема, щодо споживання сторонніми особами електроенергії, облік якою відбувався встановленим лічильником, не надав. Обов'язок по отриманню рахунків для відшкодування витрат за спожиту електроенергію, умовами Договору-2 покладений саме на Відповідача, а тому посилання про необізнаність із показами лічильника про обсяги спожитої електроенергії та суми, які підлягають сплаті, судом до уваги не беруться. Доказів вжиття заходів щодо здійснення Позивачем перерахунку, чи здійснення взаємних розрахунків із Позивачем, Відповідачем не надано.

Таким чином, суд вважає обґрунтованими вимоги Позивача про стягнення з Відповідача вартості невідшкодованої електричної енергії у розмірі 1017,90 грн.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст. 611 ЦК України).

Згідно із ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 551 ЦК України передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Право на нарахування пені за неналежне виконання зобов'язань за договором оренди комунального майна міської територіальної громади № 122/О від 16.08.2016 року, сторони узгодили у п. 3.4., яким передбачили, що орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі стягується орендодавцем, з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за весь час прострочення платежу.

Враховуючи наведені норми права та підтверджений факт прострочення Відповідачем зобов'язань із внесення орендної плати за договором-1, суд, перевіривши розрахунок суми пені за цим договором за період з 26.01.2018 по 13.04.2018, визнає його обґрунтованим та задовольняє вимоги про стягнення пені за договором оренди № 122/0 від 16.08.2016 року, у заявленій сумі - 3,20 грн.

Пунктом 2.2.5 Договору про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна від 16.08.2016 року, визначено, що при несвоєчасному внесенні плати, орендар зобов'язаний сплатити пеню у розмірі 0,5 % від заборгованості за кожен день прострочення (включаючи день оплати), у зв'язку із чим Позивачем заявлено до стягнення пеня у розмірі 560,28 за період з 25.12.2017 року по 13.04.2018 року.

Враховуючи наведені норми права та встановлений факт прострочення виконання Відповідачем своїх зобов'язань за договором-2, суд вважає обґрунтованими вимоги Позивача про стягнення з Відповідача пені.

Водночас, заявлена до стягнення сума пені, підлягає обмеженню розміром подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня на підставі ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань».

Розрахунок пені судом здійснено за періоди виникнення заборгованості, які визначено Позивачем, з використанням калькулятора штрафів у системі «Ліга», згідно якого розмір пені за порушення зобов'язання з відшкодування вартості електричної енергії за заявлений період склав 97,96 грн.

Отже, позовні вимоги зі стягнення пені з відшкодування вартості електричної енергії підлягають частковому задоволенню у сумі 97,96 грн. В іншій частині пеня до стягнення заявлена безпідставно.

Щодо вимог Позивача про стягнення із Відповідача штрафу за збільшення підключеної потужності електрообладнання до їх електромереж без узгодження з орендодавцем, то суд не знаходить підстав для їх задоволення, враховуючи таке.

Умовами п. 2.2.9 Договору про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна від 16.08.2016 року, сторонами передбачено, що у разі відсутності узгодження з орендодавцем підключення додаткового обладнання, орендар сплачує штраф у 5-кратному розмірі додатково підключеної потужності.

Разом з тим, як вбачається із досліджених доказів, наданих Позивачем на обґрунтування вимог про стягнення із Відповідача зазначеної суми, зокрема, актів за результатами перевірки показників лічильника та наданих Позивачем розрахунків суми штрафу (а.с. 90, 91) вбачається, що нарахування суми штрафу здійснювалось орендодавцем не від показників потужності підключеного додаткового обладнання, який визначається за технічною документацією на електроприбори, а із розрахунку спожитої у жовтні-листопаді 2017 року електроенергії за показами встановленого 12.10.2017 року у лабораторному корпусі, лічильника.

Таким чином, розрахунок штрафу за збільшення підключеної потужності електрообладнання, наданий Позивачем, не відповідає умовам Договору-2, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог у цій частині.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги Позивача підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на сторони пропорційно сумі задоволених вимог. При зверненні до суду Позивачем сплачено 1762 грн. судового збору. Отже, Позивачу за рахунок Відповідача відшкодовується судовий збір у розмірі 236,10 грн.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 237, 238, 240, п.п. 17.5 п. 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Позовні вимоги Комунального закладу «Херсонська міська клінічна лікарня імені Афанасія і Ольги Тропіних» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Подпалого Володимира Володимировича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1) на користь Комунального закладу «Херсонська міська клінічна лікарня імені Афанасія і Ольги Тропіних» (73000, м. Херсон, вул. Комарова, 2, ідентифікаційний код: 02004120) 3,20 грн. пені, 1017,90 грн. вартості невідшкодованої електричної енергії, 97,96 грн. пені за порушення зобов'язання з відшкодування вартості електричної енергії та 236,10 грн. судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням по справі законної сили.

5. Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 20.07.2018 року

Суддя Т.А. Остапенко