ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" липня 2018 р. Справа № 924/293/18

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Вибодовського О.Д. при секретарі судового засідання Комарніцька Н.П., розглянувши матеріали

За позовом: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до ОСОБА_1 підприємства теплових мереж Дунаєвецької міської ради, м.Дунаївці

про стягнення 203 993,29грн. із них 113 294,50грн. - інфляційних втрат, 10 311,99грн. - 3 % річних та 80 386,80грн. - пені за неналежне виконання грошового зобов'язання.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 - за довіреністю № 14-72 від 14.04.2017р.

Від відповідача: в.о. директора ОСОБА_3

ОСОБА_4 - за довіреністю №324 від 18.12.2017р.

В судовому засіданні відповідно до ст.240 ГПК України було проголошено вступну та резолютивну частини.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_5 акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_1 підприємства теплових мереж Дунаєвецької міської ради, м.Дунаївці, Хмельницької області в якому просить суд стягнути на свою користь заборгованість в загальній сумі 203 993,29грн. із них 113 294,50грн. - інфляційних втрат, 10 311,99грн. - 3% річних та 80 386,80грн. - пені за неналежне виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу №1914/14-БО-34 від 20.12.2013р.

Представник позивача в судовому засіданні та у поданій відповіді на відзив від 29.05.2018р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволені. Вказав, що згідно Закону України „Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії, учасниками процедури врегулювання заборгованості, яка передбачає списання заборгованості, є теплогенеруючі та теплопостачальні підприємства включені до реєстру, однак матеріали справи не містять належних доказів включення відповідача до даного реєстру. Таким чином списання заборгованості є неправомірним. Крім того, зазначив, що неустойка, інфляційні нарахування та проценти річних, які підлягають списанню з підприємства повинні бути відображені в бухгалтерському обліку позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні, у відзиві №167 від 11.05.2018р. та у запереченні на відповідь на відзив №226 від 13.06.2018р. проти позову заперечує, посилається на те, що основний борг по договору №1914/14-БО-34 від 20.12.2013р. погашений повністю ще станом на 30.12.2015р. Вказав, що відповідач віднесений до реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії. Зазначив, що 30.11.2016 року набув чинності Закон України „Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії, згідно ч. 3 ст. 7 якого на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом. Враховуючи зазначене, просить у позові ПАТ „НАК „Нафтобаз України відмовити.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:

20.12.2013р. між ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (надалі -Продавець) та комунальним підприємством теплових мереж Дунаєвецької міської ради (надалі-Покупець) укладено договір №1914/14-БО-34 купівлі-продажу природного газу.

Відповідно до п. 1.1. Договору Продавець зобов'язується передати у власність Покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ (надалі - газ), на умовах цього Договору.

Згідно з п.1.2. Договору газ, що продається за цим договором, використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами, організаціями та іншими споживачами.

Пунктом 2.1. Договору визначено, що Продавець передає Покупцеві з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року газ обсягом до 650,0 тис. куб. м., у тому числі по місяцях кварталів (тис. куб. м): - січень 100, - лютий 110, - березень 90, - квітень 30, - жовтень 40; - листопад 90; - грудень 190.

Зі змісту п. 3.1. Договору вбачається, що продавець передає покупцю газ у пунктах приймання передачі газу на вхідних запірній/відключаючій арматурі Покупця. Право власності на газ переходить від Продавця до Покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ Покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов'язану з правом власності на газ.

Покупець до 15 числа місяця, що передує місяцю поставки газу, надає Продавцю належним чином оформлену заявку на планові обсяги споживання газу на наступний місяць, підписану уповноваженою особою. Плановий обсяг поставки підтверджується Продавцем та доводиться до відома газотранспортних підприємств в електронному вигляді оператором ЄГТСУ на відповідний місяць поставки (п.3.1.2. Договору).

Відповідно до п. 3.3. Договору приймання - передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу Покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу Покупця.

Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, Покупець зобов'язується надати Продавцеві підписані та скріплені печатками Покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання - передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути Покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між Сторонами (п. 3.4. Договору).

Згідно п. 4.1 договору, кількість газу, яка подається покупцеві, визначається за показами комерційних вузлів газу покупця.

Пункт 5.1. Договору зазначає, що ціна (граничний рівень ціни) на газ і тарифи на його транспортування установлюється НКРЕ.

Ціна за 1000 куб. м природного газу становить 3 459,00 грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість. До сплати за 1000 куб.м. природного газу 3 823,78 грн., крім того ПДВ - 17% - 650,04 грн., всього з ПДВ 4 473,82 грн. (п.5.2. Договору).

Відповідно до п.6.1. Договору оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно з п.6.3. Договору в платіжних дорученнях Покупець повинен обов'язково зазначати номер договору, дату його підписання та призначення платежу без зазначення періоду, за який здійснюється оплата. За наявності заборгованості у Покупця за цим договором Продавець має право зарахувати кошти, що надійшли від Покупця, як погашення заборгованості за газ, поставлений в минулі періоди по цьому договору, в порядку календарної черговості виникнення заборгованості.

Кошти, які надійшли від Покупця, будуть зараховані як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим Договором.

У відповідності до п. 7.2. Договору, у разі невиконання Покупцем умов пункту 6.1. цього Договору Продавець має право не здійснювати поставку газу Покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання Покупцем пункту 6.1. умов цього Договору він зобов'язується сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Строк, у межах якого Сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків, річних, встановлюється тривалістю 5 років (пункт 9.3 договору).

Пунктом 11.1. Договору визначено, що договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін, і діє в частині реалізації газу до 31.12.2014р., а в частині розрахунків - до їх повного здійснення.

Договір підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками.

31.01.2014р. між сторонами укладено додаткові угоди №1, 29.04.2014р. №2, 27.05.2014р. №3, 13.06.2014р. №4, 30.09.2014р. №5, 24.11.2014р. №6 та 26.12.2014р. №7 до договору купівлі продажу природного газу №1914/14-БО-34 від 20.12.2013р., якими встановлено "Ціну газу".

26.12.2014 року між головним управлінням Державної казначейської служби України у Хмельницькій області, департаментом фінансів Хмельницької облдержадміністрації, комунальним підприємством теплових мереж Дунаєвецької міської ради та Національною акціонерною компанією Нафтогаз України укладено договір № 1616/30 про організацію взаєморозрахунків відповідно до пункту 2 ст. 16 Закону України „Про Державний бюджет України на 2014р.

Відповідно до п. 1 даного договору, предметом договору є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до пункту 24 статті 14 Закону України Про Державний бюджет України на 2014 рік і Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2014 р. № 30, зі змінами.

Відповідно до п. 3. договору, казначейство перераховує кошти, які надійшли до спеціального фонду державного бюджету від продажу облігацій внутрішньої державної позики згідно з п.2 ст. 16 Закону України „Про Державний бюджет України на 2014 рік, першій у сумі 350999,44 грн., на підставі рішення Мінфіну.

Згідно п. 4 договору, сторона перша перераховує на рахунок сторони другої кошти у сумі 350999,44 грн. для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню.

Відповідно до п. 5 договору, сторона друга перераховує на рахунок сторони третьої кошти у сумі 350999,44 грн. для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню.

Сторона третя перераховує на рахунок сторони останньої кошти у сумі 350999,44 грн. в тому числі 102 616,67 грн., для погашення заборгованості за спожитий природний газ за 2014р., згідно договору від 20.12.2013р. №1914/14-БО-34 , в тому числі 17102,79грн. ПДВ.(п.6 договору.)

Частиною 2 п. 9 Договору, Сторони зобовязались не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору.

26.11.2015р. між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Хмельницькій області, Департаментом фінансів Хмельницької облдержадміністрації, комунальним підприємством теплових мереж Дунаєвецької міської ради та Національною акціонерною компанією Нафтогаз України, ПАТ "Укргазвидобування" укладено договір №57/375-В про організацію взаєморозрахунків.

Відповідно до п. 1 даного договору, є організація проведення сторонами взаєморозрахунків за субвенцією з державного бюджету місцевим бюджетам, визначеною пунктом 16 статті 14, та статтею 32 Закону України Про Державний бюджет України на 2015рік відповідно до Порядку та умов надання у 2015 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015р. № 375.

Відповідно до п. 3. договору, казначейство перераховує кошти, залученні з єдиного казначейського рахунку, стороні першій у сумі 311000,00 грн., на підставі рішення Мінфіну.

Згідно п. 4 договору, сторона перша перераховує на рахунок сторони другої кошти у сумі 311000,00 грн. для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Відповідно до п. 5 договору, сторона друга перераховує на рахунок сторони третьої кошти у сумі 311000,00 грн. для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Сторона третя перераховує на рахунок сторони четвертої кошти в сумі 311000,00 грн. в тому числі ПДВ 51833,33грн. для погашення заборгованості за природній газ за 2014 рік згідно з договором від 20.12.2013р. №1914/14-БО-34.

Сторона четверта перераховує на рахунок сторони останьої кошти в сумі 311000,00 грн. в тому числі ПДВ 51833,33грн. для погашення заборгованості за природній газ за 2015 рік згідно з договором від 29.12.2014р. №УГВ 9984/21-15 (п.7 договору.)

Частиною 2 п. 10 Договору, Сторони зобовязались не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору.

25.12.2015р. між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Хмельницькій області, Департаментом фінансів Хмельницької облдержадміністрації, комунальним підприємством теплових мереж Дунаєвецької міської ради та Національною акціонерною компанією Нафтогаз України, ПАТ "Укргазвидобування" укладено договір №703/375-В про організацію взаєморозрахунків.

Відповідно до п. 1 даного договору, є організація проведення сторонами взаєморозрахунків за субвенцією з державного бюджету місцевим бюджетам, визначеною пунктом 16 статті 14, та статтею 32 Закону України Про Державний бюджет України на 2015рік відповідно до Порядку та умов надання у 2015 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015р. № 375.

Відповідно до п. 3. договору, казначейство перераховує кошти, залученні з єдиного казначейського рахунку, стороні першій у сумі 280 000,00 грн., на підставі рішення Мінфіну.

Згідно п. 4 договору, сторона перша перераховує на рахунок сторони другої кошти у сумі 280 000,00 грн. для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Відповідно до п. 5 договору, сторона друга перераховує на рахунок сторони третьої кошти у сумі 280 000,00 грн. для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Сторона третя перераховує на рахунок сторони четвертої кошти в сумі 280 000,00 грн. в тому числі ПДВ 46 666,67грн. для погашення заборгованості за природній газ за 2014 рік згідно з договором від 20.12.2013р. №1914/14-БО-34.

Сторона четверта перераховує на рахунок сторони останьої кошти в сумі 280 000,00 грн. в тому числі ПДВ 46 666,67грн. для погашення заборгованості за природній газ за 2015 рік згідно з договором від 29.12.2014р. №УГВ 9984/21-15 (п.7 договору.)

Частиною 2 п. 10 Договору, Сторони зобовязались не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору.

Позивачем згідно актів прийому-передачі природного газу у січні - грудні 2014р. передано відповідачу природний газ на загальну суму 1 705843,60 грн.

Позивач, вважаючи, що у правовідносинах сторін даного спору має місце допущене з боку відповідача порушення грошового зобовязання за Договором, позивачем заявлені вимоги про застосування до відповідача господарських санкцій у вигляді пені в розмірі 80 386,80грн., а саме: за зобовязаннями січня 2014р. за період з 15.02.2014р. по 27.03.2014р. в розмірі 1129,12грн.; за зобовязаннями лютого 2014р. за період з 15.03.2014р. по 28.11.2014р. в розмірі 9 512,63грн., за зобовязаннями лютого 2014р. за період з 15.03.2014р. по 28.11.2014р. в розмірі 9 512,63грн., за зобовязаннями березня 2014р. за період з 15.04.2014р. по 23.12.2014р. в розмірі 17 000,13грн., за зобовязаннями квітня 2014р. за період з 15.05.2014р. по 23.12.2014р. в розмірі 3 111,51грн., за зобовязаннями жовтня 2014р. за період з 15.11.2014р. по 30.12.2014р. в розмірі 2 201,85грн., за зобовязаннями листопада 2014р. за період з 16.12.2014р. по 09.12.2014р. в розмірі 31 261,01грн., за зобовязаннями грудня 2014р. за період з 15.01.2014р. по 30.12.2014р. в розмірі 16 170,55грн., а також за вищевказані періоди, відповідно до ст. 625 ЦК України, нарахував 3 % річних в сумі 10 311,99 грн.

За результатами розгляду звернення Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства листом №8/10-173-18 від 12.02.2018р. повідомило відповідача, що Комунальне підприємство теплових мереж Дунаєвецької міської ради () внесено до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у сукупності, судом приймається до уваги наступне:

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до норм ст. 509 ЦК України в силу зобовязання боржник зобовязаний вчинити на користь кредитора певну дію, в тому числі сплатити борг, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку, тобто сплати боргу.

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язань або їх зміна не допускається.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" та КП теплових мереж Дунаєвецької міської ради укладено договір № 1914/14-БО-34 купівлі-продажу природного газу.

Відповідно до умов укладеного договору, позивач передав у власність відповідача у січні - грудні 2014р. природній газ на загальну суму 1705843,60грн., що підтверджується актами приймання передачі природного газу наявними в матеріалах справи.

Пунктом 7.2 договору сторони погодили, що у разі невиконання відповідачем пункту 6.1 умов цього договору він зобовязується сплатити позивачу, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Судом враховано, що погашення заборгованості здійснювалось відповідачем відповідно до договорів про організацію взаєморозрахунків: №57/375-В від 26.11.2015р., №703/375-В від 25.12.2015р.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Невиконання зобовязання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає як порушення зобовязання.

Факт неналежного виконання відповідачем обов'язку щодо своєчасного внесення платежів згідно договору № 1914/14-БО-34 купівлі-продажу природного газу підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення пеню в розмірі 80 386,80грн., а саме: за зобовязаннями січня 2014р. за період з 15.02.2014р. по 27.03.2014р. в розмірі 1129,12грн.; за зобовязаннями лютого 2014р. за період з 15.03.2014р. по 28.11.2014р. в розмірі 9 512,63грн., за зобовязаннями лютого 2014р. за період з 15.03.2014р. по 28.11.2014р. в розмірі 9 512,63грн., за зобовязаннями березня 2014р. за період з 15.04.2014р. по 23.12.2014р. в розмірі 17 000,13грн., за зобовязаннями квітня 2014р. за період з 15.05.2014р. по 23.12.2014р. в розмірі 3 111,51грн., за зобовязаннями жовтня 2014р. за період з 15.11.2014р. по 30.12.2014р. в розмірі 2 201,85грн., за зобовязаннями листопада 2014р. за період з 16.12.2014р. по 09.12.2014р. в розмірі 31 261,01грн., за зобовязаннями грудня 2014р. за період з 15.01.2014р. по 30.12.2014р. в розмірі 16 170,55грн., а також за вищевказані періоди, відповідно до ст. 625 ЦК України, нарахував 3 % річних в сумі 10 311,99 грн.

Проте, судом враховано, що 30.11.2016р. набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" № 1730-VIII (надалі - Закон), який визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до приписів статті 1 Закону визначено, заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, зокрема, є кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Згідно зі статтею 2 Закону дія останнього поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Частиною першою статті 3 Закону передбачено, що для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово комунального господарства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2017 № 93 затверджено Порядок ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, та користування зазначеним реєстром (далі - Порядок), який визначає механізм формування, ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, а також користування його даними.

Так, відповідно до пункту 14 Порядку у реєстрі відображаються дані про підприємства, зокрема, зазначаються дані про обсяг кредиторської заборгованості, що підлягає врегулюванню згідно із Законом; обсяг не відшкодованої станом на 01.01.2016р. заборгованості з різниці в тарифах, підтверджений протоколами територіальних комісій з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах; обсяг нарахувань із сплати неустойки (штрафу, пені) інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, ще підлягають стягненню на підставі рішення суду, на заборгованість за спожитий природний газ електричну енергію, теплову енергію, централізоване водопостачання і водовідведення, ще утворилася в період до 01.07.2016р.

Водночас частиною 3 статті 7 Закону, якою врегульовано питання списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за енергоносії, централізоване водопостачання та водовідведення, передбачено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом (тобто до 30.11.2016), неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що частина третя статті 7 Закону є нормою прямої дії, при цьому застосування приписів частини третьої статті 7 Закону (яка є нормою прямої дії) не ставиться у залежність від виконання будь-яких інших умов, окрім погашення боржником заборгованості за отриманий природний газ до набрання чинності Законом. Зокрема, виконання даної норми не потребує включення підприємства до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості (про що повідомило і Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України у межах своєї компетенції). Відповідні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 29.01.2018 №904/10745/16, від 07.02.2018 №927/1152/16, від 14.02.2018 №908/3211/16, від 22.02.18 №922/4355/14.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 24.04.2015 року заборгованість за поставлений позивачем природний газ згідно договору, що використовувався відповідачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживалась підприємствами та організаціями (п. 1.2 договору), погашена.

Тобто, до дня набрання чинності Законом України „Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії відповідач здійснив погашення заборгованості за природний газ відповідно до договору № 1914/14-БО-34 купівлі-продажу природного газу в повному обсязі.

Таким чином, судом встановлено, що на момент звернення до суду з даним позовом (21.04.2018р. штемпель відділення поштового звязку на конверті, в якому було направлено позовну заяву з додатками на адресу суду) у позивача були відсутні правові підстави для нарахування та стягнення пені в сумі 80 386,80грн., а саме: за зобовязаннями січня 2014р. за період з 15.02.2014р. по 27.03.2014р. в розмірі 1129,12грн.; за зобовязаннями лютого 2014р. за період з 15.03.2014р. по 28.11.2014р. в розмірі 9 512,63грн., за зобовязаннями лютого 2014р. за період з 15.03.2014р. по 28.11.2014р. в розмірі 9 512,63грн., за зобовязаннями березня 2014р. за період з 15.04.2014р. по 23.12.2014р. в розмірі 17 000,13грн., за зобовязаннями квітня 2014р. за період з 15.05.2014р. по 23.12.2014р. в розмірі 3 111,51грн., за зобовязаннями жовтня 2014р. за період з 15.11.2014р. по 30.12.2014р. в розмірі 2 201,85грн., за зобовязаннями листопада 2014р. за період з 16.12.2014р. по 09.12.2014р. в розмірі 31 261,01грн., за зобовязаннями грудня 2014р. за період з 15.01.2014р. по 30.12.2014р. в розмірі 16 170,55грн., а також за вищевказані періоди, відповідно до ст. 625 ЦК України, нарахував 3 % річних в сумі 10 311,99грн., внаслідок неналежного виконання відповідачем грошових зобовязань за договором №1914/14-БО-34 від 20.12.2013р., оскільки, виходячи зі змісту ч.3 ст.7 Закону України „Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії, на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до 30.11.2016 року, неустойка (пеня), проценти річних не нараховуються, а нараховані - підлягають списанню з 30.11.2016 року.

З огляду на викладене, доводи позивача судом вважаються необґрунтованими та до уваги не приймаються, оскільки вищевказаний Закон не передбачає подання будь-яких додаткових документів для списання чи не нарахування штрафних санкцій, а лише визначає одну підставу - погашення основної заборгованості до набрання чинності вказаним Законом.

У свою чергу, судом також враховано, що відповідно до повідомлення Департаменту економіки систем життєзабезпечення Мінрегіону, станом на 12.02.2018р. відповідач - КП теплових мереж Дунаєвецької міської ради () внесено до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Таким чином, за результатами розгляду справи суд дійшов висновку що позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження своїх позовних вимог, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ, вул.Б.Хмельницького, 6, код: 20077720 до ОСОБА_1 підприємства теплових мереж Дунаєвецької міської ради, м.Дунаївці, вул.Фрунзе, буд.53, код: 14151748 про стягнення 203 993,29грн. із них 113 294,50грн. (сто тринадцять тисяч двісті дев"яносто чотири гривні, 50коп.) - інфляційних втрат, 10 311,99грн. (десять тисяч триста одинадцять гривень, 99коп.) - 3 % річних та 80 386,80грн. (вісімдесят тисяч триста вісімдесят шість гривень, 80коп.) - пені за неналежне виконання грошового зобов'язання, відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Рівненського апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 19.07.2018р.

Суддя О.Д. Вибодовський

Віддрук 3 прим.:

1- до справи

2- позивачу - ПАТ "НАК "Нафтогаз України", м.Київ, вул.Б.Хмельницького, 6;

3 - відповідачу - м.Дунаївці, вул.Фрунзе, буд.53.