ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2018 р.Справа № 922/1134/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Харківської міської ради, м. Харків третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову на стороні позивача - Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Булочка", м. Харків
про стягнення 47395,43 грн.
за участю представників учасників справи:

позивача - Перетяченко М.О.,

відповідача - Гладкова В.П.,

третьої особи - Лантушенко Г.В.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Харківська міська рада, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Булочка", в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь 47395,43 грн. недоотриманого доходу за користування земельною ділянкою по пр. Орджонікідзе, 45 у м. Харкові площею 0,0442 га.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що внаслідок ухилення відповідача від виконання свого обов'язку в добровільному порядку підписати додаткову угоду до договору оренди землі та сплачувати змінений розмір орендної плати за землю Харківська міська рада, починаючи з дати отримання відповідачем такої угоди і до набрання законної сили постановою Вищого господарського суду України від 26.07.2016 (до 25.07.2018) недоотримала до місцевого бюджету дохід у вигляді плати за землю за користування земельною ділянкою комунальної власності по пр. Орджонікідзе у м. Харкові площею 0,0442 га, що перебуває в оренді відповідача, а тому, має право на його відшкодування у розмірі, визначеному у позовній заяві.

Ухвалою суду від 02.05.2018 позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 30.05.2018 о 10:15.

Цією ж ухвалою до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору було залучено Головне управління ДФС у Харківській області.

10.05.2018 до суду від третьої особи надійшли письмові пояснення, в яких остання повідомляє суд, що ТОВ "Булочка" подавало до контролюючого органу податкові декларації з орендної плати за землю в період 2015-2018 роки, зокрема за 2017 рік нараховано орендної плати у розмірі 50843,88 грн. і сплачено у повному обсязі, за 2018 рік нараховано 50843,86 грн. за рік, за січень-квітень 2018 року нараховано та сплачено у повному обсязі 16947,94 грн. Станом на 08.05.2018 заборгованості не має. Надані пояснення долучені до матеріалів справи.

16.05.2018 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує та просить суд відмовити в його задоволенні. Зокрема, посилається на те, що відповідач відповів на лист-пропозицію позивача від 08.06.2015 щодо підписання додаткової угоди своєчасно та у встановлені законом строки, а рішенням суду у справі №922/6265/15 від 28.01.2016 позовні вимоги задоволені частково, а тому відсутні підстави вважати дії відповідача неправомірними. Нарахування позивачем недоотриманого доходу з врахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель суперечить редакції договору та рішенню суду у справі №922/6265/15. Наданий відзив долучений до матеріалів справи.

30.05.2018 до суду від позивача надійшли письмові додаткові пояснення по справі. У наданих додаткових поясненнях позивач, зокрема, зазначає про те, що у випадку з заподіянням ТОВ "Булочка" збитків у розмірі 47395,43 грн. у вигляді недоотриманого доходу (упущеної вигоди) наявні усі елементи господарського правопорушення. Надані пояснення долучені до матеріалів справи.

07.06.2018 до суду від відповідача надійшли письмові заперечення на додаткові пояснення позивача. Надані заперечення долучені судом до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 18.06.2018 підготовче провадження у справі було закрито та справа призначена до судового розгляду по суті на 09.07.2018 о 10:00.

У судовому засіданні 09.07.2018 представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував та просив суд відмовити в його задоволенні.

Представник третьої особи зазначив що з боку Державної фіскальної служби зауважень до ТОВ "Булочка" не має.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

16.11.1999 між Виконавчим комітетом Харківської міської ради (орендодавцем) та ТОВ "Булочка" (орендарем) був укладений договір оренди земельної ділянки, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гавриловою С.А. в реєстрі за № 6583 та зареєстровано у виконавчому комітеті Харківської міської ради в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 17.11.1999 за № 199/99.

За умовами пунктів 1.1, 1.2 договору оренди земельної ділянки від 16.11.1999, орендодавець на підставі рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 12.05.1999 № 544 надає, а орендар приймає в тимчасове платне користування на умовах оренди земельну ділянку за адресою: м. Харків, пр. Орджонікідзе, 45, загальною площею 0,0442 га, в тому числі: ріллі - __ га, багаторічних насаджень - __га, пасовищ - __ га, лісів - __ га, інших угідь - 0,0442 га, згідно з планом земельної ділянки, що додається. Земельна ділянка надається у тимчасове платне користування на умовах оренди строком до 31.12.2023 для експлуатації та обслуговування будівлі магазину.

У відповідності до пункту 2.1 вказаного договору оренди земельної ділянки, плата за землю вноситься орендарем щомісячно у вигляді орендної плати у грошовій формі у розмірі 78,46 грн. на місяць на зазначений в договорі рахунок орендаря не пізніше 15 числа наступного місяця.

В пункті 2.2 договору оренди земельної ділянки від 16.11.1999 сторони встановили обов'язок щодо збільшення розміру орендної плати за землю у разі зміни розміру земельного податку відповідно до Законів України шляхом укладання додаткової угоди, яка є невід'ємною частиною цього договору.

В подальшому, додатковою угодою № 1 від 19.05.2000 до договору оренди земельної ділянки від 16.11.1999, яка є невід'ємною частиною договору, сторони внесли зміни в пункт 2.1 договору та встановили, що орендна плата за землю з 01.04.2000 складає 94,15 грн. на місяць.

Додатковою угодою № 2 від 27.02.2001 до договору оренди земельної ділянки від 16.11.1999, яка є невід'ємною частиною договору, сторони змінили пункт 2.1 договору, встановивши, що орендна плата за землю з 01.07.2000 складає 230,95 грн. на місяць, а з 01.01.2002 - 339,60 грн. на місяць.

Рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 № 1209/13 було затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013.

Пунктом 1.1 цього рішення Харківська міська рада затвердила базову вартість 1 кв.м. землі у м. Харкові в сумі 291,18 грн., яка отримана на підставі витрат на освоєння і облаштування території міста станом на 01.01.2013 та підлягає в подальшому індексації в порядку, встановленому законодавством України.

У відповідності до пункту 2 рішення Харківської міської ради від 03.07.2013 № 1209/13, це рішення вводиться в дію з моменту оприлюднення в установленому порядку, а нормативна грошова оцінка земель міста Харкова станом на 01.01.2013 застосовується з 01 січня 2014 року.

Попередня вартість 1 кв.м. землі у місті Харкові була визначена станом на 01.01.2007 на підставі рішення Харківської міської ради від 25.12.2007 № 335/07 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2007 "Порядок оформлення договорів оренди землі у місті Харкові затверджено рішенням Харківської міської ради від 19.12.2012 № 960/12, який набрав чинності з 01.01.2013.

Згідно п. 16.4 Порядку оформлення договорів оренди землі у місті від 19.12.2012 № 960/12, зміни до договору оренди землі, пов'язані зі зміною розміру орендної плати, оформляються додатковою угодою до договору оренди землі. Розмір орендної плати, передбачений договором оренди землі, підлягає перегляду у випадку, зокрема зміни нормативної грошової оцінки землі. Підготовка додаткової угоди здійснюється Департаментом земельних відносин відповідно до Порядку укладання договорів оренди землі у м. Харкові.

У зв'язку зі зміною нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки Департаментом земельних відносин було здійснено розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку комунальної власності, грошова оцінка яких проведена станом на 01.01.2013 № 152/15, та встановлена ставка річної орендної плати (процент від нормативної грошової оцінки) у розмірі 5,6. Так, розмір орендної плати в рік становить 50 843,83 грн., а розмір орендної плати в місяць - 4236,99 грн.

Відповідно до витягу № 121/14 від 25.01.2014 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки становить 726922 грн.

У зв'язку з наведеними вище обставинами, 08.06.2015 за № 4119/0/225-15 та 07.09.2015 за № 6321/0/225-15 Департамент земельних відносин Харківської міської ради скерував на адресу відповідача листи з пропозицією внести зміни до договору оренди земельної ділянки від 16.11.1999 та додав до вказаних листів-пропозицій проект додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 16.11.1999, розрахунок № 152/15 від 03.02.2015 розміру орендної плати за земельну ділянку комунальної власності станом на 01.01.2013 та копію Витягу №121/14 від 25.01.2014 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Однак вказані листи відповідачем були залишені без задоволення, що стало підставою для звернення позивача до господарського суду Харківської області з позовною заявою про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 16.11.1999 загальною площею 0,0442 га за адресою: м. Харків, пр. Орджонікідзе, 45, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гавриловою С.А. в реєстрі за № 6583 та зареєстрованого 17.11.1999 за № 199/99 у виконавчому комітеті Харківської міської ради, в запропонованій позивачем редакції.

Рішенням господарського суду Харківської області від 28.01.2016 у справі №922/6265/15, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 26.05.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 26.07.2016, позов задоволений частково.

Відповідно до вказаного рішення, нормативна грошова оцінка земельної ділянки відповідно до витягу з технічної документації №121/14 від 25.01.2014 становить 726922 грн. (сімсот двадцять шість тисяч дев'ятсот двадцять дві гривні), а з врахуванням коефіцієнту індексації за 2014 рік складає 907926 (дев'ятсот сім тисяч дев'ятсот двадцять шість гривень).

Розмір орендної плати за земельну ділянку згідно з розрахунком №152/15 від 03.02.2015 на рік становить 5,6% від її нормативної грошової оцінки і складає 50843,83 грн., або в місяць 4236,99 грн.

У даній справі, Харківська міська рада звернулася до суду з позовом про стягнення збитків у вигляді недоотриманого доходу за користування відповідачем земельною ділянкою по пр. Орджонікідзе, 45 у м. Харкові площею 0,0442 га, починаючи з 08.08.2015 (дата спливу 20-ти денного строку, на протязі якого сторона, що отримала пропозицію змінити договір, повинна надати відповідь) по 26.07.2016 (дата набрання законної сили рішенням господарського суду Харківської області від 28.01.2016 у справі № 922/6265/15), заподіяних місцевому бюджету у зв'язку з неправомірними діями відповідача, що полягали в ухиленні від внесення змін до договору оренди, відповідно до вимог чинного законодавства та рішень органу місцевого самоврядування.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Згідно із статтею 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила правопорушення, в силу частини першої статті 225 Господарського кодексу України, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відтак, збитки це об'єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов'язання було виконано боржником.

Частиною 4 статті 623 Цивільного кодексу України унормовано, що при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Отже, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; збитків; причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини та встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди. Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов'язків. При визначенні реальності неодержаних доходів мають враховуватися заходи, вжиті кредитором для їх одержання. У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті збитки, які могли б бути реально отримані при належному виконанні зобов'язання.

Аналогічні положення містяться у ст. 22 Цивільного кодексу України відповідно до яких, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитками є в тому числі доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до статей 2 та 3 Земельного кодексу України, земельними відносинами є суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею, суб'єктами в яких виступають громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади, а об'єктами землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні паї (частки); земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Орендою землі у відповідності до статті 1 Закону України "Про оренду землі" є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

За статтею 2 цього Закону відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Як визначено статтею 15 Закону України "Про оренду землі" однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата.

Згідно зі статтею 21 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

З 01.01.2011 набрав чинності Податковий кодекс України, відповідно до статті 288 якого підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

У відповідності до статті 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. Згідно з пунктом 289.1 статті 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Стаття 1 Закону України "Про оцінку земель" визначає, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок визначена як капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

За приписами статей 13, 15 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться, зокрема, у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Підставою проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5 - 7 років.

Таким чином, орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, тому законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленого умовами договору.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Отже, враховуючи положення частини 3 статті 6 Цивільного кодексу України щодо співвідношення договору з актами цивільного законодавства у випадку, коли обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту, право орендодавця отримувати платіж за землю у встановленому розмірі відповідає вимогам статті 3 Цивільного кодексу України щодо існування, зокрема, таких загальних засад цивільного законодавства, як справедливість, добросовісність та розумність. Натомість, ухилення (зволікання) орендаря від вчинення дій, які є обов'язковими для сторін, суперечить принципам, закріпленим частиною 1 та 3 статті 13 Цивільного кодексу України щодо меж здійснення цивільних прав та неможливості зловживання правом у будь-якій формі.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог. що звичайно славляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Підставою для виникнення зобов'язання є зокрема, договори та інші правочини (статті 11, 509 Цивільного кодекс України)

Згідно статті 632 цього Кодексу ціна у договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються повноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Статтею 286.2. Податкового кодексу України передбачено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому ст. 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плані за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подасться у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Судом встановлено, що ТОВ "Булочка" з 18.07.2015 було відомо про зміну нормативної грошової оцінки, та як наслідок - зміну розміру орендної плати за користування земельною ділянкою по пр. Орджонікідзе, 45 у м. Харкові, але будь-яких дій щодо сплати орендної плати відповідно до оновленого розрахунку останнім не було вчинено.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок не залежить від волевиявлення сторін договору оренди землі, а є способом регулювання державою плати за користування землею. Зміна нормативної грошової оцінки земельних ділянок є передумовою зміни розміру орендної плати.

Не внесення сторонами договору оренди землі змін до його умов в частині, що встановлюються у законодавчому порядку, не звільняє сторін від обов'язку їх виконання, оскільки відповідно до положень статті 11 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Згідно статті 623 Цивільного кодексу України при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Як свідчать матеріали справи, Харківською міською радою були вжиті заходи для отримання від ТОВ "Булочка" плати за користування земельною ділянкою яка базується на новій нормативній грошовій оцінці земель м. Харкова станом на 01.01.2013, шляхом направлення відповідачу листа-пропозиції №4119/0/225-15 від 08.06.2015 щодо внесення змін до договору оренди землі.

Втім, внесення вказаних змін до договору оренди землі відбулось за рішенням господарського суду Харківської області від 28.01.2016 у справі №922/6265/15.

Таким чином, зобов'язання відповідача сплачувати оновлений розмір орендної плати на підставі нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом 01.01.2013 підтверджено рішенням господарського суду Харківської області від 26.05.2016 у справі № 922/6265/15, яким внесено зміни до вищевказаного договору оренди землі в частині розміру орендної плати, та виходячи із вищезазначеного судового рішення, вимоги Харківської міської ради щодо внесення змін до договору оренди землі в частини зміни розміру орендної плати, у зв'язку зі зміною нормативної грошової оцінки земель міста Харкова є законними.

Внаслідок не підписання відповідачем додаткової угоди до договору оренди землі та не сплати зміненого розміру орендної плати за землю, Харківська міська рада недоотримала до місцевого бюджету дохід у вигляді плати за землю за користування земельною ділянкою комунальної власності пр. Орджонікідзе у м. Харкові площею 0,0442 га, що перебуває в оренді відповідача, у розмірі 47395,43 грн.

Відповідно до ст. 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік. У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Згідно інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті Центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, функції якого на цей час виконує Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель становлять: 1996 рік - 1,703, 1997 рік - 1,059, 1998 рік - 1,006, 1999 рік - 1,127, 2000 рік - 1,182, 2001 рік - 1,02, 2005 рік - 1,035, 2007 рік - 1,028, 2008 рік - 1,152, 2009 рік - 1,059, 2010 рік - 1,0, 2011 рік - 1,0, 2012 рік - 1,0, 2013 рік - 1,0, 2014 рік - 1,249, 2015 рік - 1,433 (крім сільськогосподарських угідь) та 1,2 для сільськогосподарських угідь (рілля, перелоги, сіножаті, пасовища, багаторічні насадження), 2016 рік - для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) - 1,0, для земель несільськогосподарського призначення - 1,06.

Згідно з Положенням про Департамент земельних відносин, затвердженого рішенням Харківської міської ради №7/15 від 20.11.2015, Департамент земельних відносин Харківської міської ради здійснює розрахунки розміру орендної плати з плати за землю. Згідно листа Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 12.04.2018 №2308/0/225-18 ТОВ "Булочка" повинно було сплатити за період з 08.08.2015 по 25.05.2016 - 49411,18 грн. плати за землю. Різниця між розміром орендної плати за користування ТОВ "Булочка" земельною ділянкою по пр. Орджонікідзе, 45 у м. Харкові площею 0,0442, відповідно до розміру нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 2013 рік та фактично сплаченою орендною платою, з урахуванням строку позовної давності, складає 47 395,43 грн.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Також, Європейський суд з прав людини зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Отже, підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, оскільки вони є обґрунтованими, підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами та не спростовані відповідачем.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 224, 225 ГК України, ст. 22 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Булочка" (61075, м. Харків, просп. Орджонікідзе, 45, ) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н. Конституції, 7, ) - 47395,43 грн. недоотриманого Харківською міською радою доходу за користування земельною ділянкою по пр. Орджонікідзе, 45 у м. Харкові площею 0,0442 га.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Булочка" (61075, м. Харків, просп. Орджонікідзе, 45, ) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н. Конституції, 7, ) - 1762,00 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Позивач: Харківська міська рада (61003, м. Харків, м-н. Конституції, 7, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Булочка" (61075, м. Харків, просп. Орджонікідзе, 45, ).

Третя особа: Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ).

Повне рішення складено 16 липня 2018 року.

Суддя О.В. Погорелова