ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.07.2018 Справа № 905/531/18

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Виробнича компанія Елтеко, м. Костянтинівка

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Траст Дніпропрокат, м. Маріуполь

про розірвання договору, стягнення збитків та пені

Суддя Матюхін В.І.

Секретар судового засідання Вороніна О.С.

Представники:

позивача: не зявися;

відповідача: не зявися.

Товариство з обмеженою відповідальністю Виробнича компанія Елтеко звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Траст Дніпропрокат 70 609,40грн. (позивачем помилково зазначено 70 612,40грн.), у тому числі:

· 57 215,00грн. - збитків;

· 13 394,40грн. пені.

Також позивачем заявлена вимога про розірвання договору №1108-2, укладеного 11.08.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю Виробнича компанія Елтеко та Товариством з обмеженою відповідальністю Траст Дніпропрокат.

Ухвалою від 23.03.2018 позовну заяву у звязку із не зазначенням позивачем попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в звязку із розглядом справи та відсутності підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, залишено без руху.

Ухвалою господарського суду від 23.04.2018 після усунення позивачем недоліків, відкрито провадження у справі та вирішене здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що:

- на виконання своїх обовязків платіжним дорученням № 919 від 27 вересня 2016 р. перерахував відповідачу 57 215,00 грн. попередньої оплати, що становить більше ніж 70% від вартості робіт, як це передбачено п. 2.2.договору;

- відповідач, отримавши попередню оплату, грубо порушив свої зобовязання, а саме - робіт не виконав та не передав їх за актом здачі-приймання, у звязку з чим позивач змушений був своїми силами виконати даний підряд та понести додаткові фінансові витрати.

Ухвали, надіслані відповідачеві на його юридичну адресу: 87513, Донецька обл., м. Маріуполь, проспект Нікопольський, будинок 33, поштою повернуті до суду з відміткою за закінченням встановленого строку зберігання.

Згідно п.5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України «днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не заперечив проти позовних вимог, не скористався своїм правом на участь у підготовчому і судовому засіданні, відзив на позов у встановлений судом строк без поважних причин не надав, у звязку з чим господарським судом справа на підставі ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України розглянута за наявними у ній матеріалами.

Ухвалою від 04.06.2018 строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів, до 22.07.2018 включно.

Під час підготовчого засідання позивачем надані:

- банківська виписка від 27.09.2016;

- докази направлення відповідачу листа №45/12 від 19.01.2018.

Ухвалою від 17.07.2018р. закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 23.07.2018.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача під час розгляду справи у відкритому судовому засіданні, господарський суд встановив:

11 серпня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія ТЄТЗ-Інвест", яке у подальшому змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія ЕЛТЕКО", що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 28.02.18 № НОМЕР_1 17 (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпропрокат», яке у подальшому змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Траст Дніпропрокат" і юридичну адресу, що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 26.02.2018 за № НОМЕР_2 (підрядник) був укладений договір по встановленню огорожі № 1108-2.

Згідно пункту 1.1 договору замовник доручає, а підрядник, бере на себе зобовязання виконати роботи по встановленню паркану протяжністю 827м., висотою 2 м., на будівельному майданчику замовника, розміщеному за адресою: м. Костянтинівка, вул. Правобережна, 3.

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до фактичного виконання сторонами всіх своїх зобовязань, які обумовлені або випливають із договору, у тому чисті завершення взаєморозрахунків (п.7.1 договору).

Укладений між сторонами договір є договором будівельного підряду, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання §§ 1. 3 глави 61 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням

другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ч.1 ст.875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх

Відповідно до ч.2 ст.875 Цивільного кодексу України договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Згідно ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою

хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Приписами ст.180 Господарського кодексу України встановлено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до ч.1 ст.843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Згідно п.2.1 договору вартість всіх робіт, які підлягали виконанню підрядником по договору, складає 74 430,00 (сімдесят чотири тисячі чотириста тридцять) грн. з ПДВ.

Пунктом 2.2 договору визначено, що замовник зобовязаний протягом 5-ти банківських днів з дня підписання договору перерахувати підряднику авансовий платіж в розмірі 70 % від вартості робіт, вказаної в п. 2.1 даного договору, що становить 52 101,00 грн. з ПДВ.

Пунктом 2.3 договору сторони домовились, що залишки грошових коштів замовник сплачує після здачі-приймання всіх виконаних підрядником робіт і підписання акту здачі- приймання виконаних робіт.

Пунктом 2.4 договору передбачено, що строк виконання підрядником всіх робіт по даному договору складає 14 (чотирнадцять) робочих днів з дня оплати замовником авансу у розмірі, вказаному п. 2.2 даного договору.

З огляду на те, що сторони досягнули згоди щодо усіх істотних умов договору, договір по встановленню огорожі № 1108-2 вважається укладеним.

На виконання взятих на себе за договором зобовязань позивач платіжним дорученням № 919 від 27 вересня 2016 р. перерахував відповідачу 57 215,00 грн. попередньої оплати, що становить більше ніж 70% від вартості робіт, як це передбачено п. 2.2.договору. Позивачем здійснена оплата виставленого відповідачем рахунку №пв000000058 від 11 серпня 2016 року, призначення платежу «за огорожу».

Оплата авансового платежу позивачем здійснена з порушенням умов договору, оскільки відповідно до п.2.2 договору замовник зобовязаний був перерахувати підряднику авансовий платіж в розмірі 70 % від вартості робіт протягом 5-ти банківських днів з дня підписання договору, тобто не пізніше 18 серпня 2016 року, а у дійсності перерахування здійснене 27 вересня 2016 р., тобто з прострочкою майже півтора місяця.

Відповідач, отримавши попередню оплату, хоча і з простроченням, свої зобовязання не виконав, роботи не здійснив (роботи мали бути виконані протягом 14 (чотирнадцять) робочих днів з дня оплати замовником авансу, тобто не пізніше 17 жовтня 2016 року) та не передав їх за актом здачі-приймання (протилежного відповідачем не доведено).

Підпунктом 6.2.1 пункту 6.2. розділу 6 договору передбачено, що за несвоєчасне виконання робіт з вини підрядника, підрядник виплачує замовнику неустойку у розмірі 0,1% від загальної вартості робіт по договору за кожен день.

Пунктом 7.3 договору обумовлено, що замовник вправі в односторонньому порядку розірвати договір в наступних випадках:

- затримка в виконанні обовязків підрядником по причинам, не залежним від замовника, на строк більше 30 (тридцяти) календарних діб;

- порушення підрядником умов договору, що ведуть до зниження якості робіт, визначені вимогами замовника і нормативно-технічного законодавства.

Згідно п.7.4 договору, сторона, яка вирішила розірвати даний договір, направляє другій стороні письмове повідомлення за 10 днів до моменту розірвання даного договору.

У звязку з тим, що станом на 31.12.2017 року, роботи підрядником виконані не були, позивачем був направлений відповідачу лист № 45/12 від 19 січня 2018 року з вимогою про виконання взятих на себе зобовязань. Станом на час звернення позивача з позовом до суду відповідач відповіді на цей лист не надав.

Згідно розрахунку позивача неустойка за несвоєчасне виконання робіт за період з 05.09.2017 року по 05.03.2018 року становить 13 397,40 грн.

У разі порушення зобов'язання відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п.6 ст.231 Господарського кодексу України).

Згідно ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Ч.2 ст.343 Господарського кодексу України обумовлено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивачем нарахування пені здійснено з порушенням вимог ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, якою передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Тобто, згідно зазначеної норми позивач мав право нарахувати пеню за період з 18 жовтня 2016 року по 17 квітня 2017 року.

Відповідно до статті 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором; сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором; сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону-про результати її розгляду; у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду; якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Статтею 883 ЦК України встановлена відповідальність підрядника. Названа стаття передбачає, що підрядник відповідає за недоліки збудованого обєкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини; за невиконання або неналежне виконання обовязків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.

Статтею 849 Цивільного кодексу України передбачені права замовника під час виконання роботи, а саме:

« 1. Замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

2. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків».

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли в наслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору (ч.2 ст.651 Цивільного кодексу України).

Статтями 526 і 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами, а зобовязання за ним має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідач істотно порушив договір, не виконавши взяті на себе зобовязання.

Перерахована відповідачу попередня оплата в сумі 57 215,00 грн для позивача є збитками, на відшкодування яких позивач має право у відповідності до чинного законодавства України.

Поняття збитків наведені у статті 225 ГК України та статті 22 ЦК України.

Частиною другою статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків, у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування. Збитками є також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з частиною першою статті 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодування особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим субєктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобовязання другою стороною.

За таких обставин і зважаючи на те, що:

· за своєю природою укладений між сторонами договір є договором підряду, відповідно до якого відповідач взяв на себе обовязки виконати роботи по встановленню паркану», а позивач зобовязався прийняти виконану роботу і оплатити її;

· правовідносини сторін підпадають під регулювання глави 61 Цивільного кодексу України;

· відповідно до ст.837 Цивільного кодексу України «за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу»;

· ч.1 ст.849 Цивільного кодексу України передбачено: «Замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника»;

· згідно ч.2 ст.849 Цивільного кодексу України «якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків»;

· відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу;

· згідно п.1 ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору;

· ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін);

· згідно ст.651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

· згідно ч.1 ст.652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що,якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

· згідно ч.2 ст.652 Цивільного кодексу України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за

рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона;

· відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом,

· у разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди;

· згідно ч.1 ст.224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено;

· виникнення у особи права на відшкодування збитків у результаті порушення її цивільного права передбачено й ч.1 ст.22, ч.1 ст.623 ЦК України;

· у розумінні ст.22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

· положеннями статті 623 ЦК України визначено, що розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором;

· відповідно до ч.2 ст.224 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною;

· згідно ч.1 ст.225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною;

неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною;

матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом;

· згідно ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано;

господарський суд вважає, що позов обґрунтований, але підлягає задоволенню тільки у частині стягнення збитків і розірвання договору. В частині стягнення пені позов задоволенню не підлягає, оскільки позивачем її нарахування здійснено з порушенням вимог ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, а саме нарахування здійснено уже після того, коли пеня не повинна була нараховуватись.

Крім того за надання юридичних послуг, а саме ведення даної справи в суді у відповідності з договором № 1/5 від 5 березня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія ЕЛТЕКО" сплачує 20 000 грн. ФОП ОСОБА_1

Судові витрати в межах, встановлених законодавством, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст.22, 509, 530, 611, 612, ч.3 ст.623, ст.ст.651, 652 Цивільного кодексу України, ст.ст.188, 193, 224, 225 Господарського кодексу України і керуючись ст.ст.210, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017), господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Розірвати договір №1108-2, укладений 11.08.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю Виробнича компанія Елтеко та Товариством з обмеженою відповідальністю Траст Дніпропрокат.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Траст Дніпропрокат (87513, Донецька обл., м. Маріуполь, проспект Нікопольський, будинок 33, код ЄДРЮОФОПГФ 37375281) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія ЕЛТЕКО" (85103, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Олекси Тихого, будинок 3, код ЄДРЮОФОПГФ 36893728) 57 215,00грн. збитків, 3 189,69грн. на відшкодування витрат по оплаті судового збору, 18 102,68 грн. - витрати на юридичну допомогу.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у порядку, передбаченому п.17.5 перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, протягом двадцяти днів з дня його проголошення (складення повного судового рішення).

Суддя В.І. Матюхін

Повний текст рішення складено 26.07.2018р.