КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2018 р., м. Київ Справа№ 910/22964/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Буравльова С.І.

Андрієнка В.В.

за участю секретаря судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: Римарук Ю.І.,

від відповідача: Самусенко Д.С.,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2018р., м. Київ (повний текст складено 05.05.2018р.) у справі №910/22964/17 (суддя Маринченко Я.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпромет"

про стягнення 854955,65 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача про стягнення пені у сумі 635655,65 грн та штрафу у сумі 219300,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем його зобов'язань за договором закупівлі № від 23.06.2016р. в частині своєчасної та повної поставки обумовленого договором товару.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.04.2018р. у справі №910/22964/17 позов задоволено частково. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача пеню в розмірі 267082 грн 20 коп., штраф в сумі 219300 грн, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 7295 грн 74 коп. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що Відповідач не передав Позивачеві обумовлений договором товар у визначені сторонами строки. У зв'язку із простроченням Відповідачем строків поставки товару судом визнано обгрунтованими вимоги про стягнення з Відповідача штрафу у заявленному Позивачем розмірі та частково задоволено вимоги про стягнення пені, оскільки укладеною додатковою угодою №1 від 23.06.2017р. сторони погодили строк дії договору до 01.09.2017р., а тому нарахування пені припинилось із закінченням строку дії договору, а саме 01.09.2017р.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Позивач звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2018р. у справі №910/22964/17 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти нове, яким задовольнити повністю позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий суд порушено норми матеріального права, при невідповідності висновків суду дійсним обставинам справи. Так, Позивач стверджує, що закінчення строку дії договору не є підставою для звільнення від відповідальності, яка мала місце під час дії цього договору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.06.2018р. відкрито апеляційне провадження у справі №910/22964/17, розгляд призначено на 10.07.2018р.

02.07.2018р. Відповідач подав до суду відзив на апеляційному скаргу, відповідно до якого просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Так, Відповідач зазначає, що Позивач не виконав належним чином свої зобов'язання щодо повної оплати поставленого Відповідачем товару. Крім того, Позивачем не вказано та не надано доказів наявності збитків, яких зазнав останній у зв'язку із неналежним виконанням Відповідачем договору закупівлі. З огляду на вказане, Відповідач стверджує, що місцевий суд правомірно частково задовольнив вимоги Позивача в частині стягнення пені та фактично зменшив розмір штрафних санкцій. На думку Відповідача, задоволення позовних вимог призведе до подвійного покарання, що є порушенням ст.61 Конституції України.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення Сторін, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

23.06.2016р. між Позивачем та Відповідачем укладено договір закупівлі №, відповідно до п.1.1 якого Відповідач протягом терміну дії цього договору зобов'язується поставити, а Позивач зобов'язується прийняти та оплатити товар у порядку і на умовах, визначених даним договором.

Відповідно до п.1.2 договору під товаром, що є предметом поставки, розуміється фітинги до труб чи трубок зі сталі, не литі (трубна арматура різна (заглушки).

Згідно з п.2.1 договору ціна, кількість та асортимент продукції, що поставляється відповідно до специфікації (Додаток 1).

Відповідно до п.2.2 договору загальна сума договору становить 5470545,60 грн в тому числі ПДВ 911757,60 грн.

Відповідно до п.4.1 договору Відповідач зобов'язується поставити товар, який є новим, не був в експлуатації, належить йому на праві власності, не знаходиться під заставою чи арештом, з моменту підписання договору протягом одного року, але в строки не пізніше 30-ти календарних днів з моменту отримання рознарядки від Позивача.

Згідно з п.4.2 договору поставка продукції виконується транспортом Відповідача та підтверджується наступними документами: товарно-транспортна накладна; накладна на кількість, ціну та асортимент продукції на ім'я Позивача; податкова накладна.

Відповідно до п.4.4 договору датою поставки вважається дата підписання представником Позивача накладної.

Згідно з п.5.1 договору оплата за даним договором здійснюється шляхом перерахування безготівкових грошових коштів з рахунку Позивача на рахунок Відповідача після поставки товару на склад Позивача.

Відповідно до п.7.1 договору сторони визначили, що у випадку порушення своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність визначену цим договором та чинним в Україні законодавством. Порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до п.7.3 договору за порушення термінів поставки, передбачених даним договором, Відповідач сплачує пеню у розмірі подвійної одлікової ставки НБУ від суми договору за кожен день прострочки.

Згідно з п.7.4 договору за порушення термінів поставки, вказаних в цьому договорі, Відповідач сплачує Позивачу штраф в розмірі 10% від вартості непоставленого в строк товару.

Згідно з п.9.1 договору останній набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання зобов'язань, але в будь-якому випадку протягом одного року.

Відповідно до додатку №1 до договору сторони погодили поставку 17 найменувань заглушок сталевих на загальну суму 5470545,60 грн.

23.06.2017р. між Позивачем та Відповідачем укладено додаткову угоду №1 до договору № від 23.06.2016р., в якій сторони погодили внести зміни у зазначений договір та зокрема викласти п.2.2, 4.1 та 9.1 договору в новій редакції:

Згідно з п.2.2 договору загальна сума договору становить 5415833,60 грн, в тому числі ПДВ 902638,93 грн.

Відповідно до п.4.1 договору сторони визначили, що Відповідач зобов'язується поставити товар, який є новим, не був в експлуатації, належить йому на праві власності, не знаходиться під заставою чи арештом, з моменту підписання договору до 01.09.2017р., але в строки не пізніше 30-ти календарних днів з моменту отримання рознарядки від Позивача.

Відповідно до п.9.1 договору останній набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання зобов'язань, але в будь-якому випадку до 01.09.2017р.

Також сторонами було погоджено нову редакцію додатку №1 специфікації, відповідно до якої сторони погодили поставку товару, а саме: заглушка сталева 57х6 у кількості 74 шт., заглушка сталева 159х8 у кількості 91 шт., заглушка сталева 219х6 у кількості 2 шт., заглушка сталева 219х8 у кількості 4 шт., заглушка сталева 219х10 у кількості 52 шт., заглушка сталева 273х7 у кількості 2 шт., заглушка сталева 273х12 у кількості 60 шт., заглушка сталева 325х10 у кількості 4 шт., заглушка сталева 325х12 у кількості 76 шт., заглушка сталева 426х16 у кількості 13 шт., заглушка сталева 530х12 у кількості 26 шт., заглушка сталева 530х16 у кількості 9 шт., заглушка сталева 720х14 у кількості 14 шт., заглушка сталева 820х16 у кількості 20 шт., заглушка сталева 1020х16 у кількості 10 шт., заглушка сталева 1220х20 у кількості 11 шт., заглушка сталева 1420х32 у кількості 28 шт., на загальну суму 5415833,60 грн.

На виконання договору Відповідач поставив Позивачеві товар на підставі накладних: №Ф-84 від 09.11.2016р. на суму 1438200 грн (заглушка сталева 1420х32 у кількості 12 шт.); №87 від 25.11.2016р. на суму 620649,60 грн. (заглушка сталева 57х6 у кількості 74 шт., 159х8 у кількості 91 шт., 426х16 у кількості 13 шт., 530х12 у кількості 20 шт., 720х14 у кількості 4 шт., 820х16 у кількості 20 шт.); №Ф-89 від 14.12.2016р. на суму 386886 грн заглушка сталева 219х6 у кількості 2 шт., 219х8 у кількості 4 шт., 219х10 у кількості 52 шт., 720х14 у кількості 10 шт., 273х7 у кількості 2 шт., 273х12 у кількості 60 шт., 325х10 у кількості 4 шт., 325х12 у кількості 76 шт.).

На виконання договору Позивачем було направлено Відповідачеві рознарядку №2673/13-04 від 17.05.2017р. з проханням відвантажити продукцію - заглушки сталеві 530х12 у кількості 6 шт., 530х16 у кількості 9 шт., 1020х16 у кількості 10 шт., 1220х20 у кількості 11 шт., 1420х32 у кількості 16 шт. Вказана рознарядка отримана Відповідачем 22.05.2017р., що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

На виконання вказаної рознарядки Відповідачем було поставлено Позивачеві товар, відповідно до накладних №Ф-41 від 30.06.2017р. на суму 86700 грн (заглушка сталева 530х12 у кількості 6 шт., 530х16 у кількості 8 шт.); №Ф-45 від 01.09.2017р. на суму 353288,04 грн (заглушка сталева 1020х16 у кількості 10 шт.); №Ф-44 від 01.09.2017р. на суму 337110 грн (заглушка сталева 1220х20 у кількості 6 шт., 530х16 у кількості 1 шт.).

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Позивача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається із матеріалів справи, між Позивачем та Відповідачем укладено договір закупівлі № від 23.06.2016р., на виконання умов якого Відповідач протягом терміну дії цього договору зобов'язався поставити товар, визначений специфікацією, на загальну суму 5415833,60 грн, а саме: фітинги до труб чи трубок зі сталі, не литі (трубна арматура різна (заглушки), у порядку і на умовах, визначених даним договором.

На виконання умов укладеного між сторонами договору Відповідач частково поставив Позивачеві товар на підставі накладних №Ф-84 від 09.11.2016, заглушка сталева 1420х32 у кількості 12 шт. на суму 1438200 грн; №87 від 25.11.2016р., заглушка сталева 57х6 у кількості 74 шт., 159х8 у кількості 91 шт., 426х16 у кількості 13 шт., 530х12 у кількості 20 шт., 720х14 у кількості 4 шт., 820х16 у кількості 20 шт. на суму 620649,60 грн; №Ф-89 від 14.12.2016, заглушка сталева 219х6 у кількості 2 шт., 219х8 у кількості 4 шт., 219х10 у кількості 52 шт., 720х14 у кількості 10 шт., 273х7 у кількості 2 шт., 273х12 у кількості 60 шт., 325х10 у кількості 4 шт.,325х12 у кількості 76 шт. на суму 386886 грн.

Так, відповідно до п.4.1 договору Відповідач зобов'язався поставити товар в строки не пізніше 30-ти календарних днів з моменту отримання рознарядки від Позивача.

Як підтверджується матеріалами справи, 22.05.2017р. Відповідач отримав від Позивача рознарядку №2673/13-04 від 17.05.2017р. з проханням відвантажити продукцію - заглушки сталеві 530х12 у кількості 6 шт., 530х16 у кількості 9 шт., 1020х16 у кількості 10 шт., 1220х20 у кількості 11 шт., 1420х32 у кількості 16 шт.

Отже, відповідно до п.4.1 договору Відповідач повинен був поставити визначений рознарядкою товар до 21.06.2017р. включно. Проте, на виконання вказаної рознарядки Відповідачем було частково поставлено Позивачеві товар, відповідно до накладних №Ф-41 від 30.06.2017р. на суму 86700 грн (заглушка сталева 530х12 у кількості 6 шт., 530х16 у кількості 8 шт.); №Ф-45 від 01.09.2017р. на суму 353288,04 грн (заглушка сталева 1020х16 у кількості 10 шт.); №Ф-44 від 01.09.2017р. на суму 337110 грн (заглушка сталева 1220х20 у кількості 6 шт., 530х16 у кількості 1 шт.).

Як вбачається із матеріалів справи, в порушення умов укладеного між сторонами договору непоставленими Відповідачем залишились заглушки сталеві 1220х20 у кількості 5 шт. та заглушки сталеві 1420х32 у кількості 16 шт. на загальну суму 2193000 грн.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п.7.3 договору за порушення термінів поставки, передбачених даним договором, Відповідач сплачує пеню у розмірі подвійної одлікової ставки НБУ від суми договору за кожен день прострочки.

У зв'язку із порушенням термінів поставки визначеного рознарядкою №2673/13-04 від 17.05.2017р. товару, Позивач нарахував Відповідачу на підставі п.7.3 договору пеню у сумі 635655,65 грн за період з 22.06.2017р. по 07.12.2017р.

Задовольняючи частково вимоги Позивача про стягнення з Відповідача пені у сумі 267082,20 грн, місцевий суд виходив з того, що укладеною додатковою угодою №1 від 23.06.2017р. сторони погодили строк дії договору до 01.09.2017р., а тому нарахування пені має припинятись із закінченням строку дії договору, а саме 01.09.2017р. Апеляційний суд не погоджується з вказаним висновком місцевого суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.4 ст.631 Цивільного кодексу України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

На підставі наведених норм, апеляційний суд приходить до висновку, що строк дії договору та строк виконання зобов'язання за договором не є тотожними, а закінчення строку дії договору не є підставою припинення зобов'язань за договором, зокрема, в частині поставки визначеного договором товару, тому помилковим є висновок місцевого суду про відсутність підстав для нарахування Позивачем пені поза межами строку дії договору за прострочення виконання зобов'язання з поставки товару, яке мало місце під час дії цього договору. Дана правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у своїй постанові від 04.05.2018р. у справі №927/333/17.

Крім того, у зв'язку із порушенням термінів поставки визначеного рознарядкою №2673/13-04 від 17.05.2017р. товару, Позивач нарахував Відповідачу на підставі п.7.4 договору штраф у сумі 219300 грн.

Згідно з п.7.4 договору за порушення термінів поставки, вказаних в цьому договорі, Відповідач сплачує Позивачу штраф в розмірі 10% від вартості непоставленого в строк товару.

Перевіривши наданий Позивачем розрахунок штрафу, місцевим судом вірно встановлено, що вказане нарахування проведено у відповідності до умов договору та вимог чинного законодавства, а відтак вимоги Позивача про стягнення з Відповідача штрафу у сумі 219300 грн підлягають задоволенню в повному обсязі.

Апеляційний суд погоджується із висновком місцевого суду щодо відхилення доводів Відповідача, що сума заявлених Позивачем штрафних санкцій є надмірно великою в порівняні з можливими збитками Позивача, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч.1 ст.233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.4 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Проте у матеріалах справи відсутні докази звернення Відповідача до Позивача щодо внесення змін до договору та зменшення розміру штрафних санкцій. Крім того, місцевим судом вірно враховано, що загальна вартість укладеного між сторонами договору становить 5415833,60 грн, у той же час за Відповідачем залишається не виконане зобов'язання з поставки товару на загальну суму 2193000 грн, а заявлена до стягнення Позивачем сума штрафних санкцій становить 854955,65 грн, що не може бути розцінене судом як надмірно великий розмір штрафних санкцій.

Апеляційний суд не приймає доводи Відповідача, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, оскільки Позивач не виконав належним чином свої зобов'язання щодо повної оплати поставленого Відповідачем товару, оскільки вказані обставини не є підставою для звільнення Відповідача від відповідальності за неналежне виконання умов договору закупівлі. Разом з тим, вказані обставини є підставою для звернення Відповідача до суду з окремим позовом.

Крім того, Відповідачем не подано суду доказів повідомлення Позивача про притримання виконання відповідно до ст.595 Цивільного кодексу України.

Апеляційний суд не приймає доводи Відповідача, що часткове задоволення вимог Позивача в частині стягнення пені є фактичним зменшенням розміру штрафних санкцій, оскільки місцевий суд, задовольняючи вимоги Позивача про часткове стягнення пені не зменшував її розміру, а лише задовольнив вимоги за менший період, ніж заявлено Позивачем.

Апеляційний суд не приймає доводи Відповідача, що задоволення вимог про стягнення з Відповідача штрафних санкцій призведе до подвійного покарання, що є порушенням ст.61 Конституції України, оскільки Відповідач не отримав від Позивача коштів за вже поставлений товар та до Відповідача застосовано штрафні санкції.

Невиконання Позивачем умов договору щодо оплати поставленого товару не є відповідальністю Відповідача у розумінні ст.61 Конституції України.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2018р. у справі №910/22964/17 підлягає відповідній зміні, а вимоги Позивача слід задовольнити у повному обсязі.

Керуючись ст.232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2018р. у справі №910/22964/17 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2018р. у справі №910/22964/17 змінити, п.2 резолютивної частини викласти в наступній редакції:

«Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпромет" (01021, м. Київ, вул. М. Грушевського, 36; ідентифікаційний код 31606239) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1; ідентифікаційний код 30019801) пеню в розмірі 639365 (шістсот тридцять дев'ять тисяч триста шістдесят п'ять) грн 12 коп., штраф в сумі 219300 (двісті дев'ятнадцять тисяч триста) грн 00 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 12879 (дванадцять тисяч вісімсот сімдесят дев'ять) грн. 98 коп.».

3. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2018р. у справі №910/22964/17 залишити без змін.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпромет" (01021, м. Київ, вул. М. Грушевського, 36; ідентифікаційний код 31606239) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1; ідентифікаційний код 30019801) витрати по сплаті судового збору в сумі 8376 (вісім тисяч триста сімдесят шість) грн 36 коп. за розгляд апеляційної скарги.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано 18.07.2018р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді С.І. Буравльов

В.В. Андрієнко