РІШЕННЯ

Іменем України

09 липня 2018 року м. Чернігів

Господарським судом Чернігівської області у складі судді Боброва Ю.М.

за участю секретаря судового засідання Степаненко К.В.

розглянуто у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу 927/246/18

за позовом: Заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури, вул. Шевченка, 1, м. Чернігів, 14000, в інтересах держави

в особі: Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, вул. Я.Лизогуба, 21, смт. Седнів, Чернігівський район, Чернігівська область, 15522

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Командор, вул. Шевченка, оздоровчий табір Веселка, смт. Седнів, Чернігівський район, Чернігівська область, 15522

про: внесення змін до договору оренди землі

за участю представників учасників справи:

позивача: ОСОБА_1 - селищний голова,

відповідача: участі не взяв,

в судовому засіданні взяв участь прокурор відділу прокуратури Чернігівської області: ОСОБА_2, посвідчення №047945 від 13.09.2017

Заступником керівника Чернігівської місцевої прокуратури подано позов в інтересах держави в особі Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Командор про внесення змін до укладеного 05.12.2006 між Седнівською селищною радою та ТОВ Компанія Командор договору оренди землі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що розмір орендної плати, яка сплачується ТОВ Компанія Командор за користування земельною ділянкою загальною площею 4,04 га згідно з умовами укладеного між сторонами договору оренди землі від 05.12.2006, не відповідає розміру орендної плати, встановленому рішенням двадцять другої сесії Седнівської селищної ради VII скликання від 21.09.2017, а саме 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Порушення вимог законодавства при використанні ТОВ Компанія Командор орендованої земельної ділянки, вказує заступник керівника прокуратури, прямо порушує державний інтерес, оскільки плата за її використання надходить до місцевого бюджету у значно меншому розмірі, що не відповідає вимогам ст.288 Податкового кодексу України та порушує інтереси держави.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

До початку відкладеного на 02.07.2018 підготовчого засідання, від представника відповідача надійшла письмова заява (а.с.69-74) про залишення позовної заяви без руху (у порядку ч.11 ст.176, ч.5 ст.162 ГПК України).

Відповідач, обґрунтовуючи цю заяву, вважає, що, в даному випадку, підстави для звернення прокурора з заявою до суду відсутні, а судом помилково прийнято до розгляду заяву, що складена без дотримання вимог ч.5 ст.162 ГПК України, та не містить, на думку відповідача, жодних належних обґрунтувань та доказів на підтвердження правомірності представництва інтересів органу місцевого самоврядування Седнівської селищної ради.

Присутній у судовому засіданні прокурор проти заяви заперечив та надав усні пояснення щодо правомірності представництва прокурором інтересів позивача.

Розглянувши заяву, заслухавши пояснення представника відповідача та прокурора, суд заяву представника відповідача залишив без задоволення.

Перед початком відкладеного на 09.07.2018 судового засідання, від представника відповідача ОСОБА_3 телефонограмою надійшло клопотання (а.с.82), в якому він повідомляє, що із загостренням хвороби він не має можливості зявитися у засідання суду, призначене на 09.07.2018. представник просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

Присутні у судовому засіданні прокурор та представник позивача проти задоволення клопотання представника відповідача заперечують.

Розглянувши це клопотання, суд відмовляє у його задоволенні з наступних підстав.

Заявляючи клопотання, представник відповідача не надав суду доказів на підтвердження викладених у клопотанні обставин.

Крім того, як розяснено у п.п.3.9.2 п.п.3.9 п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у звязку з відсутністю його представника (з причин, повязаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.) при цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника (ст. 56-58 чинного ГПК України), з числа своїх представників, так і осіб, не повязаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляд справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (ст.73, 74, 76-79 чинного ГПК України).

Розглянувши матеріали справи, зясувавши обставини справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, дослідивши та оцінивши надані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників учасників справи, суд встановив наступне.

Як свідчать матеріали справи, між Седнівською селищною радою (Орендодавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Командор» (Орендарем) 05.12.2006 укладено договір оренди землі (далі Договір) (а.с.15-17), згідно умов якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для експлуатації оздоровчого табору для дітей «Веселка», що знаходиться в смт. Седнів на території Седнівської селищної ради Чернігівського району та області.

Відповідно до п. 2 Договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 4,04 га, в тому числі 4,04 га забудованих земель.

На земельній ділянці знаходяться обєкти нерухомого майна, перелічені у п. 3 Договору.

Згідно з п. 5 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 62216,00 грн.

Орендна плата, згідно з п. 9 Договору, вноситься Орендарем в грошовій формі в сумі 1244,32 грн за рік на розрахунковий рахунок Седнівської селищної ради.

У п. 13 Договору Сторони визначили, що розмір орендної плати переглядається один раз на три роки у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджується документами;

- в інших випадках, передбачених законом.

Сторони домовилися (п. 36 Договору), що зміна умов Договору здійснюється у письмовій формі за загальною згодою Сторін. Уразі недосягнення згоди щодо умов Договору, спір розвязується у судовому порядку.

Договір укладено на 49 років (п. 8 Договору).

Договір зареєстрований у Чернігівському районному відділі регіональної філії Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 06.12.2006 за № 06.

Як вбачається із матеріалів справи, Сторонами 10.06.2011 була укладена Додаткова угода (а.с.18), згідно якої п. 9 Договору викладено у новій редакції: орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі у сумі 2696,61 грн на рік.

Рішенням Седнівської селищної ради від 28.12.2011 (а.с.31) затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель смт. Седнів Чернігівського району Чернігівської області та введено в дію нормативну грошову оцінку земель смт. Седнів з 01.01.2012.

Згідно з Витягом № 155 від 29.08.2017 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.22), переданої в оренду відповідачу складає 4517637,12 грн.

Рішенням Седнівської селищної ради від 25.09.2017 (а.с.26) селищна рада вирішила, зокрема, внести зміни до п. 5 та п. 9 Договору, виклавши їх в наступній редакції:

«п. 5 Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 2017 рік становить 4517637,12 грн»;

«п. 9 Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та розмірі, що становить 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 542116,45 грн на рік».

Позивачем на адресу відповідача було направлено листа від 17.10.2017 № 280 (а.с.24), до якого додано копію Витягу з технічної документації (а.с.250, копію рішення (а.с.26) та копію Додаткової угоди № 2 до Договору, який відповідач отримав 19.10.2017 (а.с.28).

Листом від 21.11.2017 № 307 (а.с.29), отриманим відповідачем 22.11.2017 (а.с.30) виконком селищної ради просив відповідача надати інформацію про результати розгляду вищевказаного листа від 17.10.2017 за № 280. Однак відповідач відповіді на цей лист позивачу не надав.

У 2017 році ТОВ «Компанія «Командор» сплачено всього 6947,33 грн (а.с.20), що становить 0,15% розміру нормативної грошової оцінки орендованої відповідачем земельної ділянки.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998р. № 161-XIV оренда землі - це засноване на орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ст. 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотними умовами договору оренди землі, згідно ч. 1 ст. 15 цього Закону є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату та умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України) (ч. 1 та ч.2 ст. 21 цього Закону).

Згідно п.п. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (орендна плата). А згідно п.п. 14.1.147 п. 14.1. ст. 14 ПК України плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності

Отже, системний аналіз цих норм законодавства України дає підстави для висновку про те, що орендна плата за земельну ділянку, яка перебуває у комунальній власності, має подвійну правову природу, оскільки, з одного боку, є передбаченим договором оренди землі платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою, з іншого є однією з форм плати за землю як загальнодержавного податку нарівні із земельним податком.

Зокрема, відповідно до ст. 288 ПК України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюється у договорі оренди між орендодавцем (власником ) і орендарем.

Розмір орендної плати встановлюється в договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою трикратного розміру земельного податку та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Відповідно до п. 291.1. ст. 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Використання нормативної грошової оцінки земельних ділянок для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності передбачено також ч. 5 ст. 5 Закону України «Про оцінку земель» від 11.12.2003р. № 1378-IV.

Згідно ч. 1 ст. 20 цього Закону за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель (ч. 2 ст. 20 цього Закону).

Технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою (ч. 1 ст. 23 цього Закону).

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ч. 3 ст. 23 цього Закону).

Отже, зміна граничного розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності є підставою для перегляду орендної плати, встановленої умовами Договору.

Така правова позиція сформульована у постанові Верховного Суду України від 06.12.2010р. по справі № 2-1/10068-2008.

Згідно ст. 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін.

У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Щодо залишеної судом без задоволення заяви представника відповідача про залишення позовної заяви без руху (а.с.69-74), то суд звертає увагу на наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

За приписами ч. 1 ст. 23 Закону України Про прокуратуру № 1697-VII (далі Закон № 1697-VII) представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону № 1697-VII прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Стаття 2 ГПК України (в редакції Кодексу чинній до 15.12.2017) визначає, що прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді. Аналогічну норму містить ч. 4 ст. 53 ГПК України (в редакції Кодексу чинній з 15.12.2017).

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99 вказав, що інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, наведені вище норми законів та розяснення надані Конституційним Судом України надають прокуророві право звертатися до суду з позовами про захист інтересів держави, обґрунтовуючи при цьому в чому саме полягає таке порушення.

Вважаючи, що порушення вимог законодавства при використанні ТОВ «Компанія «Командор» орендованої земельної ділянки прямо порушує державний інтерес, оскільки орендна плата за її використання надходить до місцевого бюджету Седнівської селищної ради у значно меншому розмірі, а позивач не здійснює захист цих інтересів шляхом звернення до суду з позовом про внесення змін до Договору, прокурор має не тільки законне право, а й обовязок здійснити захист таких інтересів.

Про звернення до господарського суду з позовом прокурор повідомив позивача листом від 26.03.2018 № 2816 вих.18 (а.с.38).

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати (судовий збір) покладається на відповідача.

Керуючись ст. 53, 74, 86, 129, 194-196, 232, 233, 236-238, 240, 241, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Внести зміни до пункту 5 та пункту 9 Договору оренди землі, укладеного 05 грудня 2006 року між Седнівською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Командор», зареєстрованого у Чернігівському районному відділі регіональної філії Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 06.12.2006 за № 06, виклавши ці пункти у наступній редакції

« 5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 2017 рік становить 4517637,12 грн (чотири мільйони пятсот сімнадцять тисяч шістсот тридцять сім грн 12 коп.)»;

« 9. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та розмірі, що становить 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 542116,45 грн (пятсот сорок дві тисячі сто шістнадцять грн 45 коп.) на рік».

3. Стягнути з Приватного підприємства «Компанія «Командор» (, вул. Шевченка, Оздоровчий табір «Веселка», смт. Седнів, Чернігівський район, Чернігівська область, 15522) на користь Прокуратури Чернігівської області (, вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000, р/р 6008, МФО 820172, код 02910114, банк ДКСУ м. Київ) 1762,00 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд Чернігівської області.

Повне рішення складено та підписано 13.07.2018.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Ю.М. Бобров