ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

10 липня 2018 року Справа № 5016/2351/2012(18/58)

м. Миколаїв

Кредитор: державна податкова інспекція у Центральному районі м.Миколаєва Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївсьуій області, 54030, м.Миколаїв, вул. Потьомкінська, 24/2.

Банкрут: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Порт-Сервіс», 54030, м.Миколаїв, вул. Шевченко, 42/18, ідентифікаційний код 31096410.

Ліквідатор: арбітражний керуючий ОСОБА_2,54001, м.Миколаїв, вул. Чкалова, 30/5, прим. 26, офіс 405, адреса для листування: 54017, м.Миколаїв, а/с № 8.

Суддя Давченко Т.М.

За участю представників:

від кредитора: ОСОБА_3, за довіреністю.

від банкрута: ліквідатор ОСОБА_2

в судовому засіданні приймає участь:

СУТЬ СПОРУ: про визнання грошових вимог у справі про банкрутство ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Порт-Сервіс.

Постановою господарського суду від 02.11.2017р. товариство з обмеженою відповідальністю «Порт-Сервіс» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_2

03.11.2017р. за №46927 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднено повідомлення про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

07.02.2018 від Державної податкової інспекції у Центральному районі м.Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області до суду надійшла заява про визнання кредиторських вимог до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Порт-сервіс в сумі 15107566 грн.

Ухвалою суду від 09.02.2018р. вказану заяву було залишено без руху, надано кредитору строк для усунення виявлених судом недоліків шляхом надання Господарському суду Миколаївської області довіреності представника заявника на право підписання вказаної заяви, відомостей про ідентифікаційний код заявника, наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, надання доказів сплати судового збору у сумі 3524,00 грн.

23.02.2018р. заявник на виконання вимог ухвали суду від 09.02.2018р. надав суду копію довіреності представника заявника, вказав ідентифікаційний код заявника, повідомив, що оригінали письмових доказів, копії яких додано до заяви, містяться в архіві заявника та просить продовжити строк виконання ухвали суду від 09.02.2018 в частині сплати судового збору.

Ухвалою суду від 26.02.2018р. вказану заяву було повернуто без розгляду.

В подальшому, 13.03.2018р. ДПІ повторно звернулась до суду із аналогічною заявою про визнання грошових вимог до банкрута в сумі 15107566 грн.

Ухвалою суду від 19.03.2018р. вказану заяву знову було залишено без руху, надано заявнику строк для усунення виявлених судом недоліків: надати докази сплати судового збору в сумі 3524,0 грн., докази надсилання копії заяви та доданих до неї документів боржнику та ліквідатору (з описом вкладення), зазначити щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

30.03.2018р. ДПІ заявою б/н від 30.03.2018р. надала суду докази сплати судового збору, докази отримання заяви ліквідатором та повідомила інші витребувані судом відомості.

Ухвалою суду від 02.04.2018р. вказану заяву було прийнято до розгляду.

В судовому засіданні 10.07.2018р. ліквідатор заперечень проти заяви ДПІ не висловив.

Розглянувши матеріали заяви, заслухавши в судовому засіданні представника кредитора та ліквідатора, господарський суд встановив наступне.

Заявлені органом ДПІ грошові вимоги у загальній сумі 15107566,0 грн. є податковим боргом підприємства, з яких 12086053,0 грн. основного зобовязання та 3021513,0 грн. штрафних санкцій. Вказана заборгованість виникла внаслідок донарахованих сум податку на прибуток на підставі податкового повідомлення-рішення від 22.03.2011р. №.

Дане податкове повідомлення-рішення разом з іншими, виставленими податковим органом боржнику, було оскаржене товариством «Порт-Сервіс» та постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2017р. у справі №2а-2863/11/1470 визнано правомірним, у задоволенні позовних вимог в цій частині було відмовлено.

Отже, вказані грошові вимоги фактично є безспірними.

У разі визначення грошового зобовязання контролюючим органом за підставами, зазначеними у п.п.54.3.1-54.3.6 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, платник податків зобовязаний сплатити нараховану суму грошового зобовязання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно абз.4 п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу, грошове зобовязання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2017р., в силу приписів ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, набрала законної сили з моменту її проголошення (13.06.2017р.), отже саме з цього моменту у боржника виник обовязок сплатити заявлену органом ДПІ суму податкового боргу.

Враховуючи викладене, вказані грошові вимоги виникли після порушення справи про банкрутство та є поточними.

Відповідно до положень ч.1 ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя)

Згідно з нормами пункту 29 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013р., № 01-06/606/2013 «Про Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції Закону України від 22.12.2011р. №4212-VI), статтею 38 Закону передбачено наслідки визнання боржника банкрутом. Зокрема, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом у останнього не може виникати додаткових зобов'язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, які безпосередньо пов'язані із здійсненням ліквідаційної процедури; строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав.

Після оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом поточні вимоги (грошові вимоги, що виникли під час проведення процедур банкрутства), стають конкурсними вимогами та можуть бути заявлені згідно з частиною першою статті 38 Закону.

Заяви з такими грошовими вимогами надсилаються кредиторами безпосередньо до господарського суду, який призначає їх до розгляду в судовому засіданні. Відповідно до Закону України "Про судовий збір" зазначені заяви оплачуються судовим збором.

Розгляд грошових вимог кредиторів у ліквідаційній процедурі здійснюється господарським судом в тому ж порядку, що і грошових вимог, заявлених на підставі статті 23 Закону. За результатами розгляду грошових вимог кредиторів господарський суд заново затверджує реєстр вимог кредиторів (з урахуванням визнаних конкурсних вимог) та зобов'язує ліквідатора сформувати представницькі органи кредиторів (збори кредиторів та комітет кредиторів) у порядку, передбаченому статтею 26 Закону. Подальший рух справи в ліквідаційній процедурі має відбуватися тільки за участю новостворених представницьких органів кредиторів. Зокрема, це стосується переходу з ліквідаційної процедури до процедури санації або затвердження мирової угоди, прийняття рішення щодо реалізації активів банкрута, надання оцінки діяльності ліквідатора, затвердження звіту ліквідатора.

Законом обмежено строк подання заяв кредиторів, грошові вимоги яких виникли під час проведення процедур банкрутства, двома місяцями з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Такі грошові вимоги включаються до четвертої черги, за винятком грошових вимог, черговість задоволення яких визначена Законом [забезпечені вимоги; вимоги щодо виплати заробітної плати; вимоги щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) тощо] та грошових вимог, що становлять штрафні санкції, які підлягають включенню у відповідну чергу. Вимоги кредиторів, які у встановлений строк не звернулися до господарського суду, погашаються в шосту чергу.

Отже, враховуючи, що кредитор фактично вчасно звернувся до господарського суду із заявою про визнання грошових вимог, яку не було прийнято до розгляду через несплату судового збору, але в подальшому належним чином сплатив судовий збір та заявив аналогічні вимоги, зважаючи на те, що нормами ст. 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» задоволення вимог щодо сплати податків та зборів (обовязкових платежів) здійснюється у третю чергу, господарський суд вважає за доцільне визнати грошові вимоги ДПІ у Центральному районі м.Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області в сумі 15107566,0 грн., з яких 12086053,0 грн. основного боргу до ІІІ черги та 3021513,0 грн. штрафних санкцій до VІ черги реєстру вимог кредиторів.

Керуючись ст.ст. 23, 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, - господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ДПІ у Центральному районі м.Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області б/н від 13.03.2018р. задовольнити.

2. Визнати грошові вимоги ДПІ у Центральному районі м.Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Порт-Сервіс» у сумі 15107566,0 грн., з яких 12086053,0 грн. основного боргу ІІІ черга та 3021513,0 грн. штрафних санкцій VІ черга, а також 3524,0 грн. судового збору (І черга) та зобовязати ліквідатора ОСОБА_2 включити ці вимоги до реєстру вимог кредиторів ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Порт-Сервіс».

3. Ухвалу надіслати на адресу кредитора, банкрута та ліквідатора.

Ухвала суду набрала законної сили 10.07.2018р. і може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст ухвали складено 13.07.2018р.

Суддя Т.М. Давченко