ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.07.2018м. ДніпроСправа № 904/2555/18
За позовом Першотравенського міського житлово-комунального підприємства, м. Першотравенськ Дніпропетровської області

до Фізичної особи-підприємця Мєдвєдєва Миколи Івановича, м. Першотравенськ Дніпропетровської області

про стягнення 12 143,73 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Чернявська Е.О.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: не з'явився

С У Т Ь С П О Р У:

Першотравенське міське житлово-комунальне підприємство звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Фізичної особи-підприємця Мєдвєдєва Миколи Івановича заборгованість у розмірі 12 143,73 грн., з яких:

- основний борг у розмірі 9 000,00 грн.;

- пеня у розмірі 1 967,48 грн.;

- 3 % річних у розмірі 210,00 грн.;

- інфляційні втрати у розмірі 966,25 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №533/т/16 про надання послуг з централізованого постачання теплової енергії від 01 травня 2016 року в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги. У зв'язку з простроченням виконання грошового зобов'язання позивачем на підставі частини 2 статті 625 ЦК України нараховані три відсотки річних за період прострочки з 26.03.2017 по 16.05.2018 у сумі 210,00 грн. та інфляційні збитки за період з березня 2017 року по травень 2018 року

На підставі пункту 14 договору позивач нарахував пеню за порушення строків оплати за надані послуги у розмірі 1 967,48 грн. за загальний період з 26.03.2017 по 16.05.2018.

Позивач та відповідач у судове засідання не з'явилися, явку повноважних представників не забезпечили, про день, час, місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Судом також враховано, що за приписами ч.1 ст.9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 13.06.2018 та ухвалою про відкладення судового засідання від 04.07.2018 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2018 та від 04.07.2018, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

16.07.2018 від позивача (електронною поштою) надійшло клопотання про перенесення судового засідання на іншу дату, у зв'язку із щорічною відпусткою представника.

Клопотання судом відхилено, оскільки коло представників юридичної особи є необмеженим, а відкладення розгляду справи є правом, за наявності достатніх підстав, а не обов'язком суду. До клопотання про перенесення судового засідання позивачем не додано доказів поважності причин неявки представника у судове засідання (наказу про надання відпустки, доказів відсутності на підприємстві інших представників, тощо), а інші підстави для відкладення розгляду справи - відсутні.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2018 відкрито провадження у справі №904/2555/18, ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, призначено перше судове засідання на 04.07.2018. З 04.07.2018 розгляд справи відкладено на 16.07.2018.

За приписами ч.4 ст.240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

04 травня 2016 року між Першотравенським міським житлово-комунальним підприємством (виконавець) та Фізичною особою-підприємцем Мєдвєдєвим Миколою Івановичем (споживач) укладено договір про надання послуг з централізованого постачання теплової енергії, відповідно до п.1 якого виконавець зобов'язується своєчасно надавати споживачеві послуги з централізованого постачання теплової енергії (далі - послуги), а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.

Згідно з п. 4 договору Тарифи на послуги становлять - 409,34 грн. за 1 Гкал, в т.ч. ПДВ 68,22 грн. Розмір щомісячної плати за надані послуги, на момент укладення цього договору визначається за показниками лічильника, у разі відсутності засобів обліку визначається згідно з нормативами (нормами) споживання, та становить - 2633,30 грн., в т.ч. ПДВ 438,88 грн. за 6,433 Гкал/міс. (п.5 договору).

Про зміну тарифів на послуги виконавець сповіщає споживача через місцеві засоби масової інформації, при тому перерахунок сплати за надані послуги проводиться з дня введення нових тарифів (п.41 договору).

Розрахунковим періодом є календарний місяць. Розрахунок за фактично отримані послуги проводиться споживачем не пізніше 25 (двадцять п'ятого) числа поточного місяця на підставі акту виконаних послуг, або протягом 5 (п'яти) робочих днів з дня отримання рахунку. Послуги оплачуються в безготівковій формі (п.п.9, 10 договору).

У відповідності з п. 36 договору цей договір діє до 31 грудня 2016 року і набирає чинності з дня його укладення. Відповідно до ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України, та ч.7 ст.180 Господарського кодексу України, сторони домовились, що умови, передбачені цим договором, застосовуються до правовідносин, що склались між сторонами, починаючи з 01 травня 2016 року. Припинення дії договору не звільняє споживача від сплати боргу за надані послуги виконавцем, під час дії договору. Договір вважається таким, що продовжений на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії одна із сторін не заявила про відмову від договору або про його перегляд (п.п. 37, 38 договору).

За період з жовтня 2016 року по січень 2018 року позивачем надані відповідачеві послуги з централізованого постачання теплової енергії на загальну суму 17 474,68 грн., з яких оплачено лише 8 474,68 грн. Відтак, заборгованість відповідача перед позивачем за договором складає 9 000,00 грн., що і стало причиною виникнення спору.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживачі зобов'язані сплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч.1 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст.530 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з умов договору (п.9) строк оплати наданих послуг є таким, що настав.

Доказів оплати послуг у розмірі 9 000,00 грн., відповідач не надав, доводів, наведених в обґрунтування позову не спростував.

За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в сумі 9 000,00 грн.

Згідно з частиною 1 статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.14 договору за несвоєчасне внесення плати, з 26 (двадцять шостого) числа розрахункового місяця, споживачу нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент прострочення, за кожен день прострочення платежу.

За прострочення оплати за надані послуги з центрального постачання теплової енергії позивач нарахував та заявив до стягнення пеню за загальний період з 26.03.2017 по 16.05.2018 у розмірі 1 967,48 грн. При цьому розрахунок здійснено по кожному акту окремо. До розрахунку взято заборгованість за надані послуги у лютому та березні 2017 року та прострочку визначено з 26 числа наступного місяця за розрахунковим.

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Судом здійснено розрахунок пені за даними позивача з урахуванням положень ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України та встановлено, що розмір пені складає 681,74 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних у розмірі 210,00 грн. та індекс інфляції у розмірі 966,25 грн. за період з 26.03.2017. При цьому розрахунок здійснено по кожному акту окремо. До розрахунку взято заборгованість за надані послуги у лютому та березні 2017 року.

Перевіркою правильності розрахунків 3% судом встановлений більший розмір, ніж заявлено позивачем, що є його правом, у зв'язку з чим, вимога про стягнення 3% річних підлягає задоволенню у повному обсязі у розмірі 210,00 грн.

Відповідно до абзацу 3 п.3.2 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України № 14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р.

За змістом пункту 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012 № 01-06/928/2012 "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Позивачем при здійсненні розрахунку втрат від інфляції не враховані рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р., втрати від інфляції складають 900,84 грн.

З урахуванням викладеного, з відповідача підлягає стягненню 10 792,58 грн., з яких 9 000,00 грн., - основний борг, 681,74 грн. - пеня, 210,00 грн. - 3% річних та 900,84 грн. - інфляційні втрати.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов'язані зі сплатою судового збору покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1 565,95 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Першотравенського міського житлово-комунального підприємства до Фізичної особи-підприємця Мєдвєдєва Миколи Івановича про стягнення 12 143,73 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Мєдвєдєва Миколи Івановича (52800, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Першотравенського міського житлово-комунального підприємства (52800, Дніпропетровська область, м. Першотравенськ, вул. Молодіжна, буд.12, ідентифікаційний код 32598423) заборгованість у розмірі 9 000 (дев'ять тисяч) грн. 00 коп., пеню у розмірі 681 (шістсот вісімдесят одна) грн. 74 коп., 3% річних у розмірі 210 (двісті десять) грн. 00 коп., інфляційні втрати у розмірі 900 (дев'ятсот) грн. 84 коп. та витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 1 565 грн. (одна тисяча п'ятсот шістдесят п'ять) грн. 95 коп., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 17.07.2018

Суддя Н.М. Євстигнеєва