ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2018 Справа № 917/598/18

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" (вул. Козака, буд. 2-а, м. Полтава, 36020)

до Товариства власників квартир "Замок" (вул. Небесної Сотні, буд. 86, м. Полтава, 36022)

про стягнення 2457,27 грн.

без виклику представників сторін

встановив:

До Господарського суду Полтавської області надійшов позов Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" до Товариства власників квартир "Замок" про стягнення 2457,27 грн., у тому числі – 1923,86 грн. - основного боргу за договором № 10-20/40Е/2017 від 12.01.2017 року на експлуатацію складових газорозподільної системи, 352,41 грн. - пені, 146,21 грн. - інфляційних, 34,79грн. - 3 % річних, а також 1762,00 грн. судових витрат.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач не здійснив оплати за отримані послуги, факт надання яких підтверджується актом приймання виконаних робіт № 40Е/10/17/ХХ від 02.10.2017р.

Одночасно, у позовній заяві позивачем подано клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

За ухвалою суду від 30.05.2018 року відкрито провадження у справі № 917/598/18, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Про відкриття провадження у справі позивач, відповідач повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення ухвал суду від 30.05.2018р. (а.с.17, 18).

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) сторони суду не надали.

За ухвалою господарського суду від 30.05.2018р. встановлено строки для подачі заяв по суті справи.

Зокрема було встановлено відповідачу строк у 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов.

Ухвала від 30.05.2018р. була вручена відповідачу 01.06.2018р., що підтверджується поштовим повідомленням. Отже, останнім днем подачі суду відзиву на позов є 16.06.2018р

Згідно ст.113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені,- встановлюються судом.

Згідно ч.8 ст.165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п"ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно ст.118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідач відзив на позов суду не надав. Строки для подання відзиву на позов закінчилися.

Інші заяви по суті справи до суду не надійшли.

Відповідно до частини п'ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

В зв"язку з перебуванням судді у відпустці, суд розпочав розгляд справи по суті 12.07.2018р. відповідно до ч.2 ст. 252 ГПК України.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" (позивачем) та Товариством власників квартир "Замок" (відповідачем) укладено договір на експлуатацію складових газорозподільної системи № 10-20/40Е/2017 від 12.01.2017 р. (далі-Договір).

Згідно п. 1 розділу 1 Договору замовник (відповідач) передає виконавцю (позивач) в експлуатацію складові газорозподільної системи, які безпосередньо підключені (приєднані) до газових мереж виконавця, який є оператором газорозподільної системи (оператором ГРМ), та використовуються для забезпечення розподілу природного газу споживачам (приєднаним) до складових газорозподільної системи замовника.

Відповідно до п.1 розділу 2 Договору вартість послуг (робіт) визначається сторонами відповідно до переліку послуг (робіт) з експлуатації об"єкта газопостачання, що надаються виконавцем замовнику, та становить 6381,78 грн., в тому числі, ПДВ 1063,63 грн.

Відповідно до п.2 розділу 2 Договору замовник сплачує виконавцю вартість послуг (робіт) з експлуатації об"єкта замовника, визначену в пункті 1 цього розділу, на поточний рахунок виконавця з урахуванням ПДВ.

Пунктом 4 розділу 2 Договору визначено, що фактичні обсяги наданих послуг (робіт) оформляються актом наданих послуг (робіт), який складається та подається виконавцем на розгляд замовника у двох примірниках. Замовник зобов»язується протягом 10 днів від дати передачі актів наданих послуг (робіт) підписати їх та повернути один примірник кожного акта виконавцю або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання такого акта.

Пунктом 5 розділу 2 Договору визначено, що остаточний розрахунок за послуги (роботи), а також за надання додаткових послуги (робіт) власнику, пов»язаних з експлуатацією об»єкта, здійснюється не пізніше 5 календарних днів після підписання акта наданих послуг (робіт) на підставі рахунка виконавця.

Пунктом 1 розділу 6 визначено, що Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2017 року. Якщо протягом 1 місяця до закінчення строку дії цього Договору жодна із сторін не заявляє про припинення його дії, цей Договір вважається укладеним на такий самий новий строк та на тих самих умовах.

Сторони доказів розірвання договору чи доказів припинення його дії не надали.

На виконання умов Договору ПАТ "Полтавагаз" протягом 2017 року виконало роботи на загальну суму 1923,86 грн., що підтверджується двостороннє підписаним актом приймання виконаних робіт № 40Е/10/17/ХХ від 02.10.2017р. у сумі 1923,86 грн.

Відповідач оплати робіт не провів.

Статтею 174 Господарського кодексу України передбачено, що господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В порушення умов Договору вартість виконаних робіт на суму 1923,86 грн. відповідачем не сплачена.

Відповідно до ч.1, ч. 3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказів в спростування викладеного відповідач суду не надав.

Таким чином позовні вимоги щодо стягнення 1923,86 грн. основного боргу є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов’язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За умовами п.2 розділу 5 Договору визначено за несвоєчасну оплату послуг замовник сплачує на користь виконавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалась пеня, за кожен день прострочення.

На підставі вказаного позивачем заявлено до стягнення 352,41 грн. пені за прострочення оплати товару за період 08.10.2017р. - 15.05.2018р. Проте при нарахуванні пені позивачем не враховано наступне.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов’язано його початок.

За ч. 5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Згідно з п. 5 розділу 2 Договору остаточний розрахунок здійснюються відповдіачем не пізніше п"яти календарних днів після підписання акта наданих послуг. Акт приймання виконаних робіт № 40Е/10/17/ХХ був підписаний сторонами 02.10.2017р. Закінчення п"ятиденного терміну припадає на 07.10.2017р. Проте 07.10.2017р. є суботою – вихідним днем, отже за правилами ч. 5 ст. 254 ЦК України останнім днем для оплати товару буде 09.10.2017р. (понеділок), а прострочення платежу починається з 10.10.2017р.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

З огляду на викладене, правомірним є нарахування пені за період 10.10.2017р. - 10.04.2018р. на суму 287,05 грн.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення 287,05 грн. пені є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

В іншій частині у позові в частині стягнення пені слід відмовити, оскільки вона була нарахована з порушенням вимог ст. 254 ЦК України та за межами строків, встановлених ч.6 ст.232 ГК України.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на несплату відповідачем боргу позивачем заявлено до стягнення 34,79 грн. - 3% річних за період 08.10.2017р. - 15.05.2018р. та 146,21 грн. - інфляційних за період 08.10.2017р. – 30.04.2018р.

Проте, при визначенні початку періоду нарахування 3% річних позивачем не враховано, що прострочення почалося 10.10.2017р.

З огляду на викладене, правомірними є вимоги про стягнення 34,47 грн. - 3% річних за період 10.10.2017р. - 15.05.2018р. Позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Суд зазначає, що індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

З огляду на викладене, інфляційні слід нараховувати за період 01.11.2017р. - 30.04.2018р., сума інфляційних за цей період становить 122,37 грн. Позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

В іншій частині вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних задоволенню не підлягають за їх безпідставністю.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у даній справі.

При подачі даного позову позивачем сплачено 1762,00 грн. судового збору за платіжним дорученням № 2371 від 23.05.2018р. (а.с.8). Факт надходження даного судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено випискою від 24.05.2018р. (а.с.19).

Суд встановив, що вказані судові витрати пов’язані з розглядом даної справи; їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору. Вказана сума судових витрат сплачена за мінімальною ставкою судового збору за подання позову. Даний спір виник з неправильних дій відповідача, який не сплатив заборгованість.

Відповідно до ч.1 та ч. 4 ст. 129 ГПК України вказані судові витрати повністю покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 252, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства власників квартир "Замок" (вул. Небесної Сотні, буд. 86, м. Полтава, 36022; ідентифікаційний код 32370996) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" (вул. Козака, буд. 2-а, м. Полтава, 36020; ідентифікаційний код 03351912) 1923грн. 86 коп. основного боргу, 287грн. 05 коп. - пені, 122грн. 37 коп. - інфляційних, 34грн. 47 коп. - 3% річних, 1762 грн. 00 коп. - відшкодування витрат на сплату судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині – у позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата складення повного судового рішення: 20.07.2018р.

Суддя Т. М. Безрук