ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"19" червня 2018 р. Справа № 911/4510/15

Господарський суду Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства Кредобанк про видачу дубліката виконавчого документа

за позовом Публічного акціонерного товариства Кредобанк

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 12 464,77 гривень

за участю представника позивача: ОСОБА_2 (довіреність №9832 від 15.12.2017)

встановив:

Рішенням господарського суду Київської області від 01.12.2015 у справі №911/4510/15 за позовом Публічного акціонерного товариства Кредобанк (далі позивач/стягувач/ПАТ «Кредобанк») до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач/боржник/ФОП ОСОБА_1В.) про стягнення 12464,77 гривень, позов задоволено частково, стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 10959,58 грн заборгованості по поверненню овердрафту, 843,45 грн заборгованості по сплаті процентів за користування овердрафтом; 599,92 грн пені за порушення строків повернення овердрафту; 52,74 грн пені за порушення строків сплати процентів за користування овердрафтом; 1217,11 грн судового збору.

18.12.2015 на примусове виконання рішення господарського суду Київської області від 01.12.2015 у справі №911/4510/15 видано наказ.

31.05.2018 через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про видачу дублікату виконавчого документу.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.06.2018, зокрема, прийнято до розгляду відповідну заяву та призначено розгляд заяви на 11.06.2018.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.06.2018, зокрема, відкладено розгляд заяви про видачу дубліката виконавчого документа відкладено на 19.06.2018.

У судовому засіданні 19.06.2018 представник позивача подану заяву підтримав, представник відповідача не зявився.

Розглянувши заяву ПАТ «Кредобанк» про видачу дубліката виконавчого документа в даній справі, суд дійшов висновку про її задоволення виходячи з нижченаведеного.

Відповідно до пп. 19.4 ч. 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання.

В обґрунтування заяви про видачу дубліката виконавчого документа позивачем зазначено, що 03.02.2016 ПАТ «Кредобанк» звертався із заявою про примусове виконання наказу господарського суду Київської області від 18.12.2015 у справі №911/4510/15 до Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, за результатами розгляду якої 05.02.2016 відкрито виконавче провадження №50082033. Надалі постановою Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 30.12.2016 повернено стягувачеві виконавчий документ, однак відповідна постанова про повернення виконавчого документа та виконавчий документ на адресу стягувача не надходили.

До того ж, стягувачем зазначено, що повторно наказ господарського суду Київської області від 18.12.2015 у справі №911/4510/15 до виконання не предявлявся.

В підтвердження зазначених обставин стягувачем надано витяг з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень та довідку Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області №10199 від 08.06.2018 згідно якої вбачається, що виконавчий документ втрачено в процесі пересилки.

Водночас, стягувач, обґрунтовуючи подану заяву, зазначив, що строк предявлення до виконання наказу господарського суду Київської області від 18.12.2015 у справі №911/4510/15 не сплинув, відповідно до приписів Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, виконавче провадження №50082033 було відкрито у період дії Закону України Про виконавче провадження №606-XIV від 21.04.1999.

Згідно положень ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, пред'явленням виконавчого документа до виконання.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Враховуючи викладене, а також предявлення позивачем 03.02.2016 до виконання наказу, виданого на виконання рішення господарського суду Київської області від 01.12.2015 у справі №911/4510/15, суд дійшов висновку про те, що строк для предявлення до виконання наказу господарського суду Київської області від 18.12.2015 у даній справі переривався з дати звернення стягувача до державного виконавця із заявою про примусове виконання відповідного наказу, а саме з 03.02.2016.

Постановою Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області 30.12.2016 з огляду на відсутність у боржника майна, повернуто наказ господарського суду Київської області від 18.12.2015 у справі №911/4510/15.

Отже, строк предявлення до виконання наказу господарського суду Київської області від 18.12.2015 у справі №911/4510/15 закінчується зі спливом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили без зарахування до нового строку часу до пред'явлення стягувачем наказу до виконання (46 днів), тобто 14.11.2017.

Водночас, відповідно до п. 5 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016, що набрав чинності 05.10.2016, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Так, згідно приписів ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки предявлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, у разі предявлення виконавчого документа до виконання.

Системний аналіз чинного законодавства свідчить, що Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ не відновлює дію наказів господарських судів, строк пред'явлення яких до виконання сплив до набрання ним чинності. Отже, положення пункту 5 розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ не розповсюджують свою дію на виконавчі документи, строк виконання за якими сплив на час набрання чинності зазначеним законодавчим актом.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.05. 2018 у справі № 5016/149/2011(17/6).

З огляду вищенаведеного, суд дійшов висновку, що під час розгляду поданої заяви підлягають застосуванню законодавчі приписи Закону України Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016, оскільки станом на момент набрання чинності відповідним законом (05.10.2016) строк для предявлення наказу господарського суду Київської області від 18.12.2015 у справі №911/4510/15 не закінчився, відтак строк предявлення до виконання зазначено наказу закінчується після спливу трьох років після набрання судовим рішенням законної сили без зарахування до нового строку часу до пред'явлення стягувачем наказу до виконання (46 днів), тобто 14.11.2019.

Враховуючи зазначене, оскільки строк предявлення наказу господарського суду Київської області від 18.12.2015 у справі №911/4510/15 до виконання не закінчився, у той час як заяву подано ПАТ «Кредобанк» 31.05.2018, про що свідчить відмітка канцелярії суду на відповідній заяві, суд дійшов висновку, тобто до закінчення процесуального строку для предявлення наказу до виконання.

Згідно до пп. 19.4 ч. 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, а видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, до заяви про видачу дубліката виконавчого документа стягувачем додано платіжне доручення №25466516 від 11.05.2018 з призначенням платежу: «судовий збір за заявою ПАТ «Кредобанк» про видачу дубліката судового наказу ФОТ ОСОБА_1В.», що підтверджується надійшла довідкою Головного управління державної казначейської служби України у Київській області №05-04/759-3381 від 13.06.2018.

З огляду зазначеного, оскільки Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» звернулось до суду із заявою про видачу дубліката наказу господарського суду Київської області від 18.12.2015 у справі №911/4510/15 в межах строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання, а також враховуючи сплату судового збору за видачу дубліката виконавчого документа, суд дійшов висновку про задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа.

Керуючись ст. 234, пп. 19.4 ч. 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу, суд

постановив:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» про видачу дубліката виконавчого документа задовольнити.

2. Видати дублікат наказу господарського суду Київської області від 18.12.2015 у справі №911/4510/15.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення у відповідності до ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку у відповідності до пп. 19.4 ч. 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повна ухвала складена та підписана 06.07.2018.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції відповідно до ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, відповідно до підпункту 17.5) підпункту 17) пункту 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.А. Ярема