ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.07.2018

Справа № 910/6421/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, обл. Дніпропетровська, м. Жовті води, вул. Горького, 2; ідентифікаційний код 14309787)

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код 24584661)

про стягнення 4 135, 21 грн.

без повідомлення (виклику) представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 4 135, 21 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що відповідач прострочив виконання зобов’язання за договором від 13.03.2017 № 190/06/06 ЕПП по замовленню від 28.04.2017 № 02-09/1050 перед позивачем, у зв’язку з чим позивачем були нараховані штрафні санкції у розмірі 4 135, 21 грн., що і стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2018 відкрито провадження у справі 910/6421/18, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що відповідач повідомлявся про відкриття провадження у справі № 910/6421/18 належним чином та про те, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У встановлений ухвалою суду від 24.05.2018 про відкриття провадження у справі 910/6421/18 строк, відзиву на позов до суду не надходило.

Так, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до ч. 5, 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Розглянувши подані до суду матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

13.03.2017 між Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі – замовник) та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" (далі – виконавець) був укладений договір надання послуг № 190/06/06ЕПП, за умовами якого виконавець зобов’язується надати в порядку та на умовах даного договору: послуги зі встановлення машин та обладнання спеціального призначення код 5154 (технічне обслуговування, налагодження технологічних параметрів, програмного забезпечення геофізичної апаратури "Охра", РКС на Новокостянтиніській шахті ДП "Схід ГЗК"), а замовник прийняти і оплатити такі послуги.

Згідно п. 1.3., 1.4. договору послуги надаються з використанням запасних частин та комплектуючих виконавця. Перелік використаних запасних частин та комплектуючих та їх вартість зазначаються обов’язково в акті здачі-приймання наданих послуг, який складається на підприємстві виконавця та підписується працівниками шахти замовника. Обсяги закупівлі можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що орієнтовна сума (ціна) договору визначається відповідно до протоколу узгодження договірної ціни (додаток № 1, який є невід’ємною частиною договору) на не повинна перевищувати 360 000 грн., у тому числі податок на додану вартість 20 % - 60 000 грн.

Відповідно до п. 4.3. підставою для оплати наданих послуг є акти здачі-приймання наданих послуг, підписані з двох сторін та рахунки додані до них. Замовник здійснює оплату наданих послуг протягом 200 банківських днів від дати підписання актів здачі-приймання наданих послуг.

Згідно з п. 5.1. договору виконавець приступає до надання послуг протягом 3-х днів з дня отримання від замовника замовлення на надання послуг, при наявності всіх комплектуючих матеріалів. Термін надання послуг по одному замовленню не повинен перевищувати 12-ти робочих днів з моменту отримання замовлення. Місце надання послуг – с. Олексіївка, Кіровоградська область, Новокостянтиніська шахта ДП "Схід ГЗК" (п. 5.2. договору).

Умовами п. 6.3. договору визначений обов'язок виконавця надавати послуги належним чином. При завершенні кожного технічного обслуговування та наладки обладнання на об'єкті замовника, виконавець і замовник підписують акт здачі-приймання наданих послуг, який є підставою для проведення розрахунків між сторонами (п. 7.1. договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами й діє до 31.12.2017, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п. 11.1).

До договору надання послуг сторони також уклали протокол узгодження договірної ціни, кошторис вартості однієї години роботи сервісного інженера, розрахунок витрат за статтями кошториса (витрати на службові відрядження), а також погодили прейскурант на запчастини та комплектуючі.

Крім того, договір № 669/06/38ЕПП від 24.07.2017, що був укладений між сторонами є аналогічний договору № 190/06/06ЕПП від 13.03.2017.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги вказує про те, що відповідачем було порушено строки виконання зобов’язань обумовлених договором.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Проаналізувавши зміст укладених між сторонами договорів № 190/06/06ЕПП від 13.03.2017 та № 669/06/38ЕПП від 24.07.2017, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою вони є договорами про надання послуг.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Так, частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України закріплено порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із замовленням від 28.04.2017 за вих. № 02-09/1050 щодо проведення ремонтних робіт геофізичного обладнання.

Вказане замовлення відповідач отримав 28.04.2017 за № 325а, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції, відтак, згідно з умовами договору (п. 5.1.) кінцевий строк його виконання не може бути більше 12-ти робочих днів з моменту отримання замовлення відповідачем,

Тобто, кінцевим строком надання послуг відповідачем, як про це вказує позивач у своєму позові є 22.05.2017.

Проте, в обумовлений умовами договору строк, послуги відповідачем не були надані.

Також, позивач стверджує, що листів з повідомленням неможливості вчасно надати послуги від відповідача не надходило.

В той час, як вказує позивач від відповідача надійшов лист від 10.05.2017 за вих. № 02-02/733а в якому було повідомлено, що у зв’язку з підвищенням заробітної плати з 01.05.2017 збільшується вартість виклику одного сервісного інженера та вартість однієї години роботи сервісного інженера.

Відтак, у зв’язку із збільшенням суми кошторису та на виконання ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", сторони дійшли згоди розірвати договір № 190/06/06ЕПП від 13.03.2017 про що між сторонами було підписано додаткову угоду № 1 від 29.06.2017 про розірвання договору № 190/06/06ЕПП від 13.03.2017.

При цьому, як вбачає з матеріалів справи на момент розірвання договору послуги по направленому замовленню від 28.04.2017 за вих. № 02-09/1050 на виконання умов договору № 190/06/06ЕПП від 13.03.2017, відповідачем не були виконані.

Як зазначає позивач та встановлено судом, вартість послуг відповідно замовлення від 28.04.2017 № 02-09/1050 (до договору від 13.03.2017 № 190/06/06ЕПП) становить 38 289, 06 грн., що відображено у акті здачі-приймання виконаних послуг від 27.09.2017 № 669/06/38 ЕПП-1.

Як про це вказувалось вище, договір від 24.07.2017 № 669/06/38ЕПП який був укладений між позивачем та відповідачем є аналогічний договору від 13.03.2017 № 190/06/06 ЕПП.

Відповідно п. 1.2 договору від 24.07.2017 № 669/06/38, відповідач зобов'язується надати в порядку та на умовах даного договору: послуги зі встановлення машин та обладнання спеціального призначення код 5154 (технічне обслуговування, налагодження технологічних параметрів, програмного забезпечення геофізичної апаратури "Охра", РКС на Новокостянтинівська шахті ДП "СхідГЗК" відповідно до письмових замовлень.

Судом встановлено, що на виконання замовлення від 28.04.2017 № 02-09/1050, яке було направлено відповідачу на виконання умов договору від 13.03.2017 № 190/06/06 ЕПП, був складений акт здачі-приймання виконаних послуг від 27.09.2017 № 669/06/38 ЕПП-1 (у зв'язку з тим, що відповідачем не були надані послуги на момент дії договору від 13.03.2017 № 190/06/06ЕПП, надані послуги були відображені в акт здачі-приймання виконаних послуг від 27.09.2017 № 669/06/38 ЕПП-1 до договору від 24.07.2017 № 669/06/38 ЕПП), відповідно до якого були виконані роботи з ремонтування та технічного обслуговування машин і устаткування спеціальної призначеності (лот № 3 "Технічне обслуговування, наладка технологічних параметрів, програмного забезпечення геофізичного обладнання (апаратури "Охра") та РКС на Новокостянтинівській шахті ДП "СхідГЗК".

Вартість виконаних робіт складає 38 289, 06 грн.

Отже, як свідчать матеріали справи, окремого замовлення по договору № 669/06/38ЕПП від 24.07.2017 позивачем до відповідача не направлялось.

Фактично замовлення від 28.04.2017 № 02-09/1050 з надання послуг було виконане відповідачем вже у межах іншого договору, а саме, № 669/06/38ЕПП від 24.07.2017, що підтверджується актом здачі-приймання виконаних послуг від 27.09.2017 № 669/06/38 ЕПП-1, вартість виконаних робіт складає 38 289, 06 грн.

За приписами ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 цієї статті).

Як вже встановлено судом, сторони погодили, що строк надання відповідачем послуг за договором, що розглядається не повинен перевищувати 12-ти робочих днів з моменту отримання замовлення від позивача, тобто кінцевим строком виконання замовлення позивача від 28.04.2017 № 02-09/1050 за договором № 190/06/06 ЕПП від 13.03.2017 був 22.05.2017, окремого замовлення по договору № 669/06/38ЕПП від 24.07.2017 позивачем до відповідача не направлялось.

Таким чином, прострочення виконання зобов'язання відповідача, як визначено позивачем становить з 23.05.2017 по 29.06.2017.

Слід зауважити, що відсутність усіх комплектуючих матеріалів не є умовою виконання зобов'язання належним чином, не змінює (не продовжує) кінцевого строку надання послуг за замовленням, визначеного у 12 робочих днів з моменту отримання замовлення, та не звільняє виконавця від передбаченої договором та законом відповідальності.

Згідно з п. 8.1. договору в разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену виключно договором.

Відповідно до п. 8.2. договору за кожний день прострочення виконання зобов'язань винна сторона повинна сплатити штрафні санкції у розмірі, встановлену ст. 231 ГК України, від обсягів невиконання зобов'язань.

Так, згідно ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України за порушення строків виконання зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки або порушення зобов'язання пов'язане з виконанням державного контракту, стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

На підставі наведених правових норм, зважаючи на те, що сторонами договору є суб'єкти господарювання, що належать до державного сектора економіки, та відповідачем допущено порушення негрошового зобов’язання, суд дійшов висновку, що у позивача в силу п. 8.2. та ч. 2 ст. 231 ГК України договору виникло право вимагати від відповідача сплати неустойки, а саме – пені та штрафу за прострочення термінів надання послуг.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені та штрафу, суд вважає його обґрунтованим та таким, що відповідає положенням договору та приписам законодавства про порядок нарахування, у зв'язку з чим вимога про стягнення з відповідача пені у розмірі 1 454, 98 грн. та 7 % штрафу в розмірі 2 680, 23 грн. за період з 23.05.2017 по 29.06.2017. підлягають задоволенню у повному обсязі, тобто в сумах, заявлених позивачем.

При цьому суд зазначає, що застосування іншого виду неустойки – штрафу до негрошового зобов'язання є самостійним заходом відповідальності, і таким, що застосовується поряд з пенею. У останньому випадку не йдеться про притягнення до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення двічі, тому що відповідальність настає лише один раз – у вигляді сплати неустойки, яка включає у себе і пеню, і штраф як лише форми її сплати.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов’язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, будинок 3, ідентифікацій код 24584661) на користь Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, обл. Дніпропетровська, м. Жовті води, вул. Горького, буд. 2, ідентифікаційний код 14309787) пені в розмірі 1 454 (одна тисяча чотириста п’ятдесят чотири) грн. 98 коп., 7 % штрафу в розмірі 2 680 (дві тисячі шістсот вісімдесят) грн. 23 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 23.07.2018

Суддя                                          Д.О. Баранов