ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/11436/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.,

за участі секретаря судового засідання Корпусенка А.О.

за участю представників:

Гаражно-будівельного кооперативу "Авіатор" - Храплюка С.М. - голова правління, Христенка О.О., який діє на підставі довіреності від 04.04.2017, Новохатнього О.А., який діє на підставі довіреності від 02.04.2017,

Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксепт-Транс" - Хіміча Б.С., який діє на підставі довіреності від 01.01.2017,

Розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Колошина В.П. - Колошиної О.В. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №6204/10), яка діє на підставі довіреності від 13.09.2016

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги арбітражного керуючого Колошина В.П. та Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксепт-Транс"

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2017

(колегія суддів: Агрикова О.В. - головуючий, Жук Г.А., Мальченко А.О.)

у справі

за заявою Гаражно - будівельного кооперативу "Авіатор"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксепт - Транс"

про визнання правочину недійсним

в межах справи № 910/11436/16

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксепт - Транс"

до Гаражно - будівельного кооперативу "Авіатор"

про банкрутство, -

ВСТАНОВИВ:

1. 17.06.2016 ТОВ "Аксепт-Транс" подало до господарського суду міста Києва заяву про порушення справи про банкрутство ГБК "Авіатор".

2. Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.10.2016 порушено провадження у справі №910/11436/16 про банкрутство ГБК "Авіатор", розпорядником майна призначено Колошина В.П.

3. 04.04.2017 ГБК "Авіатор" подано до господарського суду міста Києва позовну заяву до ТОВ "Аксепт-Транс" про визнання правочину недійсним в межах справи №910/11436/16 про банкрутство ГБК «Авіатор».

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій за наслідками розгляду заяви про визнання правочину недійсним в межах справи про банкрутство

4. Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.04.2017 у справі №910/11436/16 відмовлено ГБК "Авіатор" у прийнятті позовної заяви до ТОВ "Аксепт-Транс" про визнання правочину недійсним в межах справи №910/11436/16.

5. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2017 у справі № 910/11436/16 ухвалу господарського суду міста Києва від 06.04.2017 у справі №910/11436/16 скасовано; позовну заяву Гаражно-будівельного кооперативу «Авіатор» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аксепт-Транс» про визнання правочину недійсним передано на розгляд господарського суду міста Києва для розгляду по суті в межах справи №910/11436/16 про банкрутство Гаражно-будівельного кооперативу «Авіатор».

6. Вказана постанова суду апеляційної інстанції обґрунтована наступним:

6.1. В оскаржуваній постанові зроблено висновок, що справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України, розглядаються господарським судом, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство зазначеного боржника.

6.2. Також в постанові суду апеляційної інстанції зазначено, що колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену в постановах від 13.04.2016 у справі №908/4804/14 та від 16.11.2016 у справі № 908/560/16.

6.3. З огляду на правову позицію Верховного Суду України, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла до висновку про те, що позовну заяву ГБК "Авіатор" до ТОВ "Аксепт-Транс" про визнання правочину недійсним слід розглядати в межах справи №910/11436/16 про банкрутство ГБК "Авіатор".

7. Постанова Київського апеляційного господарського суду мотивована положеннями статей 12, 16, 62 ГПК України (редакція яка була чинна до 15.12.2017 року).

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

8. До Верховного Суду через Київський апеляційний господарський суд від ТОВ "Аксепт-Транс" (далі в тексті - Скаржник 1) надійшла касаційна скарга у якій Скаржник 1 просить суд постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2017 скасувати, а ухвалу господарського суду міста Києва від 06.04.2017 у справі № 910/11436/16 залишити в силі.

9. В обґрунтування підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції та залишення ухвали суду першої інстанції в силі, Скаржник 1 в своїй касаційній скарзі наводить наступні доводи:

9.1. В порушення положень ч. 1 ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", позовна заява була подана Боржником, а Відповідачем виступає ініціюючий кредитор - ТОВ "Аксепт-Транс".

10. Також до Верховного Суду через Київський апеляційний господарський суд від розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Колошина В.П. (далі в тексті - Скаржник 2) надійшла касаційна скарга у якій Скаржник 2 просить суд скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2017 та припинити провадження у справі в частині розгляду позовної заяви ГБК "Авіатор" до ТОВ "Аксепт-Транс" про визнання недійсною угоди про реструктуризацію від 15.02.2012.

11. В обґрунтування підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції та прийняття рішення про припинення провадження у справі в частині розгляду позовної заяви Скаржник 2 у своїй касаційній скарзі наводить наступні доводи:

11.1. Судом апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові порушено ч. 1 ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оскільки право на оскарження боржником правочину в межах справи про банкрутство не передбачено положеннями зазначеної статті.

11.2. Оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції суперечить принципу остаточності судових рішень.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

12. До Верховного Суду відзиви на касаційні скарги ТОВ "Аксепт-Транс" та розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Колошина В.П. не надходили.

Позиція Верховного Суду

13. Ухвалою Верховного Суду від 01.02.2018 прийнято до провадження Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду та відкрито касаційне провадження у справі № 910/11436/16 за касаційними скаргами арбітражного керуючого Колошина В.П. та Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксепт-Транс" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2017. Призначено до розгляду касаційні скарги арбітражного керуючого Колошина В.П. та Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксепт-Транс" на 28 березня 2018 року.

13.1. У зв'язку з неодноразовим поданням представником Гаражно - будівельного кооперативу "Авіатор" Новохатнім О.А. заяв про недовіру і відвід колегії суддів ВС КГС у складі суддів: Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г. від розгляду матеріалів справи № 910/11436/16 розгляд справи зупинявся та поновлювався.

13.2. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2018, у зв'язку з перебуванням судді Касаційного господарського суду Білоуса В.В. у відпустці, для розгляду справи № 910/11436/16 визначено колегію суддів у складі: Жуков С.В. - головуючий, Ткаченко Н.Г., Погребняк В.Я.

13.3. Ухвалою Верховного Суду від 07.06.2018 колегією суддів Касаційного господарського суду у складі: Жуков С.В. - головуючий, Ткаченко Н.Г., Погребняк В.Я. прийнято справу № 910/11436/16 до провадження.

13.4. 07.06.2018 до початку розгляду справи по суті суддею Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Погребняком В.Я. подано заяву про самовідвід у розгляді справи №910/11436/16 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

13.5. Ухвалою Верховного Суду від 07.06.2018 у справі №910/11436/16 заяву судді Погребняка В.Я. від 07.06.2018 про самовідвід у розгляді справи № 910/11436/16 задоволено.

13.6. У зв'язку з ухвалою про задоволення заяви про самовідвід судді Погребняка В.Я., автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/11436/16 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Жуков С.В., суддя - Ткаченко Н.Г., суддя - Білоус В.В., відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2018.

13.7. Ухвалою Верховного Суду від 12.06.2018 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Жуков С.В., суддя - Ткаченко Н.Г., суддя - Білоус В.В. прийнято справу №910/11436/16 господарського суду міста Києва за касаційними скаргами арбітражного керуючого Колошина В.П. та Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксепт-Транс" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2017 до провадження; призначено до розгляду касаційні скарги арбітражного керуючого Колошина В.П. та Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксепт-Транс" на 12 липня 2018 року у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду.

14. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши наведені у касаційних скаргах доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Верховного Суду вважає, що касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксепт-Транс" та арбітражного керуючого Колошина В.П. потрібно частково задовольнити, а справу в частині розгляду заяви Гаражно - будівельного кооперативу "Авіатор" про визнання правочину недійсним направити на новий апеляційний розгляд виходячи з наступного.

15. Відповідно ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

16. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

17. Щодо доводів касаційних скарг Скаржника 1 та Скаржника 2 щодо того, що в порушення положень ч. 1 ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", позовна заява була подана Боржником, а Відповідачем виступає ініціюючий кредитор - ТОВ "Аксепт-Транс", колегія суддів зазначає наступне.

18. Відповідно положень ч. 1 ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора.

19. Разом з тим, згідно приписів ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

20. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України (редакція, яка була чинна станом на дату прийняття оскаржуваних рішень), господарським судам підвідомчі: справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

21. Відповідно положень ч. 9 ст. 16 Господарського процесуального кодексу України (редакція, яка була чинна станом на дату прийняття оскаржуваних рішень), справи у майнових спорах, передбачених пунктом 7 частини першої статті 12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

22. З огляду на сферу регулювання Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" загалом і за змістом зазначеної раніше норми статті 20, вона є спеціальною по відношенню до загальних, установлених Цивільним кодексом України підстав для визнання правочинів недійсними, тобто ця норма передбачає додаткові, специфічні підстави для визнання правочинів недійсними, які характерні виключно для правовідносин, що виникають між боржником і кредитором у процесі відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом.

23. Згідно з частиною другою статті 4 Цивільного кодексу України, основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Відповідно до положень частини третьої статті 104 Цивільного кодексу України порядок припинення юридичної особи в процесі відновлення її платоспроможності або банкрутства встановлюється законом.

24. Таким чином і з огляду на положення статей 4, 104, 110- 112 Цивільного кодексу України, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є частиною цивільного законодавства, що не виключає можливості застосування до правовідносин, які регулює цей спеціальний Закон, також норм Цивільного кодексу України зокрема щодо загальних підстав для визнання недійсними правочинів за участі боржника.

25. Так, визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів за статтею 16 Цивільного кодексу України і загальні вимоги щодо недійсності правочину встановлені статтею 215 Цивільного кодексу України.

26. Отже, Цивільний кодекс України імперативно не визнає оспорюваний правочин недійсним, а лише допускає можливість визнання його таким у судовому порядку, при цьому, визнання такого правочину недійсним відбувається судом, по-перше, за вимогою однієї із сторін або іншої заінтересованої особи, а по-друге, якщо в результаті судового розгляду такого звернення буде доведено наявність визначених законодавством підстав недійсності правочину.

27. Зважаючи на зазначене, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником розглядаються господарським судом, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство зазначеного боржника.

28. За таких обставин, колегія вважає необґрунтованим, та таким, що спростовується положеннями ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та приписами ст. ст. 12, 16 ГПК України (редакція, яка була чинна до 15.12.2017), довід касаційних скарг Скаржника 1 та Скаржника 2 про те, що в порушення положень ч. 1 ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", позовна заява була подана Боржником, а Відповідачем виступає ініціюючий кредитор - ТОВ "Аксепт-Транс".

29. Щодо доводу касаційної скарги розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Колошина В.П. про те, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції суперечить принципу остаточності судових рішень, колегія суддів зазначає наступне.

30. Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (рішення у справах "Пономарьов проти України", "Рябих проти Російської Федерації", "Нєлюбін проти Російської Федерації") одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Принцип правової визначеності вимагає, серед іншого, щоб якщо суди ухвалили остаточне рішення в питанні, то їх рішення не піддавалося би сумніву. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

31. Згідно положень ст. 62 ГПК України (редакція яка була чинна до 15.12.2017), суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви якщо провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір є справа зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав або є рішення цих органів з такого спору.

32. Довід касаційної скарги Скаржника 2 про те, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції суперечить принципу остаточності судових рішень обґрунтований тим, що у справі № 910/6987/13 рішенням господарського суду було стягнуто з боржника заборгованість, зокрема за угодою про реструктуризацію. Також у справі № 910/10915/14 за позовом ГБК "Авіатор" до ТОВ "Аксепт-Транс" про визнання угоди про реструктуризацію заборгованості від 15.02.2012 недійсною, рішенням господарського суду міста Києва від 21.05.2015 у задоволенні позову було відмовлено. Заяву ГБК "Авіатор" про перегляд за нововиявленими обставинами - не прийнято до розгляду ухвалою господарського суду від 24.08.2016, яку залишено без змін постановою Вищого господарського суду від 20.12.2016.

33. Відповідно до ч. 1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України (редакція, яка була чинна станом на 22.06.2017), у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

34. До відзиву ТОВ "Аксепт-Транс" на апеляційну скаргу було додано докази, на підставі яких здійснювалося заперечення на апеляційну скаргу з посиланням на те, що розгляд заяви про визнання недійсним правочину, яка подана в межах справи про банкрутство буде суперечити принципу остаточності судових рішень.

35. Колегія суддів зазначає, що суд апеляційної інстанції в порушення положень ч. 1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України (редакція, яка була чинна станом на 22.06.2017), не надав оцінку доказам, які подані було подано ТОВ "Аксепт-Транс", не вирішив питання про їх прийняття чи відхилення, а також судом не було розглянуто доводи, які наведені у відзиві про те, що розгляд заяви про визнання недійсним правочину, яка подана в межах справи про банкрутство буде суперечити принципу остаточності судових рішень.

36. Відповідно до приписів ст. 129 Конституції України, серед основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

37. Підпунктом 4 п. 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017 передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у господарських справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного господарського суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

38. Відповідно ч. ч. 3, 4 ст. 310 Господарського процесуального кодексу України, підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

39. Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції, при розгляді справи № 910/11436/16 в частині заяви боржника про визнання недійсним правочину, було допущено порушення положень ч. 1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України (редакція, яка була чинна станом на 22.06.2017), щодо повторного розгляду справи на підставі наявних та додатково поданих доказів, колегія суддів на підставі положень частин 3, 4 ст. 310 Господарського процесуального кодексу України, дійшла до висновку про необхідність скасування постанови Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2017 у справі № 910/11436/16 та направлення вказаної справи в частині розгляду заяви Гаражно-будівельного кооперативу "Авіатор" про визнання правочину недійсним на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

40. Під час нового розгляду справи, суду апеляційної інстанції слід взяти до уваги викладене, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного та об'єктивного встановлення обставин справи, разом з дотриманням прав та обов'язків сторін.

41. За таких обставин, касаційні скарги арбітражного керуючого Колошина В.П. та Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксепт-Транс" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2017 у справі № 910/11436/16 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 240, 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційні скарги арбітражного керуючого Колошина В.П. та Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксепт-Транс" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2017 у справі № 910/11436/16 задовольнити частково

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2017 у справі № 910/11436/16 скасувати.

3. Справу № 910/11436/16 в частині розгляду заяви Гаражно - будівельного кооперативу "Авіатор" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксепт - Транс" про визнання правочину недійсним направити на новий розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.В. Білоус

Н.Г. Ткаченко