ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"05" липня 2018 р. м. Ужгород Справа № 907/839/13

Суддя господарського суду Закарпатської області Ушак І.Г.,

розглянувши подання заступника начальника відділу Хустського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (далі орган ДВС) про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку у даній справі

за позовом публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк", м. Київ (далі - банк)

до товариства з обмеженою відповідальністю "Агровиробниче підприємства "Ділоліс", с. Іза Закарпатської області (далі - товариство)

про стягнення 1778517,55 грн.,

за участю державного виконавця Бенца В.В.,

В С Т А Н О В И В:

10.05.2018р. на адресу господарського суду Закарпатської області надійшло подання органу ДВС про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку шляхом звернення стягнення на земельну ділянку площею 0,1502 га згідно державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ № 182076, який зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 27317 від 1.07.98 з метою виконання рішення суду у даній справі.

Ухвалою суду від 21.05.18 зазначене подання органу ДВС залишено без руху, оскільки докази, зазначені в додатку до подання, були подані в копіях, які не завірені жодним чином та встановлено державному виконавцю строк для усунення зазначених недоліків позовної заяви, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення даної ухвали.

На виконання ухвали суду заявником усунуто недоліки та в додатку до супровідного листа від 30.05.18 надано суду належним чином завірені копії доказів, долучених до подання.

За приписами ст. 336 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України) суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Розгляд подання державного виконавця призначений на 08.06.2018р. не відбувся через неявку до суду державного виконавця та відкладений за його письмовим клопотанням надісланим на адресу суду (вих. № 13.11-30/0553 від 8.06.18).

Державний виконавець наполягає на розгляді заяви та її задоволенні, водночас інформував суд про відсутність оригіналу державного акту, не зміг пояснити невідповідності даних земельної ділянки, зазначених в державному акті, даних згідно плану зовнішніх меж земельної ділянки у цьому ж акті та розділу щодо кількісної характеристика переданих земель; змін у межах і розмірах земельної ділянки, мету та призначення земельної ділянки, що на ній розташовано в даний час.

Суд, розглянувши матеріали подання, заслухавши пояснення державного виконавця Бенци В.В., керуючись законом, дійшов висновку про відмову у задоволенні подання державного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

При цьому суд виходив з наступного.

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 11.11.2013р. у даній справі (суддя Івашкович І.В.) позов задоволено частково, присуджено до стягнення з товариства на користь банку суму 150000 дол. США (еквівалент 1198 950 грн.) боргу по кредиту, 57342,17 дол. США (еквівалент 458 335,96 грн.) боргу по відсотках за користування кредитом, 6561,53 грн. пені за прострочку сплати кредиту та 33313,28 грн. у відшкодування витрат по оплаті судового збору.

На примусове виконання рішення господарським судом Закарпатської області 02.12.2013р. видано відповідний наказ, який перебуває на виконанні в органі ДВС.

12.08.2015 року державним виконавцем Калинич М.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано строк для самостійного виконання рішення суду. У строк встановлений для самостійного виконання рішення суду боржником не виконано, 23.02.2017 зазначений державний виконавець звільнений з посади.

На запит державного виконавця Бенци В.В. Ізянська сільська рада повідомила, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія РЗ № 182076, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 27317 від 01.07.1998р. у власності товариства перебуває земельна ділянка площею 0,15 га.

Державний виконавець з огляду на те, що боржником товариством - не зареєстровано право власності на зазначену земельну ділянку площею 0,1502 га, що унеможливлює звернути стягнення на неї на виконання рішення суду у даній справі, звернувся до суду з даною заявою про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку шляхом звернення стягнення на земельну ділянку площею 0,1502 га згідно державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ № 182076.

За приписами ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації; про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову; стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах; у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення; стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця; у разі, якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно до ч. 10 ст. 336 ГПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до статті 338 ГПК України, процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Згідно ст. 74 ГПК України кожна сторона, учасник справи повинні довести ті обставини, на які вони посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За приписами ст.ст. 76-79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування; предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення; обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування; достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи; достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

З огляду на фактичні обставини справи та наведені приписи процесуального закону, суд вважає недоведеним належними доказами факт наявності права власності товариства на земельну ділянку площею 0,1502 га, що значиться у Державному акті, що унеможливлює звернення стягнення на таке нерухоме майно як майно боржника.

При цьому оригінал зазначеного акту не подано суду, завірення державним виконавцем копії цього акту наданого суду за відсутності оригіналу суд сприймає критично.

До того ж, за даними копії державного акту такий був виданий товариству на підставі ухвали господарського суду Закарпатської області від 4.11.03 у справі № 1/319(6/136) щодо земельної ділянки площею 0,4502 га для обслуговування приміщень, однак, за даними плану зовнішніх меж земельної ділянки у цьому ж акті це є окремі дві земельні ділянки площею відповідно 0,4498 та 0,1502 га, що в сумі становить 0,6 га; у розділі, що відображає кількісні характеристики земель, переданих у приватну власність зазначено про дві земельні ділянки загальною площею 0,7502 га (0,1502 га та 0,60 га) зайнятих під будівлями, лісами та іншими угіддями; у розділі, що відображає зміни у межах і розмірах земельної ділянки, міститься запис щодо номеру на плані 4 площею 0,4498 «клопотання правління СТОВ «Колос» Ухвала господарського суду Закарпатської області від 4.11.2003р. справа № 1/319 (6/136) начальник відділу Хустського районного відділу земельних ресурсів ОСОБА_1».

З наведених суперечливих даних, що значаться у копії державного акту, за відсутності правовстановлюючих документів, не вбачається можливим дійти висновку про те, що боржник у даній справі товариство з обмеженою відповідальністю "Агровиробниче підприємства "Ділоліс", с. Іза Закарпатської області - є власником земельної ділянки площею 0,1502 га, на яку можна звернути стягнення в порядку ст. 336 ГПК України..

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 74, 76-79, 234, 336, 338 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця - заступника начальника відділу Хустського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області - про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку у даній справі за позовом публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк", м. Київ до товариства з обмеженою відповідальністю "Агровиробниче підприємства "Ділоліс", с. Іза Закарпатської області про стягнення 1778517,55 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 23.07.18 - та може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом строку, передбаченого ст. 256 ГПК України.

Суддя Ушак І.Г.