РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.07.2018Справа № 910/5034/18

За позовом Державної екологічної інспекції у м. Києві (м. Київ)

До Приватного акціонерного товариства «Фанери та плити» (м. Київ)

Про стягнення 17030,75 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державна екологічна інспекція у м. Києві (далі - позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Фанери та плити" (далі - відповідач) про стягнення збитків в розмірі 17030,75 грн., завданих внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в ході перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства відповідачем, державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції України та Державної екологічної інспекції у місті Києві за результатами вимірювань виявлено перевищення нормативів по азоту оксидів (у перерахунку на діоксин азоту), що є порушенням ст. 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", умови п. 2.3 Дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № -004 та спричинило державі шкоду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.05.18. встановлено малозначність даної справи в розумінні ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, враховано характер спірних правовідносин та предмет доказування, з огляду на що суд дійшов висновку, що справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на підставі ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України та постановив розгляд справи № 910/5034/18 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

29.05.18. від відповідача надійшло клопотання "про перехід від процедури спрощеного до загального провадження та продовження відповідачу строку на подання відзиву на позовну заяву", в якому Приватне акціонерне товариство "Фанери та плити" просить суд продовжити строк для подачі відповідачем відзиву на позовну заяву до тридцяти днів з дати отримання ухвали про відкриття провадження в даній справі.

Клопотання обґрунтовано тим, що адвокат відповідача перебуває у відпустці з 26.05.18. по 01.06.18.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.18. встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.05.18. встановлено відповідачу строк у п'ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України; у відповідності до рекомендованого повідомлення № 546 про вручення Приватному акціонерному товариству "Фанери та плити" ухвали Господарського суду міста Києва від 10.05.18., її відповідачем було отримано 14.05.18., отже, строк для подачі відзиву становив до 29.05.18. включно. Суд врахував, що позивач в даній справі повинен мати достатній строк для подання заперечень на відзив, а відповідач заперечень на відповідь на відзив, при цьому, розгляд справи № 910/5034/18 по суті починається з 11.06.18. (оскільки 09.06.18. це субота (вихідний день)), при цьому з 14.05.18. до 29.05.18. відповідач мав повних дев'ять робочих днів для написання відзиву. З огляду на викладене вище, врахувавши, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави, суд продовжив Приватному акціонерному товариству "Фанери та плити" процесуальний строк для подачі письмового відзиву на позовну заяву до 04.06.18. включно.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.18. відмовлено в задоволенні клопотання про розгляд справи № 910/5034/18 в порядку загального позовного провадження.

Відповідачем у встановлений судом строк письмового відзиву на позов не подано, доказів на обґрунтування своєї правової позиції у справі не надано.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

При цьому судом враховано, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. 2 ст. 252 ГПК України).

Положеннями ст. 248 ГПК України унормовано, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За приписами ч. 6 ст. 233 ГПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п'ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Наказом Державної екологічної інспекції України № 178 від 08.12.16. «Щодо проведення позапланової перевірки» (з врахуванням наказу № 179 від 12.12.16.) утворено комісію з проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони атмосферного повітря відносно ПрАТ «Фанплит» у складі п'яти головних спеціалістів Державної екологічної інспекції України та Державної екологічної інспекції у місті Києві. Доручено комісії у термін з 09.12.16. по 14.12.16. здійснити позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони атмосферного повітря відносно ПрАТ «Фанплит».

На підставі наказу Державної екологічної інспекції України № 178 від 08.12.16., направлення Державної екологічної інспекції України на проведення перевірки № 96 від 08.12.16., згоди на проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) від 08.12.16. № 2/2-1366зг, посадовими особами Державної екологічної інспекції України та Державної екологічної інспекції у місті Києві Тхорик В.І., Федоровою Н.К., Гетьман Є.А., Ільченко О.М., Федун Т.В. в термін з 09.12.16. 13:00 години до 14.12.16. 12:00 години, в присутності в.о. головного інженера, генерального директора відповідача, проведена позапланова перевірка дотримання Приватним акціонерним товариством «Фанери та плити» вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами.

За результатами зазначеної перевірки складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства № б/н, яким встановлено наступне.

Відповідач здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря відповідно до Дозволу № -004 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами терміном дії з 15.05.13. по 15.08.18., який видано Міністерством екології та природних ресурсів України.

Згідно зі звітом інвентаризації викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, виконаний ТОВ «НВП «Екозахист», на території підприємства нараховується 77 джерел викидів, з яких організованих 55, неорганізованих 12.

З розглядом наданої документації (Дозвіл н викиди в атмосферне повітря, Звіт за результатами інструментального контролю викидів забруднюючих речовин у атмосферне повітря від стаціонарних джерел ПрАТ «Фанери та плити») контроль за дотриманням встановлених нормативів здійснює ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Екозахист», відповідно до умов дозволу за розділом 5 - Заходи щодо здійснення контролю дотримання затверджених нормативів граничнодопустимих викидів від паливовикористовуючого обладнання на азоту оксиди (у перерахунку на діоксин азоту) та вуглецю оксид, які за постановою КМУ № 1598 від 29.11.01. відносяться до переліку найбільш поширених забруднюючих речовин, які підлягають регулюванню).

Для перевірки нормативів викидів від паливовикористовуючого обладнання, які встановлені дозволом для джерел викидів № 1 та № 86 було з'ясовано відсутність місць для відбору проб та проведення інструментальних вимірювань. Під час перевірки зазначений недолік усунуто.

Під час проведення перевірки проведено інструментально-лабораторний контроль за дотриманням встановлених нормативів викидів за умов дозволу (розділ 3 дозволені обсяги викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря) на вміст азоту оксиду (у перерахунку на діоксин азоту) та вуглецю оксид для стаціонарного джерела № 86 від джерел утворення парові котли типу VSP-6.5 ст. № 1 та № 2. За результатами вимірювань виявлено перевищення азоту оксидів (у перерахунку на діоксин азоту).

Інструментальний контроль за дотриманням встановлених нормативів викидів на вміст азоту оксиду (у перерахунку на діоксин азоту) та вуглецю оксид стаціонарного джерела № 1 від паливовикористовуючого обладнання термомасляної установки Konus Kessel не проводився в зв'язку з погодними умовами.

Актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства № б/н, зокрема, в пунктів 3 розділу «Порушення вимог законодавства, виявлені під час заходу державного нагляду (контролю)» встановлено, що за результатами вимірювань виявлено перевищення нормативів по азоту оксидів (у перерахунку на діоксин азоту), що є порушенням ст. 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", умови п. 2.3 Дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № -004.

Зазначений акт підписаний генеральним директором, в.о.головного інженера відповідача з відміткою про те. що вони мають зауваження і заперечення щодо пункту 3 в розділі «порушення».

20.12.16. за результатами перевірки винесено припис № 2/2-18, яким відповідача зобов'язано:

- розробити план організаційно-технічних заходів з усунення виявлених порушень вимог законодавства; надати копії наказу та плану таких заходів Державної екологічної інспекції України та Державної екологічної інспекції у місті Києві у строк 10 робочих днів після отримання припису;

- фіксувати в робочих відомостях затверджених форм (журнал), всі пуски та зупинки паливовикористовуючого обладнання термомасляної установки Konus Kessel час ввімкнення та вимкнення - до 20.12.16. - в подальшому постійно;

- не допускати перевищення дозволених (встановлених) нормативів викидів - до 21.12.16. і в подальшому постійно;

- надати довідку про час роботи парових котлів VSP-6.5 ст. № 1 та № 2, джерело викиду № 86, з перевищення дозволених нормативів викидів з 14.12.16. по час усунення порушення - до 20.01.17.

У відповідності до довідки відповідача № 937 від 29.12.16. за підписом головного інженера Приватного акціонерного товариства «Фанери та плити», 19.12.16. в котельній відповідача були проведені режимно-налагоджувальні роботи на котлах VSP-6.5 ст. № 1 та № 2, перевищення дозволених нормативів викидів усунуто. В період з 14.12.16. по 19.12.16. загальний час роботи котлів склав: котла № 1 - 123 години, котла та № 2 - 24 години.

27.01.17. позивачем направлено, а відповідачем 30.01.17. отримано (згідно рекомендованого повідомлення № 30) претензію № 11 від 23.01.17. про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок наднормативного викиду азоту оксиду (в перерахунку на діоксин азоту) в атмосферне повітря стаціонарним джерелом відповідача (№ 86 котельня) за період роботи котельні з 14 по 19 грудня 2016 року на суму 17 030,75 грн. До вказаної претензії позивачем додано розрахунок розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря ПрАТ «Фанплит» за період з 14.12.16. по 19.12.16.

Відповідач заподіяну шкоду в добровільному порядку не відшкодував.

Спір у справі виник в зв'язку з завдання відповідачем шкоди порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря.

Приписами ст. 1 ЗУ "Про охорону атмосферного повітря" передбачено, що атмосферне повітря - життєво важливий компонент навколишнього природного середовища, який являє собою природну суміш газів, що знаходиться за межами жилих, виробничих та інших приміщень; викид це надходження в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин, а норматив гранично допустимого викиду забруднюючої речовини стаціонарного джерела-гранично допустимий викид забруднюючої речовини або суміші цих речовин в атмосферне повітря від стаціонарного джерела викиду.

За умовами ст. 10 вказаного Закону підприємства, установи, організації та громадяни-суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік; заздалегідь розробляти спеціальні заходи щодо охорони атмосферного повітря на випадок виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру і вживати заходів для ліквідації причин, наслідків забруднення атмосферного повітря; забезпечувати здійснення інструментально-лабораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин стаціонарних і пересувних джерел та ефективності роботи газоочисних установок; забезпечувати розроблення методик виконання вимірювань, що враховують специфічні умови викиду забруднюючих речовин; використовувати метрологічно атестовані методики виконання вимірювань і повірені засоби вимірювальної техніки для визначення параметрів газопилового потоку і концентрацій забруднюючих речовин в атмосферному повітрі та викидах стаціонарних і пересувних джерел; здійснювати контроль за проектуванням, будівництвом і експлуатацією споруд, устаткування та апаратури для очищення газопилового потоку від забруднюючих речовин і зниження впливу фізичних та біологічних факторів, оснащення їх засобами вимірювальної техніки, необхідними для постійного контролю за ефективністю очищення, дотриманням нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів та інших вимог законодавства в галузі охорони атмосферного повітря; своєчасно і в повному обсязі сплачувати екологічний податок.

Нормами ст.11 Закону встановлено, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання відповідного дозволу.

Так, п.п.2, 3, 4 Порядку проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 302 від 13.03.02., передбачено, що дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (далі - дозвіл) - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам-підприємцям (далі - суб'єкт господарювання) експлуатувати об'єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну. Дозвіл видається суб'єкту господарювання за формою, встановленою Мінприроди. Дозвіл видається безоплатно на строк не менш як п'ять років.

Як відзначалось судом, у відповідача наявний Дозвіл № -004 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами терміном дії з 15.05.13. по 15.08.18., який видано Міністерством екології та природних ресурсів України.

Однак, відповідачем здійснювався наднормативний викид азоту оксиду (в перерахунку на діоксин азоту) в атмосферне повітря стаціонарним джерелом (№ 86 котельня) за період роботи котельні з 14 по 19 грудня 2016 року.

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом.

Згідно зі ст. 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають,зокрема, відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до статей 68, 69 зазначеного Закону, порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

При цьому, відшкодування збитків є видом господарських санкцій, під якими розуміються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування котрих для нього настають несприятливі економічні наслідки.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначено статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Тобто, за змістом даної правової норми, підставою для виникнення цивільно-правової відповідальності є наявність шкоди, протиправна поведінка (дія чи бездіяльність) заподіювача шкоди, причинний зв'язок між ними та наявність вини особи, яка заподіяла шкоду.

Відповідно до п. 5 Рекомендацій Президії Вищого арбітражного суду України № 02-5/215 від 01.04.94. "Про деякі питання практики вирішення спорів пов'язаних з відшкодуванням шкоди" підстави відповідальності за заподіяння шкоди, передбачені статтями 1166 та 1187 Цивільного кодексу України, застосовують і при вирішенні спорів, пов'язаних з відшкодуванням шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Згідно із ч. 6 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт.

Факт здійснення відповідачем наднормативного викиду азоту оксиду (в перерахунку на діоксин азоту) в атмосферне повітря стаціонарним джерелом (№ 86 котельня) за період роботи котельні з 14 по 19 грудня 2016 року підтверджується актом Державної екологічної інспекції України перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами № б/н від 14.12.16., який є джерелом інформації.

Отже, наявний факт порушення відповідачем законодавства у сфері охорони атмосферного повітря у вигляді наднормативного викиду азоту оксиду (в перерахунку на діоксин азоту) в атмосферне повітря стаціонарним джерелом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, враховуючи принцип презумпції вини, саме відповідач повинен довести, що збитки завдано не з його вини.

Відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Для застосування такого заходу відповідальності як відшкодування шкоди слід установити як наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки), так і ступінь вини у розумінні ст. 1193 Цивільного кодексу України.

При цьому встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність є причиною, а збитки, яких зазнала потерпіла особа, - наслідком такої протиправної поведінки. Питання про наявність або відсутність причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позаяк, відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних належних і достатніх доказів та власних заперечень на підтвердження того, що він вжив всіх дієвих і достатніх заходів з метою недопущення порушення законодавства в сфері охорони атмосферного повітря.

З огляду на викладене, оскільки відповідачем здійснено наднормативний викид азоту оксиду (в перерахунку на діоксин азоту) в атмосферне повітря стаціонарним джерелом, суд дійшов висновку про наявність вини Приватного акціонерного товариства «Фанери та Плити» в порушенні законодавства України про охорону атмосферного повітря.

Порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами суб'єктів господарювання (юридичних і фізичних осіб) визначений у Методиці розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 639 від 10.12.08.

При цьому, п.п. 2.1.1 Методики встановлено, що наднормативними викидами вважаються зокрема, викиди забруднюючих речовин, які перевищують затверджені граничнодопустимі викиди, установлені дозволом на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Факт наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря встановлюється державними інспекторами за результатами інструментально-лабораторних методів контролю, документальної перевірки суб'єктів господарювання та розрахунковими методами (п. 2.2 Методики).

Згідно п. 4.1 Методики розмір відшкодування збитків за наднормативний викид однієї тонни забруднюючої речовини в атмосферне повітря розраховується на основі розміру мінімальної заробітної плати, установленої на дату виявлення порушення, помноженої на коефіцієнт 1,1, з урахуванням регулювальних коефіцієнтів (додатки 1, 2) і показника відносної небезпечності кожної забруднюючої речовини. Розмір збитків розраховується за формулою:

З = mi х 1.1П х Аі х Кт х Кзі, де -

mi - маса i-тої забруднюючої речовини, що викинута в атмосферне повітря наднормативно, т;

1,1П - розмір мінімальної заробітної плати (П) на момент виявлення порушення за одну тонну умовної забруднюючої речовини, помноженої на коефіцієнт (1,1), грн/т;

Аі - безрозмірний показник відносної небезпечностї і-тої забруднюючої речовини;

Кт - коефіцієнт, що вираховує територіальні соціально-екологічні особливості;

Кзі - коефіцієнт, що залежить від рівня забруднення атмосферного повітря населеного пункту і-тою забруднюючою речовиною.

Загальний розмір відшкодування збитків розраховується як сума розмірів збитків за наднормативний викид в атмосферне повітря кожної забруднюючої речовини.

При цьому, розрахунок маси наднормативного викиду забруднюючої речовини (в даному випадку діоксин азоту) в атмосферне повітря від джерела викиду забруднюючих речовин, віднесеного до основних джерел викидів, здійснюється за формулою (2), викладеною в п.3 Методики:

m i = 3,6 х 10 -3 х (q mi - q m норм) х T,

де m i - маса наднормативного викиду i-тої забруднюючої речовини в атмосферне повітря від джерела викиду цієї забруднюючої речовини, т;

q mi - середнє значення масової витрати i-тої забруднюючої речовини, г/с;

q m норм - значення затвердженого нормативу викиду i-тої забруднюючої речовини, наведеного в дозволі на викид, г/с;

T - час роботи джерела викиду i-тої забруднюючої речовини в режимі наднормативного викиду, год.

Позивачем на підставі Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря здійснено розрахунок збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря ПрАТ «Фанплит» за період з 14.12.16. по 19.12.16., та визначено їх розмір в сумі 17030,75 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок суми збитків, які заподіяні державі в результаті здійснення наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, суд встановив, що він є вірним і відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема вищезазначеній Методиці.

Отже, судом встановлено всі необхідні елементи складу збитків (наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вину), а відповідачем належними та допустимими доказами не було спростовано його вини у порушенні порядку здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, позивачем представлено вірний розрахунок розміру збитків, заподіяних відповідачем державі в результаті здійснення наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

При цьому судом враховано, що між сторонами у справі відсутній спір стосовно здійсненого позивачем розрахунку розміру шкоди, оскільки відповідачем жодних зауважень з приводу суми збитків, яку було нараховано та методики проведення розрахунку до матеріалів справи надано не було, як і не було надано власного контррозрахунку.

Відповідно до ст. 42 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", в Україні фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища здійснюється за рахунок Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів, коштів підприємств, установ та організацій, фондів охорони навколишнього природного середовища, добровільних внесків та інших коштів.

За приписами п. "г" ч.4, ч.6 ст. 47 вказаного Закону державний фонд охорони навколишнього природного середовища утворюється за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством. Кошти місцевих, Автономної Республіки Крим і Державного фондів охорони навколишнього природного середовища можуть використовуватись тільки для цільового фінансування природоохоронних та ресурсозберігаючих заходів, в тому числі наукових досліджень з цих питань, ведення державного кадастру територій та об'єктів природно-заповідного фонду, а також заходів для зниження впливу забруднення навколишнього природного середовища на здоров'я населення.

Статтею 11 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" встановлено, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України на 2016 рік у частині доходів є надходження, визначені частиною третьою статті 29 Бюджетного кодексу України. Аналогічна вимога була закріплена і в Законі України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" та Законі України "Про Державний бюджет України на 2016 рік"

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 29 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67 1 цього Кодексу) є, зокрема 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать, зокрема, 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

Отже, враховуючи наведені вище норми чинного законодавства, з відповідача підлягає стягненню завдана ним шкода порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища до Державного бюджету України та міського бюджету міста Києва у розмірі 17030,75 грн., а саме: 30% - 5109,22 грн. в доход спеціального фонду Державного бюджету України та 70% - 11921,53 грн. в доход спеціального фонду місцевого бюджету міста Києва.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, як і не надав доказів часткової або повної сплати заявленої до стягнення шкоди.

За таких обставин, враховуючи все вищенаведене, приймаючи до уваги, що судом встановлено всі необхідні елементи складу збитків, а відповідачем належними та допустимими доказами не було спростовано вини Приватного акціонерного товариства «Фанери та плити» у порушенні порядку здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, керуючись тим, що позивачем представлено вірний розрахунок розміру збитків, заподіяних відповідачем в результаті наднормативного викиду азоту оксиду (в перерахунку на діоксин азоту) в атмосферне повітря стаціонарним джерелом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, ч. 9 ст. 165, ст. ст. 219, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Фанери та плити" (02160, м. Київ, вул. Фанерна, б. 1; ідентифікаційний код 00274690) в доход спеціального фонду Державного бюджету України 5109 (п'ять тисяч сто дев'ять) грн. 22 коп. шкоди завданої наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Фанери та плити" (02160, м. Київ, вул. Фанерна, б. 1; ідентифікаційний код 00274690) в доход спеціального фонду міського бюджету міста Києва (одержувач УДК у Дніпровському районі м. Києва на р/р 0005, МФО 820019, одержувач ГУ ДКСУ у м. Києві, , код бюджетної класифікації 24062100) 11921 (одинадцять тисяч дев'ятсот двадцять одну) грн. 53 коп. шкоди завданої наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Фанери та плити" (02160, м. Київ, вул. Фанерна, б. 1; ідентифікаційний код 00274690) на користь Державної екологічної інспекції у м. Києві (04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова,4; ідентифікаційний код 37975277, на розрахунковий рахунок № 1138) 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

5. Після набрання рішенням суду законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16.07.18.

Суддя Т.М. Ващенко