ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2018 р.Справа № 922/2063/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Харківської філії публічного акціонерного товариства "Укртелеком" м. Харків
до Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації, смт. Покотилівка
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача: ОСОБА_2, довіреність №2549 від 12.12.17;

відповідача: ОСОБА_3, довіреність №04-34/3434 від 21.05.18.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Харківської філії публічного акціонерного товариства "Укртелеком", звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача, Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації, про стягнення 542 496,37 грн. невідшкодованої заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання послуг зв'язку пільговим категоріям населення згідно вимог чинного законодавства.

11.08.2017 ухвалою судді господарського суду Харківської області Мамалуя О.О., було зупинено провадження у справі 922/2063/17 та призначено у справі № 922/2063/17 судово-економічну експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_4. 27 вересня 2017 року, постановою Харківського апеляційного господарського суду (з урахуванням ухвали від 02.10.2017), апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Харківської філії публічного акціонерного товариства "Укртелеком" залишено без задоволення, ухвалу господарського суду Харківської області від 11.08.2017 року у справі № 922/2063/17 залишено без змін. 26.02.2018 року, ухвалою Верховного Суду, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Харківської філії публічного акціонерного товариства "Укртелеком" на ухвалу господарського суду Харківської області від 11.08.2017 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 2709.2017 року у справі № 922/2063/17.

23.04.2018 розпорядженням керівника апарату господарського суду Харківської області "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи", призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи № 922/2063/17 у зв'язку з самовідводом судді Калініченко Н.В. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.04.2018, для розгляду справи призначено головуючого суддю Жельне С.Ч.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.04.2018 призначено справу №922/2063/17 до розгляду в порядку загального позовного провадження. Почато у справі №922/2063/17 підготовче провадження і призначено підготовче засідання на 22.05.2018 о 12:00 год.

22.05.2018 у підготовчому засіданні було оголошено перерву до 10:30 год. 29.05.2018 , про що було зазначено в протоколі судового засідання від 22.05.2018.

29.05.2018 судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 14.06.2018 о 11:30 год.

Представник позивача у судовому засіданні 14.06.2018 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.

14.06.2018 у судовому засіданні оголошено перерву до 10:30 год. 10.07.2018, про що було постановлено протокольну ухвалу.

Після перерви, у судовому засіданні 10.07.2018 представник відповідача проти позову заперечував, вказував на те, що Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації є бюджетною установою, яка фінансується з Державного бюджету України, органами місцевого самоврядування не прийнято рішень про визначення управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації розпорядником коштів місцевих бюджетів та про фінансування пільг з послуг звязку, що, на думку відповідача, вказує на відсутність зобовязання перед позивачем. Враховуючи відсутність виділених коштів та кошторисних призначень на 2016 рік на надання пільг з послуг звязку управління соціального захисту населення Харківська районна державна адміністрація не здійснювало облік фінансових зобовязань за 2016 рік.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

Згідно із приписами ст.233,240 ГПК України в судовому засіданні 10.07.2018р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно, всебічно та повно дослідивши надані у справі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" є оператором телекомунікацій, який надає телекомунікаційні послуги споживачам відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України "Про телекомунікації", Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 року №295, інших нормативних актів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України "Про телекомунікації" телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Згідно з п.63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджені постановою Кабінету міністрів України від 11 квітня 2012 №295 визначено, що встановлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред'явлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

В період з 01.01.2016 по 31.12.2016 (включно) ПАТ "Укртелеком" в особі Харківської філії ПАТ "Укртелеком" надавало послуги зв'язку на пільгових умовах населенню Харківського ррайону Харківської області, що включені до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги з їх оплати (відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціальні захисту" , Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захисті", Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Закону України "Про охорону дитинства") на загальну суму 542496,37 грн.

Однак, як зазначає позивач, всупереч положенням чинного законодавства, відповідач не здійснив відшкодування витрат, понесених позивачем внаслідок надання послуг зв'язку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України).

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію, закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії".

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", який визначає правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, встановлено, що пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання визначаються виключно законами України.

Соціальні пільги на отримання телекомунікаційних послуг для ряду категорій громадян встановлено Законами України: "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 р. № 3551-XII; "Про жертви нацистських переслідувань" від 23.03.2000 р. № 1584-ІІІ; "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ; "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист" від 24.03.1998 р. № 203/98-ВР; "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 р. № 2011-XII; "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 р. № 2402-ІІІ та "Про прокуратуру" від 05.11.1991 р. № 1789-ХІІ. В перелічених законах закріплені норми, що реалізують державні гарантії певним категоріям громадян та є нормами прямої дії, обов'язку оператора телекомунікацій надавати пільги визначеним категоріям громадян кореспондує обов'язок держави в особі її органів відшкодувати такі пільги.

Таким чином, законодавство України не передбачає обов'язковості укладення договору про відшкодування витрат за надані послуги зв'язку пільговим категоріям громадян, оскільки зобов'язання сторін у даній справі виникають безпосередньо із Законів України і не залежать від їх бажання.

Згідно з п.20-4 ст. 91 Бюджетного кодексу України видатки на відшкодування витрат за пільговий звязок окремим категоріям громадян віднесено до видатків місцевих бюджетів.

Бюджетні зобовязання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг звязку (в частині абонентської плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень (ч. 6 ст. 48 Бюджетного кодексу України).

Постановою КМУ від 04.03.2002 р. №256 (в редакції до 24.06.2017 р.) встановлено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги. Згідно п. 3 вказаного Порядку головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання соціального захисту населення.

Відповідно до п. З Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, що затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 №117 (надалі - Положення № 117) структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (Уповноважені органи) організовують збирання, систематизацію і зберігання інформації для Реєстру та забезпечують її автоматизоване використання для контролю відомостей, які подаються підприємствами та організаціями, що надають послуги, для розрахунків за надані пільговикам послуги.

Пунктом 11 Положення № 117 передбачено, що Уповноважений орган, зокрема, зобовязаний звіряти інформацію, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, уточнювати інформацію про виявлені розбіжності, проводити розрахунки, складати та подавати фінансовим органам районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських рад акти звіряння за формою «3-пільга».

Згідно роз'яснень Міністерства фінансів України від 31.08.2016 за №31-09010-16-16/24984, надання пільг в 2016 здійснюється місцевими органами виконавчої влади за рахунок коштів відповідних місцевих бюджетів.

З 01.01.2017 внесено зміни до ст.89, 91,102 Бюджетного кодексу України, відповідно до яких замість субвенції з державного бюджету на видатки з надання пільг з послуг зв'язку фінансування пільг здійснюється з місцевих бюджетів.

З огляду на викладене, відшкодування витрат, понесених позивачем внаслідок надання населенню Харківського району Харківської області послуг звязку на пільгових умовах, повинен був здійснювати відповідач за рахунок видатків з місцевого бюджету.

На виконання п. 10 Положення № 117, позивач подавав на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці. Розрахунки за формою «№ 2-пільга» та акти звіряння розрахунків за формою "3-пільга" надсилались позивачем на електронну адресу відповідача.

У відповідності до п. 11 Положення № 117 та п. 2 Постанови № 256 відповідач був зобовязаний щомісяця звіряти інформацію, що міститься в Реєстрі з отриманою від позивача інформацією, та здійснювати розрахунки з ним на підставі поданих позивачем щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Заперечення відповідача базуються на тому, що жодними нормативними актами не встановлено обовязок управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації по фінансуванню вказаних пільг, а органами місцевого самоврядування не прийнято рішень про визначення управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації розпорядником коштів місцевих бюджетів та про фінансування пільг з послуг звязку, що, на думку відповідача, вказує на відсутність зобовязання перед позивачем. На підставі викладеного та враховуючи відсутність виділених коштів та кошторисних призначень на 2016 рік на надання пільг з послуг звязку управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації не здійснювало облік фінансових зобовязань за 2016 рік.

Однак, суд зазначає, що відсутність субвенцій з Державного бюджету України на надання послуг звязку пільговим категоріям населення та будь-яких рішень органів місцевого самоврядування не спростовують правомірність заявлених позовних вимог, оскільки відсутність бюджетних коштів передбачених у видатках Державного бюджету України не є підставою для звільнення відповідача (органу, уповноваженому державою здійснювати від її імені повноваження в цих правовідносинах) від відповідальності за порушення зобов'язання зі сплати компенсації пільг, а посилання відповідача на те, що він не має бюджетних призначень щодо розпорядження бюджетними коштами на компенсацію пільг не звільнюють його від обов'язку сплатити цю компенсацію.

Частиною 2 статті 617 Цивільного кодексу України та частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України встановлено, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов'язання.

Положеннями статті 1 Цивільного кодексу України визначено, що однією із ознак майнових відносин є юридична рівність їх учасників, в тому числі й органів державної влади, а тому самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, не виправдовують бездіяльність замовника та не заперечують обов'язку такого органу, який виступає стороною зобов'язального правовідношення, від його виконання належним чином.

Пунктом 2 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 13 липня 2012 року №01-06/908/2012 "Про доповнення інформаційного листа Вищого господарського суду України" від 15 березня 2011 року № 01-06/249 "Про постанови Верховного Суду України, прийняті за результатами перегляду судових рішень господарських судів" визначено, що за змістом частини другої статті 617 Цивільного кодексу України, частини другої статті 218 Господарського кодексу України та рішення Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18 жовтня 2005 року відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України на відповідний рік, не виправдовує бездіяльність органу державної влади і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення грошового зобов'язання (постанова Верховного суду України від 15 травня 2012 року у справі №11/446).

Європейським судом з прав людини у рішеннях по справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 та у справі "Бакалов проти України" від 30.11.2004 зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Таким чином, неналежне фінансування заходів соціального захисту окремих категорій громадян не є підставою для звільнення відповідача від відшкодування витрат, понесених позивачем внаслідок надання послуг звязку пільговим категоріям населення та не може бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення такого зобов'язання.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією викладеною в Вищим господарським судом України у постановах від 22 червня 2017 року у справі № 918/1301/16, від 12 липня 2017 року у справі № 918/1361/16, від 20 липня 2017 року у справі № 909/1007/16, від 27 липня 2017 року у справі № 918/1302/16, у справі № 917/2124/16 від 30.08.2017 року.

Фактичні витрати на надання ПАТ «Укртелеком» на пільгових умовах послуг громадянам Харківського району Харківської області за 2016 рік склали 542496,37 грн. (відповідно до розрахунків за формою «2-пільга» по кожному пільговику).

У визначеному Положенням порядку (п. 11 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги), уповноваженим органом не було надано докази надання позивачу інформації про виявлені невідповідності в наданих позивачем розрахунках з даними Реєстру у відповідному періоді.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи зазначені положення діючого законодавства України, встановлені обставини, наявність в матеріалах справи належних та достатніх доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, суд задовольняє вимоги позивача у повному обсязі.

З урахуванням приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації (, адреса: 62458, Харківська обл., Харківський район, с. Покотилівка, вул. Інтернаціональна, 3) на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (код в ЄДРПО 21560766, адреса: 01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 18) в особі Харківської філії ПАТ «Укртелеком» (код в ЄДРПО 25614660, адреса: 61002, м. Харків вул. Свободи, 7/9) 542496 грн. 37 коп. заборгованості з невідшкодованих витрат, понесених внаслідок надання послуг звязку пільговим категоріям населення та 8137 грн. 45 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення буде розміщено за адресою в мережі Інтернет http://www.court.gov.ua

Повне рішення складено 17.07.2018 р.

Суддя ОСОБА_1