ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/1257/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Кудревичу М.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ
до Українського державного університету залізничного транспорту, м. Харків
про стягнення 94720,72 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Українського державного університету залізничного транспорту (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача 94720,72 грн., з яких: 56416,72 грн. - сума основного боргу; 21445,67 грн. - пеня; 3543,11 грн. - 3% річних; 13315,22 грн. - інфляційні втрати. Також, згідно позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача суму судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати переданого газу за договором № 56/16-ТЕ(Т)-32 постачання природного газу від 25.01.2016. В якості правових підстав позову позивач посилається на ст.ст. 193, 216-217, 231, 264-265 ГК України, ст.ст. 11-16, 258, 525, 526, 530, 611, 625, 712 ЦК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.05.2018 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін, призначено підготовче засідання на 04.06.2018 о 10:30.

Відповідач 04.06.2018 надав до суду відзив на позов (вх.№ 15950), в якому просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову. При цьому у відзиві на позов відповідач посилається на відсутність факту порушення зобов'язання університетом внаслідок того, що у сторін станом на 26 січня 2016 року були відсутні передбачені Законом України "Про здійснення державних закупівель" правові підстави для укладення додаткової угоди № 1 щодо зміни істотної умови договору - ціни на товар, а також визначення додаткового предмету закупівлі - послуг з транспортування. Також, відповідач вказує, що вартість поставленого газу, визначена умовами договору (без врахування додаткової угоди від 26 січня 2016 року), була повністю сплачена університетом. Сума боргу, заявлена до стягнення позивачем фактично є вартістю послуг з транспортування спожитого газу, яка була включена до ціни газу додатковою угодою від 26 січня 2016 року, підписаною сторонам без додержання вимог статті 40 Закону України "Про здійснення державних закупівель".

У підготовчому засіданні 04.06.2018 судом була постановлена ухвала про відкладення підготовчого засідання на 20.06.2018 о 10:30.

Ухвалою суду від 20.06.2018 було закрито підготовче провадження та призначена справа до судового розгляду по суті на 09.07.2018 о 11:00.

Ухвалою суду від 09.07.2018 розгляд справи було відкладено на 16.07.2018 о 10:00.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та просив суд відмовити в його задоволенні.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

25 січня 2016 року між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (постачальник) та Українським державним університетом залізничного транспорту (споживач) було укладено договір №56/16-ТЕ(Т)-32 постачання природного газу (надалі - договір).

Також, 25 січня 2016 року між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (постачальник) та Українським державним університетом залізничного транспорту (споживач) була укладена додаткова угода № 1 до договору постачання природного газу № 56/16-ТЕ(Т)-32.

Відповідно до п.1.1. договору постачальник зобов'язується передати у власність споживачу у 2016 році природний газ, а споживач зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

Згідно п.1.2. договору газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Відповідно до п.5 договору з урахуванням додаткової угоди № 1 до договору пункти 5.1., 5.2., 5.4. статті 5 "Ціна газу" договору були викладені у наступній редакції:

"5.1. Регульована ціна (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу, відповідно до Податкового кодексу України) на природний газ, який постачається за цим договором, в період з 01 січня 2016 по 31 березня 2016 (включно) встановлюється постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 № 758.

Тарифи на транспортування природного газу магістральними трубопроводами ПАТ "Укртрансгаз" установлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), і є обов'язковими за цим договором з моменту введення їх в дію.

5.2. Ціна за 1000 куб.м газу за цим договором в період з 01 січня 2016 по 31 березня 2016 (включно) для підприємств, які приєднані до газорозподільних мереж, становить 1770,74 грн., крім того податок на додану вартість - 20%.

До ціни газу додається тариф на транспортування природного газу магістральними трубопроводами ПАТ "Укртрансгаз" - 498,70 грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 598,44 грн.

До сплати за 1000 куб.м. природного газу - 2269,44 грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 2723,33 грн.

5.4. Загальна вартість цього договору становить 217866,24 грн., крім того ПДВ 20% - 43573,25 грн., разом з ПДВ - 261439,49 грн. (керуючись п. 7 ч. 5 ст. 40 Закону України "Про здійснення державних закупівель ")."

Відповідно до пункту 6.1. договору, оплата за газ здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно п. 8.2. договору, у разі невиконання споживачем п. 6.1. договору, він зобов'язується сплатити постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до п. 10.3. договору, строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 років.

Розділом 12 договору було визначено, що договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.01.2016 і діє в частині реалізації газу до 31.03.2016 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

На виконання умов договору, позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 256736,28 грн., що підтверджується наступними актами приймання - передачі природного газу: від 31.01.2016 за січень 2016 на суму 102500,61 грн.; від 29.02.2016 за лютий 2016 на суму 79896,99 грн.; від 31.03.2016 за березень 2016 на суму 74338,68 грн.

Згідно позову позивач вказує, що оплату за переданий газ відповідач здійснював несвоєчасно та не виконав зобов'язання у строк визначений договором, чим порушив умови господарського зобов'язання, зокрема вимоги пункту 6.1 договору. Сума простроченого та несплаченого основного боргу відповідача перед позивачем за договором складає 56416,72 грн.

При цьому позивачем була надана до суду довідка по операціях за договором № 56/16-ТЕ(Т)-32, з якої вбачається, що відповідач оплату за переданий газ здійснював несвоєчасно, тобто не у строк визначений договором. Сума заборгованості відповідача складає 56416,72 грн.

Також, відповідачем були надані до суду платіжні доручення: № 1145 від 18.05.2016, № 767 від 01.04.2016 та № 768 від 01.04.2016 про сплату природного газу за договором на загальну суму 200319,56 грн., у зв'язку з чим сума заборгованості відповідача за договором складає 56416,72 грн. (256736,28 грн. - 200319,56 грн. = 56416,72 грн.).

Щодо посилань відповідача про те, що у сторін станом на 26 січня 2016 року були відсутні передбачені Законом України "Про здійснення державних закупівель" правові підстави для укладення додаткової угоди № 1 до договору щодо зміни істотної умови договору - ціни на товар, а також визначення додаткового предмету закупівлі - послуг з транспортування, суд зазначає, що дані посилання судом не приймаються, оскільки договір і додаткова угода до нього підписані уповноваженими представниками сторін; відповідач об'єктивно оцінював наслідки підписання договору і додаткової угоди до нього, а зобов'язання повинні виконуватися у встановлений строк і відповідно до умов укладеного договору. Крім того, відповідачем всупереч вимог статті 13 та статті 74 ГПК України не було надано доказів на спростування викладених у позовній заяві обставин.

Згідно частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Також, Європейський суд з прав людини зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

В частині 2 статті 343 Господарського кодексу України прямо зазначається, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі викладеного, враховуючи умови договору, перевіривши розрахунки позивача, судом встановлено, що позовні вимоги про стягнення суми основного боргу у розмірі 56416,72 грн., пені у розмірі 21445,67 грн., 3% річних у розмірі 3543,11 грн., інфляційних втрат у розмірі 13315,22 грн. є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується ст. 129 ГПК України, у звязку з чим судовий збір у розмірі 1762,00 грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Українського державного університету залізничного транспорту (61050, м. Харків, майдан Фейєрбаха, 7, ідентифікаційний код 01116472) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, буд. 6, ідентифікаційний код 20077720) суму основного боргу у розмірі 56416,72 грн., пеню у розмірі 21445,67 грн., 3% річних у розмірі 3543,11 грн., інфляційні втрати у розмірі 13315,22 грн. та 1762,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, буд. 6, ідентифікаційний код 20077720).

Відповідач - Український державний університет залізничного транспорту (61050, м. Харків, майдан Фейєрбаха, 7, ідентифікаційний код 01116472).

Повне рішення складено 18.07.2018 р.

Суддя ОСОБА_3