РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2018 року Справа №903/1061/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Савченко Г.І. , суддя Павлюк І. Ю.

при секретарі судового засідання - Рильнику Д.М.

за участю представників сторін:

ПАТ "Дельта Банк" - Терещук Ю.О. (довіреність від 27.06.2018 року)

ПАТ "Державний ощадний банк України" - Грибенюк Н.В. (довіреність від 01.02.2018 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на ухвалу господарського суду Волинської області від 23.12.2015 року по справі №903/1061/14 (про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу та припинення провадження у справі про банкрутство ПП "Гратіс-плюс", ухвалену суддею Кравчук А.М. в м. Луцьк)

за заявою Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

до Приватного підприємства "Гратіс-плюс"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Волинської області від 23.12.2015 у справі №903/1061/14 затверджено звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс приватного підприємства "Гратіс-Плюс", ліквідовано юридичну особу - приватне підприємство "Гратіс-Плюс", провадження у справі про банкрутство приватного підприємства "Гратіс-Плюс" припинено, зобов'язано державного реєстратора вчинити дії, передбачені Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" та спрямовані на припинення юридичної особи - приватного підприємства "Гратіс-Плюс", вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" строк або відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою апелянт Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" подав до Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати ухвалу господарського суду Волинської області від 23.12.2015 року у справі № 903/1061/14, а справу направити до місцевого господарського суду для продовження процедури ліквідації.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною, оскільки винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, скаржник зазначає, що судом першої інстанції не звернуто увагу на те, що ліквідатором, всупереч вимогам закону про банкрутство не було здійснено відповідних заходів спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Так, ліквідатором не встановлено право власності банкрута на об'єкти нерухомого та рухомого майна, при виявленні частки, яка належить банкруту у спільному майні.

Також, з оскаржуваної ухвали та звіту ліквідатора вбачається, що робота ліквідатором була проведена формально, ліквідатором не подано заходів до Державного космічного агентства України, щодо встановлення наявності відповідної ліцензії ДКА України на право провадження господарської діяльності з розроблення, випробування, виробництва, експлуатації ракет-носіїв, космічних апаратів та їх складових частин, наземного комплексу управління космічними апаратами та його складових частин, ДП "Головний інформаційно-обчислювальний центр Державної адміністрації залізничного транспорту України" з метою отримання інформації щодо вагонів зареєстрованих за Боржником та присутність ПП "Гратіс-Плюс" в довіднику "Собственники грузовых вагонов государств-участников Содружества", Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Волинської області щодо відомостей відносно надання дозволів, реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт, декларацій про готовність об'єкта до експлуатації Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України щодо відомостей, зареєстрованих за ПП "Гратіс-Плюс" великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, підіймальних споруд, парових та водогрійних котлів, посудин, що працюють під тиском, трубопроводів пари та гарячої води, об'єктів нафтогазового комплексу, Головного управління регіональної статистики, щодо реєстрацій ПП "Гратіс-Плюс", як засновника суб'єктів господарської діяльності, Волинської митниці ДФС, щодо знаходження ПП "Гратіс-Плюс" на обліку та здійснення митного оформлення операцій з товарами, згідно електронної бази митних декларацій Волинської і Луцької митниці ДФС за останні п'ять років, Південно-Українського територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку щодо володіння боржником цінними паперами, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Волинської області щодо відомостей відносно надання дозволів, реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт, декларацій про готовність об'єкта до експлуатації, Державної служби інтелектуальної власності України щодо володіння боржником об'єктів права інтелектуальної власності;

Враховуючи те, що на даний час ліквідатором не проведено весь комплекс заходів з виявлення майна Банкрута, а отже винесена ухвала господарського суду Волинської області від 23.12.2015 про затвердження звіту ліквідатора та припинення провадження у справі про банкрутство є передчасною та постановлена всупереч інтересам кредиторів.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 01.06.2018 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" залишено без руху.

14.06.2018 року від апелянта надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи платіжного доручення №5218673 від 11.06.22018 року про сплату судового збору.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.06.2018 року поновлено строк на подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на ухвалу господарського суду Волинської області від 23.12.2015 року у справі №903/1061/14, призначено справу №903/1061/14 до розгляду на 23 липня 2018 р.

13.07.2018 року від апелянта надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів надсилання апеляційної скарги сторонам.

19.07.2018 року від кредитора АТ "Ощадбанк" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому кредитор зазначає, що ПАТ "Дельта банк", як визнаний у справі про банкрутство ПП "Гратіс-Плюс" кредитор, не був позбавлений права брати участь у засіданнях зборів кредиторів, комітету кредиторів боржника та судових засіданнях, однак таких звернень від ПАТ "Дельта банк" не надходило, а тому АТ "Ощадбанк" просить оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Учасники у справі були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, однак наданим їм процесуальним правом не скористалися та в судове засідання не з'явилися, своїх повноважних представників не направили, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, відзив на апеляційну скаргу, заслухавши присутніх в судовому засіданні представників ПАТ "Дельта Банк" та ПАТ "Державний ощадний банк України", перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою господарського суду Волинської області від 12.11.2014 року порушено провадження у справі №903/1061/14 про банкрутство Приватного підприємства "Гратіс-плюс", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів Приватного підприємства "Гратіс-плюс", введено процедуру розпорядження майном строком на сто п'ятнадцять календарних днів до 07.03.2015 року, призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Митруненка Миколу Миколайовича (т. 1 а.с. 77 - 79).

Ухвалою суду від 04.02.2015 року затверджено реєстр вимог кредиторів Приватного підприємства "Гратіс-плюс", призначено підсумкове засідання суду на 18.02.2015 року (т. 1 а.с.233 - 236).

Постановою господарського суду Волинської області від 18.02.2015 року зокрема, припинено процедуру розпорядження майном, визнано банкрутом Приватне підприємство "Гратіс-плюс", відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців до 18.02.2016 року, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Темчишина Володимира Петровича (т. 2 а.с. 11 - 13).

10.12.2015 року. на адресу суду першої інстанції від ліквідатора боржника надійшов звіт про проведену роботу станом на 10.12.2015 року, звіт про оплату грошової винагороди та відшкодування витрат та ліквідаційний баланс банкрута для розгляду та затвердження (т. 2 а.с. 38 - 121).

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

За приписами ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Ліквідатор, в силу закону, з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб тощо.

Статтею 46 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", встановлено, що після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії договорів купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів; довідка архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню.

Звіт ліквідатора має бути схвалений комітетом кредиторів, власником майна (органом, уповноваженим управляти майном) боржника (для державних підприємств або підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків). Про час і місце судового засідання, у якому має розглядатися звіт і ліквідаційний баланс, господарський суд повідомляє ліквідатора та членів комітету кредиторів. Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу. Якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута. Копія цієї ухвали надсилається органу, який здійснив державну реєстрацію юридичної особи - банкрута, та органам державної статистики для виключення юридичної особи з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а також власнику майна та органам доходів і зборів за місцезнаходженням банкрута. Якщо ліквідатор не виявив майнових активів, що підлягають включенню до складу ліквідаційної маси, він зобов'язаний подати господарському суду ліквідаційний баланс, який засвідчує відсутність у банкрута майна. У разі якщо господарський суд дійшов висновку, що ліквідатор не виявив або не реалізував майнові активи банкрута у повному обсязі, суд виносить ухвалу про призначення нового ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом, якщо інше не передбачено цим Законом. Новий ліквідатор очолює ліквідаційну комісію і діє згідно з вимогами цього Закону. Ліквідатор виконує свої повноваження до внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про припинення юридичної особи - банкрута.

Таким чином, ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу є за своєю правовою природою судовим рішенням, яке підсумовує хід ліквідаційної процедури, в якому необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи (вчинення належних дій по виявленню активів та пасивів боржника, зокрема, виявлення ліквідатором кредиторів та дотримання їх процесуальних прав під час розгляду їх грошових вимог, доведення неможливості відновлення платоспроможності боржника внаслідок вжитих ліквідатором заходів, доведення неможливості задоволення визначених ліквідатором вимог кредиторів з наслідками його ліквідації), висновки суду про встановлені обставини і їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Звіт ліквідатора та поданий ним ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх заходів ліквідаційної процедури, повне вчинення ним дій по виявленню кредиторів та активів боржника, за результатом розгляду яких суд приймає рішення про можливість відновлення платоспроможності боржника або встановлює неможливість задоволення вимог конкретних кредиторів та приймає рішення про його ліквідацію та припинення провадження у справі.

У ліквідаційній процедурі, з дня свого призначення, ліквідатором здійснювались повноваження відповідно до ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", зокрема, ліквідатором з метою виявлення майна та грошових коштів банкрута було підготовлено та спрямовано запити до реєструючих та контролюючих державних органів.

Матеріали справи свідчать, що ліквідатором проведені заходи щодо виявлення всіх видів майнових активів (майна та майнових прав) ПП "Гратіс-Плюс".

У відповідності до вимог Закону про банкрутство з метою встановлення активів банкрута арбітражним керуючим здійснено запити до Луцького МРЕВ УДАІ у Волинській області, Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції, інспекції державного технічного нагляду за станом сільськогосподарських машин Волинської обласної держадміністрації, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку України, головного управління держкомземагентства у Волинській області, головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області, керівника (засновника) ПП "Гратіс-Плюс", першого відділу ДВС Луцького МУЮ, ПАТ "Український інноваційний банк" (т. 2 а.с. 59 - 65).

Додатково зроблені запити у Державну інспекцію України з безпеки на морському та річковому транспорті Укрморрічінспекція, філію "Український центр інноватики та патентно-інформаційних послуг", Державну службу інтелектуальної власності України, управління Держгірпромнагляду у Волинській області, Державну авіаційну службу України (т. 2 а.с. 66 - 70).

Згідно відповідей центру надання послуг пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Луцька, Луцького, Ківерцівського, Рожищенського районів, Управління ДАІ МВС України у Волинській області, Державної інспекції сільського господарства України у Волинській області, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Головного управління держкомземагентства у Волинській області, Державної фіскальної служби Головного управління ДФС у Волинській області, Управління держпраці у Волинській області Державної служби України з питань праці, Державної служби інтелектуальної власності, Державної авіаційної служби України за банкрутом транспортних засобів, тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожно-будівельних, меліоративних, причіпних, начіпних машин, устаткування та машин, повітряних суден, механізмів підвищеної небезпеки, земельних ділянок, що перебувають на праві приватної власності, права власності, інші речові права на нерухоме майно, іпотеки, обтяження не зареєстровані. Серед власників, які володіють 10% і більше пакетів іменних акцій емітентів відсутній. Інформація про зареєстровані за ПП "Гратіс-Плюс" майнові активи, що належать йому на праві власності, про майно ПП "Гратіс-Плюс", яке перебуває у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, у Державному реєстрі іпотек та у єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відсутня. Інформація щодо виданих та зареєстрованих за ПП "Гратіс-Плюс" патентів, ліцензій, тощо ліквідатору не надана (т. 2 а.с. 71 - 86).

Відповідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 26.03.2015р. №20333634 ПП "Гратіс-Плюс" не знайдено засновником інших суб'єктів господарювання.

Також, ліквідатором встановлено, що у власності ПП "Гратіс-Плюс" обліковується майно, що знаходиться в заставі ПАТ "Укрінбанк" згідно договору застави, посвідченого приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Дехтярук І.В. 18.02.2008р. Р№ 1422, зокрема:

1. Калорифер КVВ 1703x1051 (4 шт),

2. Калорифер КVВ 1203x551 (2 шт),

3.Котел Ferroli Prextherm RSW 107 (3 шт),

4. Пальник газовий Екоflam МАХ GAZ 120 lOW-nOW pab tl(3 шт),

5. Пальник газовий Екоflam BLU 500 РАБ 19-200 МВr (1 шт.),

6.Гідромодуль МН-24 (1 шт),

7.Водохолодильна установка СВМ-Н24КХ-Н В22 (1 шт).

Вищезазначене майно внесене до складу майна ПП "Макаронна компанія" в іншій справі про банкрутство, у зв'язку з чим проведена претензійно-позовна робота.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 28.10.2015р. по справі №1/65-Б зобов'язано ліквідатора ПП "Макаронна компанія" перерахувати на рахунок ПП "Гратіс-Плюс" кошти в сумі 23819,53грн. від продажу спірного заставного майна.

Під час ліквідаційної процедури сформовано ліквідаційну масу в сумі: 23819,53грн..

За період ліквідаційної процедури з рахунку здійснені наступні платежі на загальну суму 23819,53грн.:

Витрати, пов'язані з провадженням у справі про банкрутство:

- 11909,00грн. (часткова оплата послуг арбітражного керуючого та відшкодування його витрат).

- 11910,53 грн. (частково задоволені вимоги ПАТ "Український інноваційний банк", вимоги якого забезпечені заставою.

Вимоги інших кредиторів не задоволені повністю за недостатністю майна банкрута.

Як вбачається з протоколу засідання комітету кредиторів ПП "Гратіс-Плюс" від 10.12.2015 року, комітетом кредиторів одноголосно вирішено, схвалити звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута та уповноважити ліквідатора на подання до суду клопотання про їх затвердження.

Таким чином, за підсумками ходу ліквідаційної процедури вбачається, що ліквідатором вчинено належні дії по виявленню активів та пасивів боржника, внаслідок вжитих ліквідатором заходів доведено неможливість відновлення платоспроможності боржника та необхідність його ліквідації.

Вказані висновки про встановлені обставини відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, долученими до матеріалів справи та дослідженими в судовому засіданні.

Частиною 5 ст. 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI, який набрав чинності з 19.01.2013 року) передбачено, що вимоги, не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржник або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI, який набрав чинності з 19.01.2013 року) після завершення усіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс.

Згідно з ч. 2 ст. 46 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржник або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI, який набрав чинності з 19.01.2013 року) якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута.

Частиною 7 ст. 46 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржник або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI, який набрав чинності з 19.01.2013 року) встановлено, що ліквідатор виконує свої повноваження до внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про припинення юридичної особи - банкрута.

Відповідно до ч. 4 ст. 83 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржник або визнання його банкрутом" вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Законом строк або відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Разом з тим, ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу є судовим актом, який не тільки встановлює обставини відсутності майна боржника для задоволення вимог кредиторів, дає оцінку повноті дій ліквідатора в ході ліквідаційної процедури, але також підсумовує хід процедури банкрутства

Згідно з ст. 83 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" затвердження звіту ліквідатора в порядку, передбаченому цим Законом, є підставою для закриття провадження у справі.

Виходячи з того, що вимоги кредиторів не задоволені, боржник не вільний від боргів і не може продовжувати свою підприємницьку діяльність, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ПП "Гратіс-Плюс" підлягає ліквідації, Звіт ліквідатора про роботу та ліквідаційний баланс банкрута підлягають затвердженню, а провадження у справі про банкрутство ПП "Гратіс-Плюс" - припинено.

Окрім того, 28.05.2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області проведена державна реєстрація припинення юридичної особи ПП "Гратіс-Плюс".

Відповідно до ч. 4 ст. 91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Таким чином, доводи скаржника, викладені у апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо посилань скаржника, що ліквідатором робота проведена формально та не додано до звіту доказів направлення запитів до відповідних органів для виявлення майнових активів банкрута, колегія суддів відзначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, матеріали справи не містять доказів, які б давали підстави дійти висновку про існування у боржника будь-якого іншого майна чи майнових активів, окрім тих які було виявлено ліквідатором.

Таких доказів не було надано і апелянтом при поданні ним апеляційної скарги до Рівненського апеляційного господарського суду.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази оскарження дій (бездіяльності) ліквідатора з приводу неповного виявлення майнових активів боржника або формальності його роботи.

Інші доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

У відповідності до ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з врахуванням обставин справи.

Апелянтом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

А тому, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" та скасування ухвали господарського суду Волинської області від 23.12.2015 року по справі №903/1061/14.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 254, 255, 259, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд -

УХВАЛИ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на ухвалу господарського суду Волинської області від 23.12.2015 року по справі №903/1061/14 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Волинської області від 23.12.2015 року по справі №903/1061/14 залишити без змін.

3. Справу №903/1061/14 повернути до господарського суду Волинської області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст.ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "24" липня 2018 р.

Головуючий суддя Демидюк О.О.

Суддя Савченко Г.І.

Суддя Павлюк І. Ю.