ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.07.2018 м. Ужгород Справа № 907/375/17

Господарський суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ушак І.Г.

за участю секретаря судового засідання Сінкіної Е.В.

у відкритому судовому засіданні розглянув справу

за позовом приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами", м. Київ (далі - ПО ОКУАСП )

в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна", м. Київ (далі - позивач, ТОВ Ворнер Мьюзік Україна)

до фізичної особи-підприємця Гайнутдінової Інни Камилівни, с. Подобовець Закарпатська область (далі - відповідач-1, ФОП Гайнутдінова)

до приватного підприємства "Інвестування. Приватний капітал", м. Ужгород (далі - відповідач-2, ПП Інвестування)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - фізичної особи-підприємця Феєр Аліни Олександрівни, с. Сторожниця, Закарпатська область (далі - третя особа, ФОП Феєр)

про стягнення суми 96000,00 грн.

представники:

ПО ОКУАСП - Коваль Р.М., представник за довіреністю;

позивача - не з'явився;

відповідача-1 - ОСОБА_4, представник за довіреністю

відповідача-2 - ОСОБА_5, представник за довіреністю

третьої особи - не з'явився

ПО ОКУАСП звернулася до суду в інтересах ТОВ Ворнер Мьюзік Україна із вимогою до ФОП Гайнутдінової про стягнення суми 96000,00 грн. компенсації за незаконне використання трьох музичних творів - "Summer Paradise" (виконавець - Simple Plan Sean Paul), "Fireball" (виконавець -Pitbull Feat. John Ryan), "Livin,la Vida Loca" (виконавець - Ricky Martin) (далі - музичні твори)- виходячи із мінімально допустимого розміру компенсації за один факт порушення стосовно одного об'єкту - 10 мінімальних заробітних плат (ст. 52 Закону України «Про авторське право та суміжні права»), що становить 32000 грн.

Позовні вимоги мотивовано посиланням на незаконне використання у приміщенні вареничної "ІНФОРМАЦІЯ_1" (АДРЕСА_1), об"єктів авторського права - зазначених вище музичних творів шляхом їх публічного виконання. Майнові авторські права на використання зазначених творів шляхом публічного виконання належать позивачу на підставі Ліцензійного договору № ВЧ-01112014/02 від 01.11.2014 укладеного з ТОВ "Ворнер/Чаппел" та додатків № 1 та № 1/2 до нього.

Факт незаконного використання музичних творів у зазначеному закладі 01.07.2016 зафіксовано представником ПО ОКУАСП Ковалем Р.М. шляхом складання відповідного Акту фіксації № 15/07/2016 від 01.07.2016, відеозаписом використання музичних творів, рахунком від 1.07.16

У процесі судового розгляду за заявою позивача залучено до участі у справі іншого відповідача - ПП Інвестування, який здійснював господарську діяльність у вареничній «ІНФОРМАЦІЯ_1» станом на 1.07.16, з урахуванням чого позивач наполягає на стягненні з відповідачів-1, 2 суми заявленої компенсації в рівних частинах з кожного.

Справа перебуває на новому розгляді, оскільки постановою Верховного Суду від 03.04.2018р. за результатами касаційного перегляду скасовано рішення господарського суду Закарпатської області від 29.08.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 05.10.2017, а справу скеровано до господарського суду Закарпатської області на новий розгляд.

За приписами ст. 316 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Суд касаційної інстанції у постанові зазначив, зокрема, що суди попередніх інстанцій дійшли передчасного висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки, відхиляючи докази подані ПО ОКУАСП на підтвердження публічного виконання спірних музичних творів відповідачами [акт фіксації фактів (контрольного прослуховування) прямого чи опосередкованого комерційного використання музичних творів, опублікованих з комерційною метою фонограм, відеограм, їх примірників та зафіксованих у них виконань від 01.07.2016 №15/07/2016, відеозапис (фіксація використання музичних творів за допомогою технічних засобів від 01.07.2016), рахунок від 01.07.2016], не дослідили ці докази в їх сукупності, не надали останнім оцінки та не навели доводів на їх спростування.

Посилаючись на те, що ПО ОКУАСП не надано доказів на підтвердження того, за допомогою якого саме джерела (пристрою) відбувалося публічне виконання спірних музичних творів, суди попередніх інстанцій залишили поза увагою посилання ПО ОКУАСП на те, що таке використання здійснювалося за допомогою наявного у приміщенні обладнання, а саме колонок. Також судами не враховано, що використання музичних творів безпосередньо у публічному закладі (а не шляхом здійснення користувачем передачі таких творів в ефір чи по кабелях) є публічним виконанням.

Зазначаючи про те, що ПО ОКУАСП не підтверджено здійснення господарської діяльності у відповідному приміщенні саме ФОП Гайнутдіновою, а в акті фіксації від 01.07.2016 №15/07/2016 не зафіксовано незаконне комерційне використання спірних музичних творів саме з боку ПП Інвестування, суди попередніх інстанцій не звернули уваги на те, що безпосередньо цим підприємством у відзиві на позовну заяву не заперечувалося здійснення ним господарської діяльності у вареничній у період з 01.06.2016 по 31.08.2016, а також безпідставно відхилено посилання ПО ОКУАСП в акті фіксації на те, що відповідну інформацію (про особу, яка здійснює господарську діяльність у відповідному закладі) було одержано, у тому числі, з "Куточка споживача".

Зазначено, що судами не було досліджено питання спростування/неспростування відповідачами презумпції винного заподіяння шкоди. Крім того, саме особа, яка здійснює господарську діяльність у вареничній "ІНФОРМАЦІЯ_1", несе відповідальність за додержання в ній вимог закону щодо охорони права на об'єкти інтелектуальної власності. Однак судами попередніх інстанцій не встановлено правомірність використання спірних музичних творів у приміщенні названої вареничної.

За таких обставин, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що попередні судові інстанції припустилися неправильного застосування вимог статті 47 ГПК України (у редакції, чинній на час розгляду даної справи названими судовими інстанціями) і частини першої статті 43 названого Кодексу (в тій же редакції) щодо всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, а саме - не дослідили належним чином зібрані у справі докази та не встановили пов'язані з ними обставини, що входили до предмета доказування.

За змістом постанови суду при новому розгляді справи дана вказівка врахувати викладене, перевірити зазначені в цій постанові доводи сторін та подані ними докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого вирішити спір відповідно до закону, за результатами нового розгляду вирішити питання розподілу судових витрат.

У ході нового судового розгляду справи представник ПО ОКУАСП наполягає на задоволені позовних вимог з підстав наведених у позові, надавши також письмові пояснення, відповідь на відзиви на позовну заяву відповідачів-1, 2, поданих у ході нового судового розгляду справи.

Посилається на те, що ним повністю підтверджено обставин, які належить доводити позивачеві у спорах, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності, а саме:

- належність йому майнових авторських прав на музичні твори належними та допустими доказами, якими є Ліцензійний договір № ВЧ-01112014/02 від 01.11.2014 укладений з ТОВ "Ворнер/Чаппел" та додатків № 1 та № 1/2 до нього, що підтверджено висновком Верховного Суду у даній справі: «… суди попередніх інстанцій вірно встановили, що Організація на підставі Договору від 24.01.2014, ліцензійного договору від 01.11.2014 № ВЧ-01112014/02-д та декларації музичних творів наділена повноваженнями на управління майновими правами суб'єкта авторського права - позивача у справі, зокрема щодо музичних творів: "Summer Paradise"; "Fireball" та "Livin'la Vida Loca"»;

- використання відповідачами спірних музичних творів на підставі щодо відповідача-1 - акту фіксації фактів (контрольного прослуховування) прямого чи опосередкованого комерційного використання музичних творів, опублікованих з комерційною метою фонограм, відеограм, їх примірників та зафіксованих у них виконань від 01.07.2016 №15/07/2016,складеного стосовно ФОП Гайнутдінова на підставі даних з «Куточка споживача», відеозапису від 01.07.2016); щодо відповідача-2 - відеозапису від 01.07.2016, пояснення відповідачів, зокрема, визнання відповідачем-2 факту здійснення господарської діяльності, договору оренди від 1.06.16 укладеного ПП Інвестування та ФОП Феєр.

Наполягає, що спірні музичні твори використовувалися для фонового озвучення приміщення, в якому здійснюють господарську діяльність відповідачі, за допомогою наявного обладнання - колонок, отже використання спірних музичних творів здійснювалося відповідачами шляхом публічного виконання відповідно до визначення останнього наданого в ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» та ст. 441 ЦК України.

Відповідачі у справі не надали доказів правомірного використання музичних творів та не спростували презумпцію винного заподіяння шкоди. Заперечує право відповідача-2 на публічне сповіщення спірних музичних творів відповідно до наданого ним ліцензійного договору на ретрансляцію з підстав, зокрема, відсутності в договорі зазначення об'єктів права інтелектуальної власності - музичних творів - на які поширюється дія субліцензії.

Позивач - ТОВ Ворнер Мьюзік Україна - пояснень по суті спору не надав та не забезпечив участі свого представника у судовому розгляді справи. Кореспонденція суду (ухвали суду від 08.05.2018, 29.05.2018, 4.07.2018) надіслана позивачу за адресою вказаною в позовній заяві - 01024 м. Київ, вул. Лютеранська, 15 А, приміщення 18 - яка за відкритими даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є його офіційним місцезнаходженням, повернута до суду без вручення адресату із відміткою установи зв'язку «інші причини, що не дали змоги виконати обов'язок щодо пересилання поштового відправлення». Відповідно до правової позиції наведеної у постанові Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.11 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (п. 3.9.1), якщо ухвала у справі надіслана за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною та зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, і не повернута підприємством зв'язку або повернута з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

ФОП Гайнутдінова - відповідач-1 - у ході нового судового розгляду справи письмовими відзивом, запереченнями на відповідь на відзив на позовну заяву та усними поясненнями представника проти позову заперечує, посилаючись, зокрема, на те, що у період виявлення порушення не здійснювала господарську діяльність у приміщенні вареничної "ІНФОРМАЦІЯ_1", а отже - не може бути суб'єктом відповідальності за порушення авторських прав і (або) суміжних прав.

Крім того, вважає, неналежними докази надані позивачем. Так, посилаючись на те, що акт фіксації № 15/07/2016 від 01.07.2016 складений в односторонньому порядку, не надавався для ознайомлення відповідачу-1, не містить відомостей щодо особи відповідача-1 та причин відмови від підпису, вважає, що акт не може слугувати беззаперечним доказом вини відповідача-1.

Відеозапис, наданий на підтвердження факту порушення, не дає достовірної відповіді на питання, який саме пристрій є джерелом звуку, неможливо встановити звідки лунають музичні твори. Вважає, що музичні твори транслювалися за допомогою радіо, що, виходячи із визначення понять наданих ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права», публічним сповіщенням шляхом ретрансляції, право на використання якого не має позивач відповідно до умов наданого ним договору.

Рахунок від 01.07.2016 не може бути належним доказом, оскільки з нього не можна встановити інші ідентифікуючі ознаки особи суб'єкта підприємницької діяльності чи особи споживача послуг, він не відображає факту публічного виконання спірних музичних творів.

ПП Інвестування - відповідач-2 - у ході нового судового розгляду справи письмовими відзивом, запереченнями на відповідь на відзив на позовну заяву та усними поясненнями представника проти позову заперечує фактично з тих же підстав, що і відповідач-1, зокрема, вважаючи неналежними докази надані позивачем (відеозапис, акт фіксації, рахунок).

Крім того, пояснює, що у період з 01.06.2016 по 31.08.2016, в т.ч. станом на час проведення перевірки, результати якої послугували підставою подання даного позову, ПП Інвестування здійснювало господарську діяльність у приміщенні кафе-вареничної "ІНФОРМАЦІЯ_1", що підтверджено відповідними договорами оренди та актами приймання-передачі. Разом з тим, акт фіксації складений щодо ФОП Гайнутдінової, а про те, що у приміщенні здійснювало свою діяльність ПП Інвестування, в акті не йдеться. Зазначає, що представник позивача не вимагав від відповідача-2 документів на підтвердження правомірності використання музичних творів та підстав використання приміщення кафе.

Стверджує, що спірні музичні твори були відтворені через радіо, використання їх, що відбулося шляхом публічного сповіщення, вважає законним, посилаючись на укладений 6.06.16 ліцензійний договір № 12-б з ТОВ «Культурно-мистецький центр «Барва», відповідно до якого останній як ліцензіат надав ПП Інвестування як субліцензіату субліцензію на використання музичних творів Радіо Закарпаття ФМ шляхом ретрансляції та доступ до сигналу, що містить програми.

ФОП Феєр - третя особа у справі - власник приміщення кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», належним чином повідомлена про судовий розгляд справи, письмових пояснень по суті спірних відносин не надала, участі уповноваженої особи у судовому засіданні не забезпечила.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників ПП ОКУАСП, відповідачів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі до відповідача-2 та про відмову у позові до відповідача-1.

При цьому суд виходив з наступного.

Причиною спору у даній справі є питання наявності або відсутності підстав для стягнення з відповідачів-1, 2 компенсації у зв'язку з порушенням майнових авторських прав суб'єкта авторського права.

За приписами ст. 45 Закону України "Про авторське право та суміжні права" (далі - Закон) суб'єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: особисто, через свого повіреного, через організацію колективного управління.

За змістом ст.ст. 435, 440, 441, 443 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст.ст. 7, 15, 31-33 Закону: право на використання твору належить автору або іншій особі, яка одержала відповідне майнове право у встановленому порядку (за договором, який відповідає визначеним законом вимогам); використання твору здійснюється лише за згодою автора або особи, якій передано відповідне майнове право (за виключенням випадків, вичерпний перелік яких встановлено законом).

Відповідно до ч. 3 ст. 426 ЦК України використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

Частиною третьою статті 15 Закону визначено, що виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, публічне виконання і публічне сповіщення творів.

Згідно з приписами статті 1 Закону публічне виконання - це подання за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав творів, виконань, фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім'ї або близьких знайомих цієї сім'ї, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час; публічне сповіщення (доведення до загального відома) - це передача за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав в ефір за допомогою радіохвиль (а також лазерних променів, гама-променів тощо), у тому числі з використанням супутників, чи передача на віддаль за допомогою проводів або будь-якого виду наземного чи підземного (підводного) кабелю (провідникового, оптоволоконного та інших видів) творів, виконань, будь-яких звуків і (або) зображень, їх записів у фонограмах і відеограмах, програм організацій мовлення тощо, коли зазначена передача може бути сприйнята необмеженою кількістю осіб у різних місцях, віддаленість яких від місця передачі є такою, що без зазначеної передачі зображення чи звуки не можуть бути сприйняті.

Використанням твору в силу ст. 441 ЦК України вважається, серед іншого, його публічне використання різними способами, як-от публічний показ, публічне виконання - як у реальному часі ("наживо"), так і з допомогою технічних засобів, публічне сповіщення (радіо, телебачення), а також публічна демонстрація аудіовізуального твору (зі звуковим супроводом чи без такого) у місці, відкритому для публічного відвідування, або в іншому місці (приміщенні), де присутні особи, які не належать до кола однієї сім'ї чи близьких знайомих цієї сім'ї, - незалежно від того, чи сприймається твір публікою безпосередньо у місці його публічної демонстрації (публічного показу), чи в іншому місці одночасно з такою демонстрацією (показом). Відповідальність за публічне виконання твору (в тому числі при його виконанні в реальному часі - "наживо") несе фізична чи юридична особа, яка бере на себе ініціативу і відповідальність за проведення відповідного заходу.

У свою чергу, використання твору без дозволу суб'єкта авторського права є порушенням авторського права, передбаченим пунктом "а" статті 50 Закону, у зв'язку з яким пунктом "г" частини другої статті 52 цього ж Закону визначено можливість притягнення винної особи до відповідальності у вигляді сплати компенсації в розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат.

У ході судового розгляду даної справи встановлено, що ПО ОКУАСП є організацією колективного управління на колективній основі майновими правами суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, що підтверджується виданим Державним департаментом інтелектуальної власності Свідоцтвом про облік організацій колективного управління № 18/2011 від 24.01.2011, статутом ПО ОКУАСП.

24.01.2014р. ПО ОКУАСП як організація та ТОВ Ворнер Мьюзік Україна як видавник уклали договір № АВ-24012014/01 про управління майновими авторськими правами (далі - договір), відповідно до умов п. 2.1 якого видавник надає організації повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на твори та субвидані твори, які належать або протягом дії цього договору будуть йому належати, а саме, дозволяти або забороняти використання об'єктів авторського права третім особам, відповідно до умов цього договору.

Згідно цього договору (п. 5.1 договору) організація отримала повноваження здійснювати колективне управління майновими правами видавника на такі види використання об'єктів авторського права: "публічне використання", зокрема, публічне виконання об"єктів авторського права як безпосередньо виконавцем або колективом виконавців, так і за допомогою будь-яких технічних пристроїв та процесів, у місцях здійснення господарської діяльності, а також в інших місцях, де присутні або можуть бути присутні особи, яку не належать до кола сім"ї або близьких знайомих, незалежно від того, присутні вони в одному місці та в один і той же час або в різних місцях та в різний час

Організація має право здійснювати відповідно до чинного законодавства України та цього договору будь-які юридичні дії, направлені на забезпечення та захист майнових прав видавника на об'єкти авторського права, повноваження на управління якими передані організації за цим договором, в порядку визначеному у цьому розділі (п. 9.1. договору).

У випадку виявлення порушень прав, управління якими здійснює організація, остання з метою захисту прав видавника та реалізації своїх повноважень по управлінню цими правами, має право: пред'являти заяви, претензії, здійснювати фіксацію фактів використання об'єктів авторського права без дозволу організації; вчиняти будь-які інші дії (вживати заходи), направлені на захист авторських прав Видавника, за умов дотримання попередньої згоди Видавника (п. 9.2. Договору). Договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє безстроково (п.12.1). Сторонами договору погоджено додаток №1 „Виключення та обмеження".

ТОВ Ворнер Мьюзік Україна надана Декларація Творів, відповідно до якої заявлена наявність майнових авторських прав щодо музичних творів згідно переліку, серед яких, зокрема: "Summer Paradise" - виконавець - Simple Plan Sean Paul, "Fireball" - виконавець -Pitbull Feat. John Ryan, "Livin,la Vida Loca" - виконавець - Ricky Martin.

Згідно зазначеної декларації позивач - ТОВ Ворнер Мьюзік Україна як субвидавник, у свою чергу, отримав майнові права на вищезазначені музичні твори на підставі Ліцензійного договору №ВЧ-01112014/02 від 01/11/2014, укладеного з ТОВ "Ворнер/Чаппел" (видавник) та Додатків до нього, якими підтверджено передачу прав на музичні твори. Відповідно до умов Ліцензійного договору видавник надає субвидавнику право на використання протягом строку дії договору на території України способами, вказаними в договорі, всіх творів, які входять в каталог видавця, за виключенням Продакш Музики (музичні твори, створені для використання в фільмах, телебаченні, радіо і інших засобах аудіовізуальної інформації, які належать або підконтрольні компаніям НонСтопМьюзік Інк. і Ворнер/Чаппел Лайбрарі Мьюзік Лімітед). Субвидавник вправі використовувати твори протягом терміну дії договору на території України на умовах виключної ліцензії наступними способами, зокрема, публічне виконання творів, відтворення творів або будь-якої їх частини в будь-якій матеріальній формі, шляхом механічного або електронного відтворення (п.2.3. ліцензійного договору). Протягом терміну дії договору субвидавник отримує право використовувати твори на території України на умовах невиключної ліцензії наступними способами, зокрема, доведення творів до загального відома таким чином, що будь-яка особа може отримати доступ до творів з будь-якого місця і в будь-який час за власним вибором (п.2.5.2. Ліцензійного договору). Відповідно до п.11.1. Ліцензійного договору строк договору починає відраховуватись з моменту його підписання і з врахуванням положень п.11.2., закінчується 31.12.2014 року. При цьому сторони обумовлюють, що договір в частині надання прав субвидавнику поширюється на період, що передує даті підписання договору, а саме - з 01.01.2014 року. Строк дії договору може автоматично продовжуватись на черговий період в 1 рік, якщо і до того часу не буде розірваний будь-якою із сторін шляхом надіслання письмового повідомлення іншій стороні не менше, ніж за 30 календарних днів (п. 11.2. Ліцензійного договору). Ліцензійний договір підписаний сторонами договору та скріплений їхніми печатками.

Таким чином, виходячи з вище наведених положень ЦК України, Закону, фактичних обставин даної справи, встановлено, що ПО ОКУАСП на підставі договору від 24.01.2014, ліцензійного договору від 01.11.2014 № ВЧ-01112014/02-д та декларації музичних творів наділена повноваженнями на управління майновими правами суб'єкта авторського права - позивача у справі, зокрема щодо музичних творів: "Summer Paradise"; "Fireball" та "Livin'la Vida Loca".

Матеріалами справи встановлено, що 01.07.2016р. Коваль Руслан Миколайович - представник ПО ОКУАСП відповідно до наданої йому довіреності № 30/06/16/01 від 30.06.2016 - здійснив фіксацію фактів використання музичних творів у вареничній «ІНФОРМАЦІЯ_1» у АДРЕСА_1.

Так, зазначеним представником ПО ОКУАСП складено акт №15/07/2016 фіксації фактів (контрольного прослуховування) прямого чи опосередкованого комерційного використання музичних творів, опублікованих з комерційною метою фонограм, відеограм, їх примірників та зафіксованих у них виконань (далі - акт фіксації). За змістом акту фіксації йдеться про те, що такий складено у закладі харчування - варенична "ІНФОРМАЦІЯ_1" у АДРЕСА_1 у присутності представників вареничної - офіціантів ОСОБА_6 та ОСОБА_7; за даними «Куточка споживача» встановлено, що у закладі здійснює господарську діяльність ФОП Гайнутдінова; шляхом відеозапису за допомогою відеокамери SONY та шляхом аудіо запису на диктофон зафіксовано у період часу з 15-49 год да 16-19 год. факт публічного виконання музичних творів, у тому числі: "Summer Paradise" (виконавець - Simple Plan Sean Paul), "Fireball" (виконавець -Pitbull Feat. John Ryan), "Livin,la Vida Loca" (виконавець - Ricky Martin), суб"єктом майнових авторських прав щодо яких є позивач.

У акті зазначено, що зазначені твори використовуються для фонового озвучення приміщення закладу, а саме - для публічного виконання музичних творів. В акті також зазначено, що в ході фіксації публічного виконання музичних творів представник закладу повідомив: підстави використання об"єктів - невідомі, в закладі відповідний договір/інша підстава використання об"єктів - відсутній.

До матеріалів справи долучено також оптичний диск, на якому міститься відеозапис зазначеної фіксації здійснений 1.07.16 представником ПО ОКУАСП.

Дослідженням зазначеного диску у судовому засіданні встановлено та визнається всіма учасниками процесу, що 1.07.16 у приміщенні вареничної «ІНФОРМАЦІЯ_1» фоново звучали музичні твори, зокрема: у 15:52 год. - Summer Paradise" (виконавець - Simple Plan Sean Paul); у 16-10 год. - "Fireball" (виконавець -Pitbull Feat. John Ryan); у 16-17 год. - "Livin,la Vida Loca" (виконавець - Ricky Martin).

В акті зазначено, що використання музичних творів здійснювалося через колонки, що знаходилися у залі, джерело звучання музичних творів позивачем в акті не зазначено, а у ході судового розгляду представник ПО ОКУАСП пояснив, що джерело, до якого приєднані колонки, не було на виду у закладі, тому не відображено в акті; на відеозаписі джерело також не відображено. Разом з тим, відповідачі стверджують, що джерелом звучання зазначених музичних творів було радіо, право ретранслювання передач якого відповідач має на підставі ліцензійного договору з ТОВ «Культурно-мистецький центр «Барва».

Рахунок № від 01.07.2016 поданий позивачем на підтвердження факту перебування його представника у зазначеній вареничній у зазначену дату та час та придбання послуг закладу. Із змісту виготовленого технічно чеку вбачається, що такий видано 1.07.16, рахунок відкритий у 15-54 год, закритий у 16-10 год, офіціант ОСОБА_7, надано послуг на суму 30-00 грн., на звороті чеку міститься напис здійснений вручну «оплачено офіціант ОСОБА_6».

На підставі наведеного, оскільки відповідачі використали для фонового озвучення приміщення закладу музичні твори, не маючи на це згоди суб'єктів авторського права щодо цих творів, представник ПО ОКУАСП подав даний позов до суду, вимагаючи стягнення 96000,00 грн. компенсації за порушення майнових авторських прав, виходячи із мінімально допустимого розміру компенсації за один факт порушення стосовно одного об'єкту - музичного твору - 10 мінімальних заробітних плат (ст. 52 Закону), що становить 32000 грн.

Суд, дослідивши в сукупності подані ПО ОКУАСП докази - акт фіксації, відеозапис фіксації, рахунок від 01.07.2016 - оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні зазначених доказів, дійшов висновку, що такі підтверджують використання шляхом публічного виконання спірних музичних творів у вареничній «ІНФОРМАЦІЯ_1». Встановлено, що фонове озвучення приміщення вареничної відбувалося за допомогою наявного у приміщенні обладнання, а саме колонок, а джерелом звучання було радіо, що визнано відповідачами та що за змістом ст. 1 Закону є публічним виконанням творів.

При цьому, суд не приймає твердження відповідачів про те, що наведене є публічним сповіщенням відповідачем-2 музичних творів в ефір за допомогою радіохвиль як не доведене належним чином. Саме лише посилання на наявність ліцензійного договору з ТОВ «Культурно-мистецький центр «Барва» не є належним та достатнім доказом передачі відповідачем-2 в ефір за допомогою радіохвиль музичних творів 1.07.16 у вареничній «ІНФОРМАЦІЯ_1» та критично оцінюється судом. Крім того, в цьому договорі не визначено об'єктів права інтелектуальної власності, на які надаються права відповідачеві, зокрема, на спірні музичні твори.

За наведеного, ліцензійний договір, на який посилається відповідач-2, не може вважатися підставою правомірного використання музичних творів у вареничній. Інших підстав правомірного використання музичних творів у вареничній відповідачами не наведено.

Відтак, суд констатує, що відповідачі у справі не надали доказів правомірного використання музичних творів та не спростували презумпцію винного заподіяння шкоди.

Вирішуючи питання щодо суб'єкта відповідальності у даній справі, суд виходить з наступного.

ПО ОКУАСП, здійснюючи фіксацію фактів використання музичних творів у вареничній «ІНФОРМАЦІЯ_1» у АДРЕСА_1, зазначив інформацію про ФОП Гайнутдінову як особу, яка здійснює господарську діяльність у цьому закладі, правомірно одержану ним з "Куточка споживача" - стенду з регламентованою інформацією для забезпечення інформування та захисту інтересів споживачів, в тому числі, достовірною і доступною інформацією про найменування, належність та режим роботи свого підприємства, яку за приписами ч.3 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів», зобов'язаний продавець (виконавець) надати споживачеві.

Отже, презюмується, що інформація, яка подається суб'єктом господарювання як продавцем (виконавцем) на стенді «Куточок споживача», є достовірною. Разом з тим, матеріалами справи доведено, що ФОП Гайнутдінова станом на 1.07.16 не здійснювала господарської діяльності у вареничній, оскільки договір оренди від 01.08.2013р., на підставі якого ФОП Гайнутдінова орендувала приміщення кафе у АДРЕСА_1 був достроково розірваний 1.06.16. На підтвердження наведеного матеріали справи містять копії укладеного ФОП Феєр А.О та ФОП Гайнутдіновою договору оренди від 01.08.2013р., акту прийому-передачі до договору оренди від 01.08.2013р., додаткової угоди № 01 від 31.05.2016р. до договору оренди б/н від 01.08.2013р. про дострокове розірвання договору оренди, акту прийому-передачі від 31.05.2016р. про повернення об"єкту оренди. За таких обставин на ФОП Гайнутдінову не може бути покладена відповідальність за незаконне використання музичних творів у вареничній «ІНФОРМАЦІЯ_1», що було 1.07.16 зафіксовано представником ПП ОКУАСП, тому у позові до ФОП Гайнутдінової належить відмовити.

Натомість, матеріалами справи встановлено, визнається відповідачем-2 та не заперечується і не спростовано ніким з учасників процесу, що на час здійснення спірної перевірки у приміщенні вареничної "ІНФОРМАЦІЯ_1", яке належить на праві приватної власності фізичній особі-підприємцю Феєр А.О., господарську діяльність здійснювало ПП Інвестування на підставі договору оренди від 01.06.2016р. укладеного з ФОП Феєр А.О., копія зазначеного договору та акту прийому-передачі приміщення від 01.06.2016р. долучено до матеріалів справи.

За таких обставин та виходячи з наведених вище приписів чинного законодавства саме ПП Інвестування як особа, яка здійснювала господарську діяльність у вареничній "ІНФОРМАЦІЯ_1", несе відповідальність за додержання в ній вимог закону щодо охорони права на об'єкти інтелектуальної власності.

Позовні вимоги ПП ОКУАСП належним чином доведені, ґрунтуються на законі, не спростовані відповідачем-2, вина якого у завданні шкоди у даній справі презюмується, тому підлягають задоволенню в повному обсязі шляхом стягнення суми позову з відповідача-2. За змістом ст. 129 ГПК України судовий збір сплачений позивачем при поданні позову на суму 1762,00 грн. - належить відшкодувати за рахунок відповідача-2.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 73-79, 81, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов до відповідача-2 - приватного підприємства "Інвестування. Приватний капітал", м. Ужгород - задоволити повністю.

Стягнути з приватного підприємства "Інвестування. Приватний капітал" (88000,Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Перемоги, 32а, ) на користь приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" (02002, м. Київ, вул. Сверстюка, 23, оф.916, ) в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" (01024, м. Київ, вул. Лютеранська, 15А, прим. 18, ) компенсацію за порушення авторських прав на суму 96000,00 грн. (дев'яносто шість тисяч грн. 00 коп.), та у відшкодування судових витрат - 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.)

2. У позові до відповідача-1 - фізичної особи- підприємця Гайнутдінової Інни Камилівни, с. Подобовець Закарпатської області - відмовити повністю.

Відповідно до приписів ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 20.07.2018р.

Суддя Ушак І.Г.