ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

13.07.2018

Справа № 910/8223/18

Суддя Мандриченко О.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтобудсервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АНП-ХХІ Століття"

про стягнення 44 927,12 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтобудсервіс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АНП-ХХІ Століття" про стягнення 44 927,12 грн.

Ухвалою господарського суду від 27.06.2018 року відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Нафтобудсервіс" у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтобудсервіс" залишено без руху, встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Нафтобудсервіс" строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п’яти днів з дня вручення даної ухвали.

До господарського суду від позивача надійшла зава про усунення недоліків, в якій заявник не надає суду докази сплати судового збору у розмірі 1762,00 грн., а повторно заявляється клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із п.п. 1 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" станом на 01.01.2018 прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць становить – 1762,00 грн.

Позивачем заявлено майнову вимогу про стягнення грошових коштів в розмірі 44 927,12 грн., а тому за подання даного позову позивач мав сплатити 1 762,00 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Однак, позивачем не надано належних та допустимих доказів наявності умов, визначених у ст. 8 Закону України "Про судовий збір", за яких суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору.

Обставини, на які посилається позивач, не є тими обставинами, за яких можливе надання відстрочки сплати судового збору.

Крім того, під час розгляду повторного клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору суд також враховує позицію, викладену у рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001, згідно із якою вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні повторного клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору.

Враховуючи той факт, що позивач не усунено недоліків позовної заяви та не подано доказів судового збору у сумі 1 762,00 грн., суд дійшов висновку, що позовна заява Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтобудсервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АНП-ХХІ Століття" про стягнення 44 927,12 грн. є неподаною і повертається заявнику.

Водночас, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 4 ст. 174, ст. 234 ГПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву та додані до неї матеріали повернути без розгляду.

Згідно з ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                                     О. В. Мандриченко