РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

16 липня 2018 року Справа № 902/1061/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Маціщук А.В. , суддя Олексюк Г.Є.

секретар судового засідання Мазур О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Глікохім"

на рішення господарського суду Вінницької області від 01.03.2018 р.

(ухвалене о 18:52 год. в м. Вінниця, повний текст складено 12.03.2018р.)

у справі № 902/1061/17 (суддя Банасько О.О.)

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Левада Карго"

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Глікохім"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1) ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ламарін"

2) ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Лемтранс"

про стягнення 190 678,94 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_2;

від відповідача - ОСОБА_3;

від третьої особи ТОВ "Ламарін" - не з'явився;

від третьої особи ТОВ "Лемтранс" - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Левада Карго" звернулось з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Глікохім" про стягнення 190 678 грн. 94 коп. з яких 184 736 грн. 99 коп. боргу, 394 грн. 78 коп. 3 % річних, 3330 грн. 33 коп. пені, 2 16 грн. 84 коп. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані, неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором № LC-045/17 від 01.06.2017 р.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 01.03.2018 р. у справі № 902/1061/17 було частково задоволено позов, стягнуто з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Глікохім" на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Левада Карго" 184 736 грн. 99 коп. боргу, 2 771 грн. 06 коп. відшкодування витрат по сплаті судового збору. Прийнято відмову позивача від позовних вимог про стягнення 394 грн. 78 коп. - 3 % річних, 3 330 грн. 33 коп. пені, 2 216 грн. 84 коп. інфляційних втрат. Закрито провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 394 грн. 78 коп. - 3 % річних, 3 330 грн. 33 коп. пені, 2 216 грн. 84 коп. інфляційних втрат.

При ухвалені вказаного рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що 01.06.2017 р. між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Левада Карго" (виконавець) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Глікохім" (замовник) було укладено Договір транспортно-експедиторського обслуговування № LC-045/17 відповідно умов якого виконавець від свого імені та за дорученням і за рахунок коштів замовника надає транспортно-експедиторські послуги з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних та інших вантажів по території України та території інших держав (послуги).

Згідно із п. 2.1. Договору перелік послуг, способи перевезення (пункти відправлення та призначення), види транспорту для перевезення, перелік (асортимент) та кількість вантажу, відпуск та приймання вантажу, список необхідних документів та інші умови погоджуються сторонами, в кожному окремому випадку в Заявці на транспортування та експедирування вантажів, яка міститься в Додатку 1 (Заявка), яка підписується сторонами і вважається невідємною частиною договору.

Суд встановив, що пунктами 6.4., 6.6., 6.7. Договору передбачено, що замовник компенсовує виконавцю розмір демереджу і/чи детеншену або штрафні санкції, які нараховані перевізником чи агентом перевізника, лише в тому випадку якщо демередж і/чи детеншен або інші штрафні санкції виникли внаслідок порушення замовником умов даного договору. Виконавець не несе відповідальність за простій суден, транспортних засобів, які виникли з вини замовника. Замовник компенсує документально підтверджені збитки виконавцю, в тому числі недоотриманий прибуток, які виникли в звязку простоєм і/чи конфіскацією рухомого складу з вини замовника і залучених замовником третіх осіб, в тому числі збитки, повязані з утримання інших вантажів/контейнерів з вантажем, які знаходяться під контролем виконавця.

В подальшому, 16.06.2017 р. між позивачем та відповідачем було підписано Заявку № 1 якою, серед іншого, погоджено умови поставки за правилами Інкотермс: CIF Odessa; вантажовідправника: ТОВ "Левада Карго"; вантажоодержувача: ТОВ "Глікохім", Україна, 22400, м. Вінниця, вул. Хмельницьке Шосе, буд. 122, офіс 301, код 4883, пункт відправлення: ст. Одеса Порт, 400409, пункт навантаження: ОСОБА_4; пункт призначення: ст. Вінниця-Вантажна, 33516, пункт вивантаження: ст. Вінниця-Вантажна; кількість, тип та приналежність контейнера та вагону: 4*20dv, ARKAS, 2 фітингові платформи; характеристика вантажу та його вага; перелік та вартість замовлених послуг: комплексна ставка за перевезення: USD 630-/20 (ставки вказані з урахуванням ПДВ; умови оплати: 3 банківських днів з моменту виставлення рахунку, ставки дійсні до 30.06.2017 р.

27.06.2017 р. сторонами підписано Заявку № 2 серед іншого, погоджено умови поставки за правилами Інкотермс: CIF Odessa; вантажовідправника: ТОВ "Левада Карго"; вантажоодержувача: ТОВ "Глікохім", Україна, 22400, м. Вінниця, вул. Хмельницьке Шосе, буд. 122, офіс 301, код 4883, пункт відправлення: ст. Одеса Порт, 400409, пункт навантаження: ОСОБА_4; пункт призначення: ст. Вінниця, 335801, пункт вивантаження: ст. Вінниця; кількість, тип та приналежність контейнера та вагону: 12*20dv, MSK, 6 фітингових платформ; характеристика вантажу та його вага; перелік та вартість замовлених послуг: комплексна ставка за перевезення: USD 630-/20 (ставки вказані з урахуванням ПДВ; умови оплати: 3 банківських днів з моменту виставлення рахунку, ставки дійсні до 31.07.2017 р.

Із наявних в матеріалах справи коносаментів № MSCUVY458886 (агент морських ліній MEDITERRANEAN SHIPPING COMPANY S.A.) та № FRKVLC (агент морських ліній ARKAS), суд встановив, що у коносаменті № MSCUVY458886 визначено строк вільного періоду користування 14 днів від демереджу, а в коносаменті № FRKVLC (агент морських ліній ARKAS) 21 день від демереджу, а ТОВ "Глікохім" у двох коносаментах значиться як одержувач вантажу.

Проаналізувавши матеріали справи, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Левада Карга" в ході надання експедиційних послуг з перевезення вантажу понесено додаткові витрати пов'язані з понаднормовим використанням контейнерного обладнання у розмірі 184736 грн. 99 коп., що підтверджується коносаментами, рахунками на оплату додаткових витрат, актами надання послуг, платіжними дорученнями про їх оплату позивачем перед експедитором, який брав участь у перевезенні вантажу та залізничним накладним з яких, зокрема, накладних згідно яких здійснювалось повернення порожніх вагонів відповідачем 08.07.2017 р. та 18.07.2017 р.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовна вимога про стягнення 184736 грн. 99 коп. є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Окрім того, судом була прийнята заява позивача від 01.03.2018 р. про відмову в частині стягнення 3 % річних та інфляційних, а тому провадження в частині стягнення 394 грн. 78 коп. - 3 % річних, 3 330 грн. 33 коп. пені, 2 216 грн. 84 коп. інфляційних втрат було закрито на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, відповідач ТОВ "Глікохім" звернулося з апеляційною скаргою до Рівненського апеляційного господарського суду, відповідно до якої просить рішення господарського суду Вінницької області від 01.03.2018 р. у справі № 902/1061/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позову.

Скаржник вважає, що рішення господарського суду є незаконним та таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

На підтвердження своїх доводів, скаржник вказує наступне.

ТОВ "Глікохім" доручило ТОВ "Левада Карго" здійснити організацію перевезення вантажу, ні про які строки повернення контейнерів із ТОВ "Глікохім" погоджено не було.

Судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що дата вивантаження контейнерів згідно Наряду № 414 від 03.07.2017 р. - 02.07.2017 р., однак фактично вантаж було відправлено зі станції Одеса-Порт (Одеської митниці) лише 07.07.2017 р., а прибув до станції Вінниця (Вінницької митниці ДФС) 10.07.2017 р. та 11.07.2017 року.

Місцевий господарський суд не прийнято до уваги також, що 11.07.2017 р. вантаж проходив процедуру митних формальностей. Таким чином, ТОВ "Глікохім" отримало можливість здійснювати вивантаження контейнерів лише 11.07.2017 р. Саме у цей день ТОВ "Глікохім" було почато розвантаження контейнерів, яке здійснювалось протягом 11.07.2017р.- 14.07.2017р. Вказане підтверджується копіями товарно-транспортних накладних та копіями актів надання послуг, наявних в матеріалах справи.

Окрім того, відповідно до Наряду № 408 від 15.06.2017р. дата вивантаження 18.06.2017р.

В той же час фактично позивачем вантаж було відправлено зі станції Одеса-Порт (Одеської митниці) лише 27.06.2017 р., а 05.07.2017 р. вантаж проходив митні оформлення, що підтверджується копією митної.

Таким чином, ТОВ "Глікохім" отримало можливість вивантаження контейнерів лише 05.07.2017 р. Саме у цей день ТОВ "Глікохім" було повністю здійснено розвантаження контейнерів. Вказане підтверджується копіями Товарно-транспортних накладних: № ГЛ-000001, ГЛ-000002, № ГЛ-000003 від 11.07.2017 р., № ГЛ-000004 від 05.07.2017 р., а також копіями Актів надання послуг: № 2369 та № 2368 від 07 липня 2017 року, складених між ТОВ "Глікохім" та ТОВ "Вінницьке автотранспортне підприємство". Контейнери було звільнено повністю 05.07.2017 р.

Потрібно взяти до уваги, що вантажем в даному випадку був гліцерин, його розвантаження здійснювалось шляхом перекачування із флексітанків (які містились в даних контейнерах) в автоцистерни, які потім транспортувалися до ТОВ "Глікохім".

Тому незрозумілим і абсурдним видається твердження ТОВ "Левада Карго" стосовно того, що контейнери було повернуто пізніше, як і незрозумілим, в чому було порушення Договору ТОВ "Глікохім". Вказані пояснення ТОВ "Глікохім" судом не взято до уваги, як і те, що ТОВ "Глікохім" доручило ТОВ "Левада Карго" здійснити організацію перевезення, обовязком ТОВ "Глікохім" було вчасно здійснити вивантаження вантажу, що і було зроблено вчасно та згідно умов Договору. Чому ТОВ "Левада Карго" було організовано повернення контейнерів значно пізніше після вивантаження вантажу, незрозуміло; організація відправки контейнерів зі станції Вінниця (Вінницької митниці) до станції Одеса-Порт (Одеської митниці) було обовязком експедитора.

Також незрозумілим здається відсилання суду до коносаменту № MSCUVY458886 (агент морських ліній MEDITERRANEAN SHIPPING COMPANY S.А.), де начебто погоджено строк вільного користування 14 днів від демерджу, однак вказаний коносамент не містить жодної згадки про вказаний позивачем у позовній заяві строк у 14 днів, ТОВ "Глікохім" не було відомо про вказаний строк.

Суд першої інстанції при обґрунтуванні рішення посилається на п. 6.4., 6.6., 6.7. Договору, якими встановлено, що замовник компенсовує виконавцю розмір демерджу і/чи детеншену або штрафні санкції, які нараховані перевізником чи агентом перевізника, лише в тому випадку, якщо демердж і/чи детеншен або інші штрафні санкції виникли внаслідок порушення замовником умов даного договору. Виконавець не несе відповідальності за простій суден, транспортних засобів, які виникли з вини замовника.

Однак, в чому полягало порушення, порушення яких умов договору було здійснено ТОВ «Глікохім», внаслідок чого було нараховано демердж, ні позивач у позовній заяві, ні суд у рішенні так і не зазначив.

Судом при прийнятті рішення не взято до розгляду те, що ТОВ "Левада Карго" не погоджувало з ТОВ "Глікохім" ніяких додаткових витрат, про такі витрати та санкції ТОВ "Глікохім" дізналось лише із позовної заяви, оскільки при отриманні Актів приймання-передачі та рахунків позивачем не було надано документів з обґрунтуванням виникнення санкцій та необхідності сплати додаткових витрат.

ТОВ "Левада Карго" було зобовязано належним чином виконувати свої зобовязання згідно Договору транспортно-експедиторських послуг, укладеного між сторонами, обовязок ТОВ "Глікохім" було вчасно вивантажити гліцерин, що і було зроблено, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, ТОВ "Глікохім" вважає, що вищевказане судове рішення є незаконним, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Від позивача - ТОВ "Левада Карго" надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, відповідно до якого просить оскаржене рішення суду першої інстанції залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

На спростування доводів, викладених в апеляційній скарзі, вказує наступне.

На виконання Заявки № 1 від 16.06.2017 р. ТОВ "Левада Карго" надало для перевезення вантажу Відповідача залізничні платформи №94655040, №94662186 та контейнери за номерами ARCU 2480759, ARKU 2422794, ARKU 2312288, ARKU 2456990, які належать Агенту лінії ТОВ "АРКАС-Україна" відповідно до Коносаменту (NON-NEGOTIBLE SEA WAYBILL) №ARKVLC.

Термін вільного використання контейнерів від демереджу було узгоджено між Відправником за коносаментом й агентом лінії ТОВ "АРКАС-Україна" та складав 21 день з моменту вивантаження контейнерів на термінал, а саме з 19.06.2017 р., відповідно до умов Коносаменту №ARKVLC.

Таким чином, позивач повинен був повернути контейнери Агенту лінії TOB "АРКАС- Україна" 09.07.2017 року.

Фактично контейнери було повернуто 11.07.2017 року. Це сталося через довготривале оформлення та вивантаження вантажу відповідачем, у звязку із чим було нараховано 12402 грн. 52 коп. демереджу.

На виконання Заявки № 2 від 27.06.2017 р. ТОВ "Левада Карго" надало для перевезення вантажу Відповідача залізничні платформи №94514619, №94654761, №94654910. №94746203, №94776820, №94863206 та контейнери Агента морської лінії ТОВ «МШК» за номерами MEDU6259521, TGHU2492951, FC1U2719647, MEDU1021891, BMOU2679335, FCIU2588418, GLDU3751808, SEGU2960720, CXDU1858356, MEDU3983908, CAIU2800982, MEDU 2616831 відповідно до Коносаменту (BILL OF LADING) №MSCUVY458886.

Перевезення по залізниці здійснювалось на підставі залізничних накладних №42534644 та №33787599.

Термін вільного використання контейнерів від демереджу було узгоджено з агентом лінії ТОВ "МШК-Україна" та складав 14 днів з моменту вивантаження контейнерів на термінал, а саме з 02.07.2017 р. та з 03.07.2017 року, у відповідності до Рахунка на сплату №IMPNV0088017 від 27.07.2017 р.

Тобто, позивач повинен був повернути контейнери Агенту морської лінії TOB "МШК- Україна" 16.07.2017 р. та 17.07.2017 р.

Фактично контейнери було повернуто 26.07.2017 р. та 27.07.2017 р. Це сталося через довготривале оформлення та вивантаження вантажу відповідачем, у звязку із чим було нараховано 138276 грн. 90 коп. демереджу.

Судом першої інстанції було досліджено, що перевезення контейнерів морських ліній Аркас та МШК-Україна з вантажем "Гліцерин сирий" по залізниці здійснювалось відповідно до накладних на залізничне перевезення №42534644, 42853697 та 42853671.

Одержувачем вантажу згідно зазначених накладних є ТОВ "Глікохім".

Відповідно до накладних на залізничне перевезення порожніх контейнерів морських ліній Аркас та МШК-Україна №33942152 та 33787599 вантажовідправником є ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Глікохім".

Це обумовлюється застосуванням положень Статуту залізниць України, який є фундаментальним нормативно-правовим актом в галузі залізничних перевезень та яким визначені обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, що користуються залізничним транспортом.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України, накладна - основний документ встановленої форми, оформлений відповідно до вимог Статуту, який надається залізниці відправником разом з вантажем при відправленні. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони -одержувача.

Відповідно до ст. 125 Статуту залізниць України, після прибуття на станцію призначення вантажу всю відповідальність перед залізницею щодо цього перевезення несе одержувач.

Зазначає, що моментом закінчення перевезення слід вважати дату повернення контейнерів власнику (морським лініям).

Відповідно до ст. 46 Статуту залізниць України, одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами перевезення вантажів залізничним транспортом).

Також, звертає увагу суду на те, що відповідно до п. 27 Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, повернення порожніх контейнерів, які не є власністю Укрзалізниці або залізничних адміністрацій країн СНД, Латвійської Республіки, Литовської Республіки, Естонської Республіки, та їх подальше використання регулюються угодами між власниками цих контейнерів та вантажоодержувачами без участі залізниці.

В Коносаменті (BILL OF LADING) №MSCUVY458886 та Коносаменті (NON-NEGOTIBLE SEA WAYBILL) №ARKVLC вантажоодержувачем є відповідач.

Враховуючи вищевикладене, позивач вказує, що саме відповідач має зобовязання по відправленню залізничних платформ та порожніх контейнерів морських ліній зі станції Вінниця на станцію призначення, яка вказана в накладних на залізничне перевезення.

ТОВ "Левада Карго" зазначає, що ним були сплачені послуги зі сплати демереджу, організація послуг додаткового зберігання контейнерів та здійснення відбору проб здійснювалось в інтересах відповідача на підставі довіреностей, які долучені до матеріалів справи.

Вказує, що за умовами п. п. 6.4., 6.6., 6.7. Договору замовник компенсує виконавцю розмір демереджу і/чи детеншену або штрафні санкції, які нараховані перевізником чи агентом перевізника, лише в тому випадку якщо демередж і/чи детеншен або інші штрафні санкції виникли внаслідок порушення замовником умов даного договору. Виконавець не несе відповідальність за простій суден, транспортних засобів, які виникли з вини замовника. Замовник компенсує документально підтверджені збитки виконавцю, в тому числі недоотриманий прибуток, які виникли в зв'язку простоєм і/чи конфіскацією рухомого складу з вини замовника і залучених замовником третіх осіб, в тому числі збитки, повязані з утримання інших вантажів/контейнерів з вантажем, які знаходяться під контролем виконавця.

За наведеного вище, позивач вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог. Відтак, оскаржене рішення є цілком законним, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ламарін" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" не скористалися правом подати відзив на апеляційну скаргу позивача, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

16 липня 2018 року в судовому засіданні Рівненського апеляційного господарського суду представник скаржника підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі, стверджує, що судом першої інстанції при винесенні оскарженого рішення було порушено норми матеріального та процесуального права. Пояснив, що відповідач приступив до розвантаження контейнерів в день їх прибуття на станцію Вінниця-Вантажна, а тому вважає, що відповідачем не були порушенні умови Договору, у звязку із чим останній не має сплачувати демередж.

З огляду на вказане, вважає, що господарського суду Вінницької області від 01.03.2018 р. у справі № 902/1061/17 належить скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Левада Карго" в судовому засіданні заявив, що з доводами апелянта не погоджується, вважає їх безпідставними, а оскаржене рішення таким, що відповідає встановленим обставинам справи та нормам закону. Зауважив, що саме відповідач мав здійснювати повернення контейнерів із станції Вінниця-Вантажна, а також, що відповідач розвантажував контейнери тривалий час, у звязку із чим було допущено понаднормове використання контейнерного обладнання, наслідком чого стало нарахування демереджу. З огляду на зазначене, просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

В судове засідання 16.07.2018 р. представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ламарін" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" не з'явилися.

Враховуючи приписи ст.ст. 269, 273 ГПК України про межі та строки перегляду справ в апеляційній інстанції, той факт, що треті особи були належним чином та своєчасно повідомлені про дату, час та місце судового засідання, про що свідчать поштові повідомлення, направлені третім особам (т. 3, а. с. 174, 185), а також те, що явка представників сторін та третіх осіб в судове засідання обов'язковою не визнавалася, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представників ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ламарін" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Лемтранс".

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при ухвалені рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як убачається з матеріалів справи, що згідно наявних в справі коносаменту № MSCUVY458886 (агент морських ліній MEDITERRANEAN SHIPPING COMPANY S.A.) від 27.05.2017 р. ТОВ "Глікохім" є одержувачем вантажу, а відповідно до коносаменту № FRKVLC (агент морських ліній ARKAS) від 30.05.2017 р. ТОВ "Глікохім" також є одержувачем вантажу (т. 1, а. с. 79-83).

В той же час, у в коносаменті № FRKVLC (агент морських ліній ARKAS) вказано строк вільного періоду користування 21 день від демереджу, однак у коносаменті № MSCUVY458886 (агент морських ліній MEDITERRANEAN SHIPPING COMPANY S.A.) не визначено строк вільного періоду користування.

Із листа-відповіді на адвокатський запит № 07718 від 09.07.2018 р. ТОВ "МШК України" вказав, що відповідно до коносаменту № MSCUVY458886 строк вільного періоду користування складає 14 днів від демереджу (т. 3, а. с. 189).

В подальшому, 01.06.2017 р. між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Глікохім" (замовник) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Левада Карго" (виконавець) було укладено Договір транспортно-експедиторського обслуговування № LC-045/17 (далі - Договір) (т. 1, а. с. 26-31).

Відповідно до п. п. 1.1., 1.2. Договору виконавець від свого імені та за дорученням і за рахунок коштів Замовника надає транспортно-експедиторські послуги з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних та інших вантажів по території України та території інших держав (послуги). При наданні зазначених послуг виконавець діє в інтересах замовника.

Пунктом 2.1. Договору сторонами погоджено, що перелік послуг, способи перевезення (пункти відправлення та призначення), види транспорту для перевезення, перелік (асортимент) та кількість вантажу, відпуск та приймання вантажу, список необхідних документів та інші умови погоджуються сторонами, в кожному окремому випадку в Заявці на транспортування та експедирування вантажів, яка міститься в Додатку 1 (Заявка), яка підписується сторонами і вважається невідємною частиною договору.

За умовами п. 2.2. Договору замовленням замовника на надання послуг, визначених цим договором є спрямована по факсу, електронній пошті в або доставлена курєром Заявка, за формою визначена в Додатку 1 до договору. Надалі якщо Заявка була прийнята виконавцем до виконання замовник зобовязаний протягом 2 робочих днів, після підтвердження Заявки, направити поштою на адресу виконавця оригінальний екземпляр Заявки (з підписом уповноваженою особи та печаткою замовника). Замовник несе всі можливі ризики, які можуть виникнути в результаті невиконання або прострочення виконання зазначеного зобовязання.

Відповідно до п. п. 3.1., 3.1.4., 3.1.5., 3.11. Договору виконавець зобовязаний здійснювати відправлення вантажів в терміни та обсягах, погоджених з виконавцем в Заявці. Інформувати замовника про вартість надання послуг та їх зміну, а також про зміни по заповненню документів на перевезення. Організувати та контролювати транспортування вантажу, прийом/видачу вантажу з/в місце завантаження та перевалки, вантажно-розвантажувальні роботи, зберігання вантажу, транспортно-експедиторське обслуговування, введення документального і митного обліку прийому/видачі вантажу та інші види робіт у відповідності з правилами, що діють на окремих видах транспорту з митним законодавством України. Складати акт наданих послуг по факту виконання основних/додаткових послуг, який надається замовнику на підпис.

Згідно із п. п. 3.2.3., 3.2.5., 3.2.8. Договору замовник зобовязаний узгоджувати умови та вартість надання послуг, підписувати та повертати заявку протягом 2-ох днів з моменту отримання її засобами електронного звязку. Своєчасно надавати виконавцю повну, точну і достовірну інформацію щодо найменування, кількості, якості та інших характеристик вантажу, його властивостей, умов перевезення та іншу інформацію необхідну для надання послуг виконавцем, а також документи, що відносяться до вантажу, необхідні для здійснення митного, санітарного та інших видів контролю і нагляду з метою забезпечення безпечних умов перевезення вантажу. Забезпечувати належне заповнення перевізних документів відповідно до вимог нормативних актів України, країн призначення/відправлення та інструкцій виконавця.

В пункті 3.3.4 Договору сторонами було узгоджено, що виконавець має право вимагати відшкодування документально підтверджених додаткових витрат, що виникли при виконанні Договору, якщо такі витрати здійснюються в інтересах замовника, а за умовою п. 3.3.7 Договору залучати третіх осіб для виконання своїх обовязків по Договору і укладати з ними договори від свого імені без узгодження з замовником, при цьому виконавець відповідає за їхні дії як за власні.

Згідно із п. 5.5. Договору за результатами надання послуг виконавець направляє замовнику підписаний виконавцем акт наданих послуг. Замовник зобовязується підписати акт наданих послуг і один його примірник повернути виконавцю в 10-денний термін з дати отримання акту наданих послуг. У випадку, якщо замовник не надав виконавцю підписаний акт наданих послуг без письмового обґрунтування відмови від його підписання протягом 15 днів з дати складання акту наданих послуг, то це й акт наданих послуг вважається прийнятим і затвердженим замовником без застережень в повному обсязі і підлягає оплаті.

Пунктом 5.8. Договору передбачено, що моментом одержання акту наданих послуг та акту звірки взаєморозрахунків вважається дата вручення, що підтверджується відповідним документом.

Згідно із п.п. 6.4., 6.6., 6.7. Договору замовник компенсовує виконавцю розмір демереджу і/чи детеншену або штрафні санкції, які нараховані перевізником чи агентом перевізника, лише в тому випадку якщо демередж і/чи детеншен або інші штрафні санкції виникли внаслідок порушення замовником умов даного договору. Виконавець не несе відповідальність за простій суден, транспортних засобів, які виникли з вини замовника. Замовник компенсує документально підтверджені збитки виконавцю, в тому числі недоотриманий прибуток, які виникли в звязку простоєм і/чи конфіскацією рухомого складу з вини замовника і залучених замовником третіх осіб, в тому числі збитки, повязані з утримання інших вантажів/контейнерів з вантажем, які знаходяться під контролем виконавця.

Пунктом 10.1. Договору передбачено, що Даний Договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2017 р., а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобовязань по Договору.

Договір був підписаний сторонами та скріплений їх печатками.

В подальшому, 16.06.2017 р. між сторонами підписано Заявку № 1 до договору про надання комплексу послуг з транспортно-експедиційного обслуговування та надання рухомого складу і контейнерів для здійснення перевезень вантажів по території України та у міжнародному сполученні № LC-045/17 від 01.06.2017 р, якою, серед іншого, погоджено умови поставки за правилами Інкотермс: CIF Odessa; вантажовідправника: ТОВ "Левада Карго"; вантажоодержувача: ТОВ "Глікохім", Україна, 22400, м. Вінниця, вул. Хмельницьке Шосе, буд. 122, офіс 301, код 4883, пункт відправлення: ст. Одеса Порт, 400409, пункт навантаження: ОСОБА_4; пункт призначення: ст.Вінниця-Вантажна, 33516, пункт вивантаження: ст. Вінниця-Вантажна; кількість, тип та приналежність контейнера та вагону: 4*20dv, ARKAS, 2 фітингові платформи; характеристика вантажу та його вага; перелік та вартість замовлених послуг: комплексна ставка за перевезення: USD 630-/20 (ставки вказані з урахуванням ПДВ; умови оплати: 3 банківських днів з моменту виставлення рахунку, ставки дійсні до 30.06.2017 р. (т. 1, а. с. 42).

27.06.2017 р. позивачем та відповідачем було підписано Заявку № 2 до договору про надання комплексу послуг з транспортно-експедиційного обслуговування та надання рухомого складу і контейнерів для здійснення перевезень вантажів по території України та у міжнародному сполученні № LC-045/17 від 01.06.2017 р, якою, серед іншого, погоджено умови поставки за правилами Інкотермс: CIF Odessa; вантажовідправника: ТОВ "Левада Карго"; вантажоодержувача: ТОВ "Глікохім", Україна, 22400, м. Вінниця, вул. Хмельницьке Шосе, буд. 122, офіс 301, код 4883, пункт відправлення: ст. Одеса Порт, 400409, пункт навантаження: ОСОБА_4; пункт призначення: ст. Вінниця, 335801, пункт вивантаження: ст. Вінниця; кількість, тип та приналежність контейнера та вагону: 12*20dv, MSK, 6 фітингових платформ; характеристика вантажу та його вага; перелік та вартість замовлених послуг: комплексна ставка за перевезення: USD 630-/20 (ставки вказані з урахуванням ПДВ; умови оплати: 3 банківських днів з моменту виставлення рахунку, ставки дійсні до 31.07.2017 р. (т. 1, а. с. 43).

Також в матеріалах справи міститься договір на надання транспортно-експедиторських послуг № SF-21/14 від 14.05.2014 р., укладений між ТОВ "Ламарін" (Експедитор 1, третя особа) та ТОВ "Левада Карго" (Експедитор 2, позивач) відповідно до якого експедитор 1 зобовязується від свого імені чи від імені експедитора 2 виконати комплекс робіт і послуг з організації перевезення вантажу, що перебуває під контролем експедитора 2, за маршрутом, в порядку і на умовах, визначених експедитором 2 в даному договорі (т. 1 , а. с. 32-36).

Окрім того, позивач - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Левада Карго" перебувало у договірних відносинах з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ламарін" на підставі Договору № SF-21/14 від 14.05.2014 р. (т. 1, а. с. 32-36), відповідно до якого ТОВ"Ламарін" зобовязується від свого імені або від імені ТОВ "Левада Карго", але в будь якому випадку за дорученням, за рахунок та в інтересах ТОВ "Левада Карго" виконати комплекс робіт та послуг по організації перевезення вантажу, котрий знаходиться під контролем ТОВ "Левада Карго" по маршруту, в порядку та на умовах обумовленими ТОВ "Левада Карго" і даним Договором.

Як вбачається із наявних у матеріалах справи нарядів № 408 від 15.06.2017 р. та № 414 від 03.07.2017 р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ламарін" були надані послуги з експедирування вантажу ТОВ "Глікохім" в порту (т. 1, а. с. 76-78).

ОСОБА_4 з тим, експедирування вантажу ТОВ "Глікохім" залізничним транспортом здійснено позивачем із використанням залізничних платформ №№ 94514619, 94654761, 94654910, 94746203, 94776820, 94863206, 94655040, 94662186, котрі в свою чергу перебувають в суборенді позивача на підставі Договору суборенди вагонів № 70/17 від 18.01.2017 р., укладеного між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" (Орендар) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Левада Карго" (т. 1, а. с. 37-41)

Факт надання ТОВ "Лемтранс" послуг згідно договору суборенди вагонів № 70/17 від 18.01.2017 р. підтверджується наявним в справі актом надання послуг № 07201701 від 31.07.2017 р. (т. 1, а. с. 58-61).

Як вбачається із залізничних накладних (т. 1, а. с. 66 -75) та інформації про вагонні операції від 25.01.2018 р. (т. 2 а. с. 207 249, т. 3, а. с. 1-8) вагони 94514619 (контейнери MEDU6259521, TGHU2492951), вагон 9465761 (контейнери MEDU1021891, FCIU2719647), вагон 94654910 (контейнери BMOU26793351, FCIU2588418), вагон 94746203 (контейнери GLDU3751808, SEGU2960720), вагон 94776820 (контейнери CXDU1858356, MEDU3983908), вагон 94863206 (контейнери MEDU2616831, CAIU2800982) були завантажені на ст. Одеса Порт 07.07.2017 р., а в пункт призначення ст.Вінниця-Вантажна прибули 09.07.2017 р., відправлені зі станції Вінниця-Вантажна 18.07.2017 р., а прибули на ст. Одеса Порт 26.07.2017 р., 27.07.2017 р., хоча мали бути повернені 15.07.2017 р. та 16.07.2017 р., тобто з порушенням строку, вільного від демереджу - 11 та відповідно 12 днів.

Також із вищевказаних залізничних накладних та інформації про вагонні операції від 25.01.2018 р. вбачається, що вагони 94655040 (контейнери ARKU2480759, ARKU2422794), вагон 94662186 (контейнери ARKU2312288, ARKU2456990) були завантажені на ст. Одеса Порт 27.06.2017 р., а в пункт призначення ст.Вінниця-Вантажна прибули 29.06.2017 р., відправлені зі станції Вінниця-Вантажна 08.07.2017 р., а прибули на ст. Одеса Порт 11.07.2017 р., хоча мали бути повернені 09.06.2017 р. (останній день вільний від демереджу), тобто з порушенням строку, вільного від демереджу - 2 дні.

Враховуючи понаднормове використання контейнерів, в котрих транспортувався вантаж відповідно до коносаменту № MSCUVY458886 (агент морських ліній MEDITERRANEAN SHIPPING COMPANY S.A.), ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "МШК Україна" було виставлено ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ламарін" рахунок IMPNV0088017 від 27.07.2017 р. на суму 139936 грн. 22 коп. (т. 3, а. с. 190).

В той же час, демередж за понаднормове використання контейнерів MEDU6259521, TGHU2492951, MEDU1021891, FCIU2719647, BMOU26793351, FCIU2588418, GLDU3751808, SEGU2960720, CXDU1858356, MEDU3983908, MEDU2616831, CAIU2800982 в розмірі 139936 грн. 22 коп. був сплачений ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "МШК Україна" ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ламарін", що підтверджується наявними в матеріалами справи платіжними дорученнями № 6421 від 08.08.2017 р., № 6454 від 17.08.2017 р. № 6488 від 19.08.2017 р. на загальну суму 139936 грн. 22 коп.

Також, за понаднормове використання контейнерів ARKU2480759, ARKU2422794, ARKU2312288, ARKU2456990, в яких здійснювалося перевезення вантажу відповідно до коносаменту № FRKVLC (агент морських ліній ARKAS) ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ламарін" від ТОВ "Аркас Україна" був виставлений рахунок № 2545 від 12.07.2017 р. на загальну суму 12402 грн. 52 коп. (т. 1, а. с. 48).

Враховуючи вищевикладене, а також наявність укладеного з ТОВ "Левада Карго" Договору на надання транспортно-експедиторських послуг № SF-21/14 від 14.05.2014 р., ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Ламарін" було виставлено ТОВ "Левада Карго" рахунки на оплату додаткових витрат (демередж) № 02-120717 від 12.07.2017 р., № 10-270617 від 27.06.2017 р., № 01-080717 від 08.07.2017 р. та № 01-270717 від 27.07.2017 р. (т. 1, а. с. 49-51, 56).

Крім того, між ТОВ "Ламарін" та ТОВ "Лемтранс" підписано акти відповідно до яких ТОВ "Ламарін" в ході виконання договору № SF-21/14 від 14.05.2014 р. надано послуги з Єдиного митного збору, інформаційні послуги при здійсненні оформлення товарів в контейнері (в електронній формі), страхування "Респект", зберігання 20, навантаження, винагорода експедитора, демереджу штрафна санкція за простій та понаднормове використання контейнерного обладнання (т.1, а. с. 54, 55, 57).

Відповідно до платіжних доручень № 1297 від 10.07.2017 р., № 1332 від 14.07.2017 р., № 1369 від 19.07.2017 р., № 1430 від 28.07.2017 р. позивачем в повному обсязі оплачені витрати, котрі були понесені ТОВ "Ламарін" в ході здійснення експедиторської діяльності з організації перевезення вантажу відповідача (т. 1 а. с. 62-65).

Враховуючи понесення додаткових витрат на організацію перевезення вантажу відповідача, позивачем було виставлено відповідачу рахунки на оплату наданих послуг № LC00338702 від 13.07.2017 р. та № LC00342502 від 08.07.2017 р. та актів надання послуг № LC00338702 від 10.08.2017 р., № LC00342502 від 08.07.2017 р., які надіслано на адресу відповідача 25.09.2017 р. про що в справі наявні відповідні копії поштової квитанції та опису вкладення, останній має сплати позивачеві за наданні послуги з урахування додаткових витрат 184 736 грн. 99 коп. (т. 1, а. с. 44, 45, 52, 53, 84, 85).

В подальшому, листом вих. № 285 від 12.10.2017 р. відповідачем повідомлено позивача про те, що відповідачем не були порушені умови Договору і доказів порушення позивачем не надано, як і не надано документального підтвердження розрахунку штрафних санкцій за понаднормове використання контейнерного обладнання. Зазначено, що станом на 12.10.2017 р. взаєморозрахунки між ТОВ "Глікохім" та ТОВ "Левада Карго" проведені в повному обсязі. Повідомлено позивача про відмову від підписання акту наданих послуг. Крім того у вказаному листі відповідачем вимагалось від позивача оформити акти наданих послуг у відповідності до умов Договору та реального виконання зобов'язань виконавцем (т. 2, а. с. 129).

Враховуючи відмову ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Глікохім" від оплати за надані послуги, ТОВ "Левада Карго" звернулася до суду за захистом свого порушеного права.

Аналізуючи встановлені обставини справи та переглядаючи спірні правовідносини на предмет наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступні положення діючого законодавства з урахуванням фактичних даних справи.

В силу дії ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Як убачається із встановлених обставини у даній справі, між сторонами виникли договірні правовідносини на підставі укладення Договору транспортно-експедиторського обслуговування № LC-045/17 від 01.06.2017 р. та Заявки № 1 16.06.2017 р. та Заявки № 2 від 27.06.2017 р.

Відносини, що виникають при транспортному експедируванні вантажів усіма видами транспорту, крім трубопровідного регулюються Цивільним кодексом України, Законом України "Про транспортно-експедиторську діяльність".

Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до приписів ст. 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", транспортно-експедиторська послуга - робота, що безпосередньо пов'язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування. Експедитор (транспортний експедитор) - суб'єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування. Клієнт - це споживач послуг експедитора (юридична або фізична особа), який за договором транспортного експедирування самостійно або через представника, що діє від його імені, доручає експедитору виконати чи організувати або забезпечити виконання визначених договором транспортного експедирування послуг та оплачує їх, включаючи плату експедитору. Перевізник - юридична або фізична особа, яка взяла на себе зобов'язання і відповідальність за договором перевезення вантажу за доставку до місця призначення довіреного їй вантажу, перевезення вантажів та їх видачу (передачу) вантажоодержувачу або іншій особі, зазначеній у документі, що регулює відносини між експедитором та перевізником.

Згідно із ч. 3 ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" істотними умовами договору транспортного експедирування є відомості про сторони договору: для юридичних осіб-резидентів України - найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України; для фізичних осіб-громадян України: прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання із зазначенням адреси та індивідуальний ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів; вид послуги експедитора; вид та найменування вантажу; права, обов'язки сторін; відповідальність сторін, у тому числі в разі завдання шкоди внаслідок дії непереборної сили; розмір плати експедитору; порядок розрахунків; пункти відправлення та призначення вантажу; порядок погодження змін маршруту, виду транспорту, вказівок клієнта; строк (термін) виконання договору, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. ч. 6-7, 10-11 ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" у разі залучення експедитором до виконання його зобов'язань за договором транспортного експедирування іншої особи у відносинах з нею експедитор може виступати від свого імені або від імені клієнта. За договором транспортного експедирування експедитор може організувати перевезення за одним товарно-транспортним документом вантажів кількох різних клієнтів, які прямують з одного пункту відправлення та/чи в один пункт призначення, за умови, що експедитор виступає від імені усіх цих клієнтів як вантажовідправник та/чи вантажоодержувач. Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки,накладні тощо), видані суб'єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади. Перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні.

Зокрема, ч. 12 ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" Такими документами можуть бути: авіаційна вантажна накладна (Air Waybill); міжнародна автомобільна накладна (CMR); накладна СМГС (накладна УМВС); коносамент (Bill of Lading); накладна ЦІМ (CIM); вантажна відомість (Cargo Manifest); інші документи, визначені законами України.

Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення (ч. 13 ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність").

За приписами ст. 933 Цивільного кодексу України клієнт зобов'язаний надати експедиторові документи та іншу інформацію про властивості вантажу, умови його перевезення, а також інформацію, необхідну для виконання експедитором обов'язків, встановлених договором. Експедитор повинен повідомити клієнта про виявлені недоліки одержаної інформації, а в разі її неповноти - вимагати у клієнта необхідну додаткову інформацію. У разі ненадання клієнтом документів та необхідної інформації експедитор має право відкласти виконання своїх обов'язків за договором транспортного експедирування до надання документів та інформації в повному обсязі. Клієнт відповідає за збитки, завдані експедиторові у зв'язку з порушенням обов'язку щодо надання документів та інформації, визначених частиною першою цієї статті.

Як було встановлено судом апеляційної інстанції вище, між позивачем та відповідачем були підписані Заявки № 1 від 16.06.2017 р. та № 2 від 27.06.2017 р., в яких сторонами було погоджено умови поставки, пункти відправлення та призначення, характеристики вантажу, вартість послуг, додаткові умови завантаження контейнерів на фітингові платформи та інше.

За приписами ч. ч. 8-9 ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування. У плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов'язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" експедитор має право, серед іншого, на відшкодування в погоджених з клієнтом обсягах додаткових витрат, що виникли в нього при виконанні договору транспортного експедирування, якщо такі витрати здійснювалися в інтересах клієнта.

За приписами ч. 2 ст. 12 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" клієнт зобов'язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Також пунктами 6.4., 6.6., 6.7. Договору передбачено, що замовник компенсовує виконавцю розмір демереджу і/чи детеншену або штрафні санкції, які нараховані перевізником чи агентом перевізника, лише в тому випадку якщо демередж і/чи детеншен або інші штрафні санкції виникли внаслідок порушення замовником умов даного договору. Виконавець не несе відповідальність за простій суден, транспортних засобів, які виникли з вини замовника. Замовник компенсує документально підтверджені збитки виконавцю, в тому числі недоотриманий прибуток, які виникли в звязку простоєм і/чи конфіскацією рухомого складу з вини замовника і залучених замовником третіх осіб, в тому числі збитки, повязані з утримання інших вантажів/контейнерів з вантажем, які знаходяться під контролем виконавця.

Щодо тверджень апелянта, що в коносаменті № MSCUVY458886 (агент морських ліній MEDITERRANEAN SHIPPING COMPANY S.A.) не вказано строк вільний від демереджу, у звязку із чим відповідач не знав про нього, спростовуються судом апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Як було встановлено судом апеляційної інстанції вище, в коносаменті № MSCUVY458886 (агент морських ліній MEDITERRANEAN SHIPPING COMPANY S.A.) від 27.05.2017 р. не визначено строк вільного періоду користування.

Колегія суддів вважає за необхідне відзначити, що вищевказаний коносамент був складений 27.05.2017 р., а договірні відносини між позивачем та відповідачем виникли лише з 01.06.2017 р. (дати укладення Договору транспортно-експедиторського обслуговування № LC-045/17).

Окрім того, в судовому засіданні Рівненського апеляційного господарського суду представник ТОВ "Глікохім" зазначив, що ТОВ "Левада Карго" не залучалася до складення коносаменту № MSCUVY458886 від 27.05.2017 р.

Доказів того, що до складення коносаменту № MSCUVY458886 від 27.05.2017 р. залучалися інші особи суду не надано, а тому колегія суддів приходить до висновку, що підписанням коносаменту № MSCUVY458886 здійснювалося позивачем, а відповідно ним мали бути погоджені всі умови, в тому числі і строк вільний від демереджу.

Також, в матеріалах справи наявний лист-відповідь на адвокатський запит № 07718 від 09.07.2018 р., з якого вбачається, що відповідно до коносаменту № MSCUVY458886 строк вільного періоду користування складає 14 днів від демереджу (т. 3, а. с. 189).

Враховуючи викладене, доводи скаржника, що в коносаменті № MSCUVY458886 (агент морських ліній MEDITERRANEAN SHIPPING COMPANY S.A.) не вказано строк вільний від демереджу, у звязку із чим відповідач не знав про нього відхиляються судом апеляційної інстанції, як необґрунтовані та безпідставні.

Твердження відповідача, що його обовязком було лише вивантаження вантажу із контейнерів спростовуються наступним.

Відповідно до п. 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою КМУ від 6 квітня 1998 р. № 457 вантажоодержувач (одержувач вантажу, вантажовласник) - зазначена у документі на перевезення вантажу (накладній) юридична чи фізична особа, яка за дорученням вантажовідправника отримує вантаж; накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Рівненським апеляційним господарським судом вище було встановлено, що в коносаменті № MSCUVY458886 (агент морських ліній MEDITERRANEAN SHIPPING COMPANY S.A.) від 27.05.2017 р. та коносаменті № FRKVLC (агент морських ліній ARKAS) від 30.05.2017 р. ТОВ "Глікохім" є одержувачем вантажу. Також, відповідач зазначається одержувачем і в залізничних накладних (т. 1, а. с. 66-68, 73-74, 79-83).

Пунктом 46 Статуту залізниць України передбачено, що одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами.

Згідно із п. 125 Статуту залізниць України після прибуття на станцію призначення вантажу всю відповідальність перед залізницею щодо цього перевезення несе одержувач.

Пунктом 27 Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 р. № 542 повернення порожніх контейнерів, які не є власністю Укрзалізниці або залізничних адміністрацій країн СНД, Латвійської Республіки, Литовської Республіки, Естонської Республіки, та їх подальше використання регулюються угодами між власниками цих контейнерів та вантажоодержувачами без участі залізниці.

Також як вбачається, із Акту приймання № 40 019 від 26.07.2017 р. та Акту приймання № 40 104 від 27.07.2017 р. саме відповідач здійснював повернення контейнерів MEDU6259521, TGHU2492951, MEDU1021891, FCIU2719647, BMOU26793351, FCIU2588418, GLDU3751808, SEGU2960720, CXDU1858356, MEDU3983908, MEDU2616831, CAIU2800982 зі станції Вінниця-Вантажна (т. 3, а. с. 9-10) .

Окрім того, пунктом 2.1. Договору відповідно до якого перелік послуг, способи перевезення (пункти відправлення та призначення), види транспорту для перевезення, перелік (асортимент) та кількість вантажу, відпуск та приймання вантажу, список необхідних документів та інші умови погоджуються сторонами, в кожному окремому випадку в Заявці на транспортування та експедирування вантажів, яка міститься в Додатку 1 (Заявка), яка підписується сторонами і вважається невідємною частиною договору.

Колегія суддів вважає за необхідне відмітити, що ні в Договорі, ні в Заявках сторонами не було погоджено повернення контейнерів позивачем.

Враховуючи вказане, колегія суддів приходить до висновку, що саме відповідач мав здійснити повернення контейнерів, а беручи до уваги вище встановлений факт затримки відправлення контейнерів зі станції Вінниця-Вантажна, спростовується твердження відповідача про відсутність його вини у нарахуванні демереджу.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші часники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 184 736 грн. 99 коп. є обґрунтованим та підлягають до задоволення

Щодо заяви позивача від 01.03.2018 р. про відмову від позову в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду бере до уваги наступне.

Пунктом 1 частини 2 статті 46 ГПК України передбачено право позивача на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог).

Частиною 6 статті 46 ГПК України передбачено право суду не приймати відмову від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Вказана заява про відмову від позову підписано уповноваженим представником позивача (ОСОБА_5В.), зміст довіреності якого № KJP00256/17 від 01.12.2017 р. свідчить про наявність в останнього права на відмову від позову повністю або частково (т. 2, а. с. 57).

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого господарського суду, що заява позивача про відмову від позову в частині стягнення 394 грн. 78 коп. 3 % річних, 3330 грн. 33 коп. пені та 2216 грн. 84 коп. інфляційних втрат не суперечить чинному законодавству, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, відповідає обставинам і матеріалам справи, а тому в суду не було підстав для неприйняття вказаної заяви.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до правильного про закриття провадження у справі в частині стягнення 394 грн. 78 коп. 3 % річних, 3330 грн. 33 коп. пені та 2216 грн. 84 коп. інфляційних втрат на підставі п.4 ч.1 ст. 231 ГПК України.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Натомість, скаржником не надано достатніх належних та допустимих доказів у розумінні ст. ст. 75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що рішення господарського суду Вінницької області від 01.03.2018 р. у справі № 902/1061/17 прийняте за повного з'ясуванням усіх обставин, його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Глікохім" - без задоволення.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275-279, 282 ГПК України, Рівненський апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Глікохім" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Вінницької області від 01.03.2018 р. у справі № 902/1061/17 - без змін.

2. Справу № 902/1061/17 повернути до господарського суду Вінницької області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, строках та порядку встановлених статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "18" липня 2018 р.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Маціщук А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.