ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

19 липня 2018 року Справа № 915/747/18

м. Миколаїв

Суддя Господарського суду Миколаївської області Коваль C.М.,

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Персей Н",

54030, м.Миколаїв, вул. Артилерійська, 19, кім. 323 Б,

про забезпечення позову до його пред'явлення

особа, щодо якої просять вжити заходи: фізична особа-підприємець Савченко Григорій Іванович, АДРЕСА_1,

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Персей Н" подано до Господарського суду Миколаївської області заяву про вжиття заходів забезпечення позову б/н від 16.07.2018 року в порядку ст. 136 ГПК України, в якій просить:

- накласти арешт на грошові кошти, які належать Савченко Григорію Івановичу в межах суми вимоги 1 602 345 грн., 26 коп., які знаходяться на наступних рахунках: АТ «Райфайзен Банк Аваль» у м. Києві, МФО 380805, рахунки за : №9, за №9, за № ; ООДАТ «Райфайзен Банк Аваль» у м. Одеса, МФО 328351, рахунок №. Арешт накласти на видаткову частину зазначених рахунків.

Зобов'язати банківські установи видати представникові ТОВ «Персей Н» довідки про стан зазначених рахунків після накладення даного арешту грошових коштів, з подальшим пред'явленням довідок до Господарського суду;

- накласти арешт на адміністративну будівлю, літ. 2Б-3, загальною площею 201,4 кв.м., розташовану за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Новозаводська, буд. №7Б/1, яка належить на правах приватної власності Савченко Григорію Івановичу.

Заяву мотивовано тим, що фізична особа підприємець Савченко Григорій Іванович прострочив договірне зобов'язання за договором поставки № 1 від 01.01.2017 з урахуванням додаткових угод до цього Договору № 1 від 01.01.2017 та № 2 від 10.01.2017 до Договору, з оплати за поставлений товар, не вчиняє дії щодо оплати за поставлений товар за договором, та здійснює придбання нерухомого майна та автотранспортних засобів, що може утруднити виконання рішення суду в даній справі.

Згідно господарського процесуального законодавства господарський суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачені статтею 137 цього Кодексу заходи забезпечення позову, і заборонити відповідачу або іншим особам вчиняти певні дії, зокрема, щодо предмету спору (п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України). Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ст. 136 ГПК України).

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При цьому обов'язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що заява про вжиття заходів забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, так як частково обґрунтована і доведена.

Таким чином, суд вважає доцільним вжити заходи забезпечення позову лише у вигляді накладення арешту на грошові кошти, які належать Савченко Григорію Івановичу в межах суми вимоги 1 602 345 грн. 26 коп., які знаходяться на наступних рахунках: АТ «Райфайзен Банк Аваль» у м. Києві, МФО 380805, рахунки за №9, №9 та № ; ООДАТ «Райфайзен Банк Аваль» у м. Одеса, МФО 328351, рахунок №.

При цьому суд вважає надмірно заявленими вимогами ТОВ "Персей Н" про накладення арешту на видаткову частину зазначених рахунків та накладення арешту на адміністративну будівлю, літ. 2Б-3, загальною площею 201,4 кв.м., розташовану за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Новозаводська, буд. №7Б/1, яка належить на правах приватної власності Савченко Григорію Івановичу, оскільки зазначене майно відповідача за своєю вартістю може значно перевищувати розмір самої заборгованості.

Таким чином, позовні вимоги не відповідають пропорційності самого забезпечення, як визначено ч. 4 ст. 137 ГПК України.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд бере до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ'я сторін, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу.

Згідно з п. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Персей Н" про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити частково.

2. Накласти арешт на грошові кошти, що належать Савченко Григорію Івановичу

( АДРЕСА_1, код НОМЕР_2, ) та знаходяться на рахунках Савченко Григорія Івановича в АТ «Райфайзен Банк Аваль» у м. Києві, МФО 380805: №9, за №9, за №; ООДАТ «Райфайзен Банк Аваль» у м. Одеса, МФО 328351, рахунок № в межах суми вимоги 1 602 345 грн. 26 коп.

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Копію ухвали негайно направити сторонам.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" для виконання судових рішень.

Стягувач: товариство з обмеженою відповідальністю "Персей Н", 54030, м. Миколаїв, вул. Артилерійська, 19, кім. 323 Б, ідентифікаційний код 38395403.

Ухвала дійсна до пред'явлення до виконання згідно положень ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвала набрала законної сили 19.07.2018 року та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання законної сили ухвали господарського суду Миколаїв області.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає в подальшому розгляду справи.

Суддя С.М. Коваль.