УХВАЛА

13 липня 2018 року

м. Київ

Справа № 917/197/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Міщенка І.С., Сухового В.Г.,

розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-інвест"

про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 08.02.2017 (у складі колегії суддів: Сибіга О.М. (головуючий), Данилова М.В., Швець В.О.)

у справі № 917/197/16

за позовом Лубенської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-інвест",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Приватного підприємства "Транс-Логістик",

про стягнення 349 526,29 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 15.04.2016 відмовлено у задоволенні позову Лубенської міської ради про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Інвест» (далі - ТОВ АТБ-Інвест») 349 526,29 грн збитків за користування з 18.11.2012 по 18.11.2015 без правовстановлюючих документів земельною ділянкою площею 0,1707 за адресою: м. Лубни, пл. Ярмаркова, 30-А.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 05.10.2016, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 08.02.2017, рішення суду першої інстанції скасовано частково та прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково. Присуджено до стягнення з ТОВ «АТБ-Інвест» на користь Лубенської міської ради збитки в розмірі 237 843, 12 грн. за період з 18.11.2012 по 18.11.2015. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

04.12.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "АТБ-інвест" звернулося до Верховного Суду України із заявою про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 08.02.2017 у справі № 917/197/16 з підстави, передбаченої пунктом 1 статті 11116 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК; у редакції, чинній до 15.12.2017), - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права (статті 79-1 Земельного кодексу України (далі - ЗК), статей 16, 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр"), що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

У поданій заяві ТОВ «АТБ-Інвест» просить скасувати постанову Вищого господарського суду від 08.02.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 05.10.2016, а рішення Господарського суду Полтавської області від 15.04.2016 залишити без змін.

На обґрунтування зазначеної підстави для перегляду судового рішення заявником до заяви додано копію постанови Вищого господарського суду України від 25.10.2017 у справі № 904/8919/16.

Зазначена заява Верховним Судом України передана за належністю до Касаційного господарського суду на підставі підпункту 1 пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ та підлягає розгляду за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву у справі № 917/197/16 передано на розгляд складу колегії суддів Касаційного господарського суду: Берднік І.С. - головуючий, Міщенко І.С., Суховий В.Г.

Обговоривши доводи заяви з урахуванням усунутих на виконання ухвали судді Касаційного господарського суду недоліків та дослідивши додані до неї матеріали, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку, що подана заява є необґрунтованою та її доводи не підтверджуються доданими до неї матеріалами з таких підстав.

За змістом статті 11116 Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України від 12.02.2015 № 192-VІІІ, чинній до 15.12.2017) рішення господарських судів переглядалися Верховним Судом України виключно з підстав, передбачених цією статтею.

Згідно з пунктом 1 статті 11116 Господарського процесуального кодексу України у редакції, чинній до 15.12.2017, підставою для подання заяви про перегляд рішень господарських судів є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі № 917/197/16, у якій подано заяву про перегляд судових рішень, Вищий господарський суд України погодився з висновком суду апеляційної інстанції про часткове задоволення позову з урахуванням часткової оплати орендних платежів, виходячи з того, що судами було встановлено наявність всіх елементів складу правопорушення, необхідних для стягнення збитків, оскільки Лубенська міська рада вжила всіх залежних від неї заходів для укладення договору оренди землі з власником нерухомого майна, розташованого на цій земельній ділянці, яким є ТОВ «АТБ-Інвест», в свою чергу, відповідач ухилився від укладення такого договору, в зв'язку з чим не сплачував орендну плату за земельну ділянку, якою користувався, чим позбавив позивача доходу (постанова від 08.02.2017).

У справі № 904/8919/16, копію судового рішення в якій надано для порівняння, Вищий господарський суд України, залишаючи без змін постанову апеляційного суду про відмову в задоволенні аналогічних позовних вимог, виходи із відсутності всіх елементів складу правопорушення, оскільки можливість реєстрації договору оренди земельної ділянки у відповідача виникла лише 26.09.2016 року з об'єктивних причин (відсутність кадастрового номеру земельної ділянки), а не з його вини (постанова від 25.10.2017).

Таким чином, у справі, у якій подано заяву про перегляд судових рішень, та у справі, копію судового рішення у якій надано для порівняння, мають місце різні встановлені судом фактичні обставини.

Порівняння змісту зазначеної постанови Вищого господарського суду України зі змістом постанови Вищого господарського суду України від 08.02.2017, про перегляд якої подано заяву, не дає підстав для висновку про неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Отже, передбачених статтею 11121 ГПК (у редакції, чинній до 15.12.2017) підстав для допуску справи № 917/197/16 до розгляду в порядку глави XII ГПК України у редакції до 1512.2017 немає.

Керуючись підпунктом 1 пункту 1 розділу XI "Перехідні положення" ГПК у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ, статтями 11116, 11121 ГПК у редакції Закону України від 12.02.2015 № 192-VІІІ,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у допуску справи № 917/197/16 до провадження Касаційного господарського суду.

2. Копію ухвали разом із копією заяви надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий І.С. Берднік

Судді І.С. Міщенко

В.Г. Суховий