ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"17" липня 2018 р. Справа №921/1105/15-г/4
Суддя-доповідач Львівського апеляційного господарського суду ОСОБА_1,
розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства (далі ПАТ) Державна продовольчо-зернова корпорація України вих. № 130-2-21/4041 від 27.06.2018 (вх. № 01-05/2115/18 від 12.07.2018)
на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 10.05.2018 (суддя Бурда Н.М.)
у справі № 921/1105/15-г/4
за позовом: ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України, м. Київ
до відповідача: Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії Хліб України Кременецький комбінат хлібопродуктів, м. Кременець
про стягнення заборгованості в сумі 1 244 655, 10 грн, з яких: 600 000, 00 грн - фінансова допомога, 109 800, 00 грн пеня, 42 000, 00 грн 7% штрафу, 459 123, 59 грн інфляційних втрат, 33 731, 51 грн 3% річних.
15.12.2017 року набрали чинності зміни до Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів від 03.10.2017 № 2147-VIII.
Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.
Статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги. Згідно п. 2 ч.3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.
Відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, підлягає залишенню без руху.
Відповідно до ч.2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір від 8 липня 2011 року №3674-VI, зі змінами та доповненнями (далі Закон №3674-VI) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до пп. 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону №3674-VI за подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду, особа, яка подає апеляційну скаргу повинна сплатити судовий збір - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Станом на 1 січня 2018 р. прожитковий мінімум для працездатних осіб, відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 7 грудня 2017 року N 2246-VIII становить 1762 грн.
Таким чином, з урахуванням пп. 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону №3674-VI за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 10.05.2018 у справі № 921/1105/15-г/4 апелянту належить сплатити судовий збір в розмірі 1762,00 грн.
Скаржник у апеляційній скарзі зазначає, що провадження з виконання судових рішень є завершальною і невідємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір. Стверджує, що Законом №3674-VI не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то за подання даної апеляційної скарги судовий збір не сплачується. На думку скаржника, не підлягає сплаті судовий збір за подання апеляційної скарги у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, а зазначений висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 18.01.2018 у справі № 565/256/15-ц.
З приводу наведених доводів суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Остаточна правова позиція ОСОБА_2 Верховного Суду щодо сплати судового збору при оскарженні ухвал, прийнятих судом за результатами розгляду скарг на рішення, дії (бездіяльність) органів ДВС щодо виконання судових рішень відображена у постанові від 29.05.2018 у справі № 915/955/15. Так, ОСОБА_2 Верховного Суду вважала за необхідне відступити від висновку, викладеного в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18 січня 2018 року у справі № 565/256/15-ц.
Дана правова позиція ОСОБА_2 Верховного Суду обґрунтована тим, що підпунктом 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону №3674-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено ставку судового збору з апеляційної і касаційної скарг на ухвалу господарського суду у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Зазначене положення стосується подання, зокрема, апеляційних скарг на всі без винятку ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом № 3674-VI справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.
Згідно із ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, при апеляційному оскарженні судових рішень, прийнятих за результатами розгляду скарг на рішення, дії (бездіяльність) органів ДВС, має бути сплачений судовий збір у розмірі, визначеному Законом №3674-VI .
Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.
Керуючись ч. 2 ст. 174, ст. ст. 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд
1. Апеляційну скаргу ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України вих. № 130-2-21/4041 від 27.06.2018 (вх. № 01-05/2115/18 від 12.07.2018) на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 10.05.2018 у справі № 921/1105/15-г/4 залишити без руху.
2. Апелянту: усунути встановлені недоліки та надати (надіслати) суду докази сплати судового збору у розмірі 1762,00 грн., довідку про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України до 25.07.2018р.
3. При не усуненні недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається скаржнику в порядку ч. 4 ст. 174 ГПК України.
4. Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надіслати скаржнику.
5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач ОСОБА_1