ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2018 Справа № 904/1930/18
За позовом : Фізичної особи - підприємця Шарай Тетяни Михайлівни, м. Дніпро

До : Публічного акціонерного товариства «Дніпроважмаш», м. Дніпро

Про : стягнення 120 000, 00 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ : не викликалися

СУТЬ СПОРУ :

ФОП Шарай Т.М. (позивач) звернувся до суду з позовом до ПАТ «Дніпроважмаш» (відповідач) про стягнення 120 000, 00 грн. заборгованості за договором перевезення вантажу в міжнародному автомобільному сполучені № 07/04/2014 від 0704.14р. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на порушення відповідачем своїх зобов'язань за вищезазначеним договором щодо здійснення своєчасної оплати за надані позивачем послуги. Окрім того - позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 12 000, 00 грн. - витрат на послуги адвоката. На підтвердження понесення цих витрат позивачем додано до позовної заяви наступні документи : договір №02/04 про надання правової допомоги ( зі змінами) від 03.04.18р. (укладений між позивачем та адвокатом Лоза В.М. ; ордер на надання правової допомоги; квитанція до прибуткового ордера № 01-05 від 02.05.18р. на суму 12 000, 00 грн.; акт приймання-передачі наданих послуг №01-05 від 02.05.18р. та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на ім'я Лоза В.М.).

ТОВ «Дніпроважмаш» ( відповідач) у відзиві на позов визнав позовні вимоги в частині стягнення заборованості за договором, але не погоджувався із заявленим позивачем розміром витрат на послуги адвоката .

Ухвалою від 21.05.18р. було відкрите провадженн у справі №904/1930/18 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України , без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами.

Суд наголошує на тому, що ухвала суду була надіслана учасникам процесу завчасно на їх юридичні адреси, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідного судового процесуального документу. За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та про необхідність подання витребуваних судом документів.

При цьому, стаття 43 ГПК України зобов'язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Нормами статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов'язків щодо доказів. Тож, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень. Частиною першою статті 252 ГПК України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Тому суд розглядає справу без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

07.04.2014 між ПАТ «Дніпроважмаш» (замовник) та ФОП Шарай Т.М. (експедитор) був укладений договір про надання транспортно-експедиторських послуг на перевезення вантажів в міжнародному автомобільному сполученні №07/04/2014, відповідно до умов якого експедитор зобов'язався від свого імені і за рахунок замовника здійснювати організацію доставки вантажів в міжнародних сполученнях. (п.1.1. договору).

Згідно з п.1.2. договору : організуючи перевезення вантажів , сторони керуються цим договором і Конвецією про договір міжнародного перевезення вантажів (КДПВ), ООН, Женева, 1956р. На кожне окреме завантаження оформляється транспортна заявка, що містить опис умов і особливості конкретного перевезення і є додатком до цього договору. (п.2.3. договору). Підтвердженням факту надання послуги є оригінал товаротранспортної накладної встановленого взірця ( СМR) з відмітками вантажовідправника , замовника, одержувача вантажу та митних органів.

В п.5.1. договору сторони погодили, що для виконання послуг замовник перераховує експедитору суму , зазначену у транспортній заявці, яка є невід'ємною частиною договору; сума включає в себе вартість послуг по перевезенню, розмір яких відображається у двох- сторонньому акті та оплачується відповідно до виставленому рахунку. Згідно з п. 5.3. договору : у випадку , якщо сторони визначать в заявці на перевезення вантажу , що оплата повинна бути здійснена після виконання перевезення, підставою для оплати є рахунок-фактура та CMR (оригінали або факсові копії) , акт виконаних робіт; оплата виконується на протязі 5 банківських днів з моменту надання документів , якщо в заявці не зазначено інше. (а.с.9-11).

З матеріалів справи вбачається, що на підставі заявок відповідача (а.с.12,15, 18, 21, 24) позивачем у травні 2017 року були надані відповідачу послуги з перевезення вантажу на загальну суму 120 000, 00 грн. ( що підтверджується відповідними міжнародними товарно-транспортними накладними та актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), а.с.13-14, 16-17, 19-20, 22-23,25-26) та не заперечуєтьсяґ відповідачем.

На виконання п.5.3. договору позивач надіслав усі передбачені договором документи ( в т.ч. міжнародні товарно-транспортні накладні та акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), що підтверджують надання послуг з перевезення на загальну суму 120 000, 00 грн. на адресу відповідача . Відповідачем були отримані вищезазначені документи ( що підтверджується відповідною експрес-накладною,а.с.27).

Однак в порушення прийнятних на себе зобов'язань відповідач надані позивачем послуги з перевезення не оплатив , у зв'язку з чим ( згідно наданого позивачем розрахунку ) за відповідачем рахується заборгованість за надані послуги за вищезазначеним договором у загальному розмірі 120 000, 00 грн. (а.с.5 ).

На час прийняття рішення у справі відповідач жодних доказів на спростування обставин, викладених у позовній заяві ,або доказів сплати заборгованості позивачем не надав.

Відповідно до приписів ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Згідно з ч.1. ст. 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. У відповідності зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.(ст.525 ЦК України).

Відповідно до ч.3-4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідачем жодних доказів на спростування обставин, викладених в позовній заяві, не надано; за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат в розмірі 12000, 00 грн. на послуги адвоката , суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», котра зазначає, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв'язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Позивачем в обґрунтування понесення ним витрат на оплату послуг адвоката надано договір №02/04 про надання правової допомоги ( зі змінами) від 03.04.18р. (укладений між позивачем та адвокатом Лоза В.М. ; ордер на надання правової допомоги; квитанція до прибуткового ордера № 01-05 від 02.05.18р. на суму 12 000, 00 грн.; акт приймання-передачі наданих послуг №01-05 від 02.05.18р. та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на ім'я Лоза В.М. (а.с.29-34).

Зі змісту акту приймання-передачі наданих послуг №01-05 від 02.05.18р. (складеного та підписаного між позивачем та адвокатом ) вбачається, що адвокатом Лоза В.М. були надані наступні послуги: вивчення та огляд документів та ін. доказів за їх місцезнаходженням - 8 год.00 хв.; проведення заходів досудового врегулювання шляхом проведення переговорів на предмет повернення боргу - 1 год. 00 хв.; підготовка пакета документів , необхідних для звернення до суду, підготовка позовної заяви та комплекту документів для звернення до суду - 10 год. 00 хв.; та вчинення інших дій необхідних для розгляду справи та її повного юридичного супроводу в т.ч. на стадії примусового виконання - 16 год. 00 хв. (а.с.33).

В той же час, судом встановлено , що відомості , які відображені в цьому акті щодо проведення адвокатом Лоза В.М. заходів досудового врегулювання шляхом проведення переговорів на предмет повернення боргу - 1 год. 00 хв.; та вчинення інших дій необхідних для розгляду справи та її повного юридичного супроводу в т.ч. на стадії примусового виконання - 16 год. 00 хв. не відповідають дійсності ( оскільки позивачем не додано до позовної заяви жодних доказів на підтвердження проведення адвокатом заходів досудового врегулювання спору та доказів на підтвердження вчинення інших дій , необхідних для розгляду справи та її повного юридичного супроводу в т.ч. на стадії примусового виконання ).

Враховуючи вищезазначене, встановлення судом невідповідності даних зазначених в акті приймання-передачі наданих послуг №01-05 від 02.05.18р фактичним обставинам справи; незначну складність ( з правової точки зору ) справи , короткий термін розгляду справи ( оскільки справ слухається в порядку спрощеного позовного провадження) , незначну ціну позову по цій справі; суд вважає за доцільне зменшити розмір витрат позивача на послуги адвоката, які підлягають стягненню з відповідача, до 5 000, 00 грн. (аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у додатковій постанові від 11.06.18р. по справі №923/567/17 )

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 178, 233, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, господарський суд , -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з відповідача - Публічного акціонерного товариства «Дніпроважмаш» (49000, м. Дніпро, вул. Сухий Острів, 3; ) на користь позивача - Фізичної особи - підприємця Шарай Тетяни Михайлівни ( 49000, АДРЕСА_1 іпн НОМЕР_1): 120 000, 00 грн. - заборгованості за договором ; 1 800, 00 грн. - витрат на сплату судового збору та 5 000, 00 грн. - витрат на послуги адвоката.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 16.07.2018р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

Суддя Васильєв О.Ю.