КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2018 р. Справа№ 910/1641/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Дідиченко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

секретар судового засідання Ігнатюк Г.В.

представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_2 (ордер 309719 від 19.04.2018)

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Талантаріум»

на рішення господарського суду міста Києва від 30.03.2018

у справі №910/1641/18 (суддя - Любченко М.О.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Тринидад»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Талантаріум»

про стягнення 258 013,70 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тринидад" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Талантаріум" про стягнення основного боргу в сумі 250000,00 грн. та пені в сумі 8013,70 грн., що разом складає 258 013,70 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором від 29.09.2017 №29/09 в частині своєчасного здійснення оплати виконаних позивачем робіт з розробки програмного забезпечення та/або комп'ютерної програми.

30.03.2018 представник відповідача у суді першої інстанції подав заяву про визнання позову, зазначивши, що наслідки відповідних процесуальних дій йому відомі, а визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб. Заява відповідача підписана директором ОСОБА_3, як уповноваженою особою ТОВ "Талантаріум".

Рішенням господарського суду міста Києва від 30.03.2018 позов задоволено частково: стягнуто з відповідача на користь позивача 250000,00 грн. основного боргу, 7417,81 грн. пені та 1926,16 грн. судового збору. В задоволені решти позовних вимог відмовлено. Повернуто позивачу 1935,10 грн. судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 30.03.2018, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі зазначено, що єдиним учасником відповідача є ТОВ «Прайм Сорс» (Prime Source) (яке знаходиться в Казахстані). Дізнавшись про рішення суду першої інстанції, ТОВ «Прайм Сорс» уповноважило адвоката ОСОБА_2 на оскарження рішення господарського суду міста Києва від 30.03.2018. Апеляційна скарга мотивована тим, що фактично робота зі створення програмного забезпечення за договором від 29.09.2017 №29/09 не виконувалась; позивач не передавав програмне забезпечення ТОВ «Талантаріум», а підписаний акт від 27.12.2017 №ОУ-27/12-2012 не може бути єдиним доказом створення програмного забезпечення. Крім того, апелянт вказує, що директор ТОВ «Талантаріум» ОСОБА_3 вчиняє дії, спрямовані на завдання шкоди товариству, які призвели до припинення діяльності ТОВ «Талантаріум», оскільки він вчиняє дії без погодження з ТОВ «Прайм Сорс». Зазначив також, що ТОВ «Прайм Сорс», як єдиний учасник ТОВ «Талантаріум», втратило контроль над товариством з листопада 2017 року. Вважає, що договір від 29.09.2017 №29/09, заявка від 01.12.2017 №1 та акт приймання-передачі виконаних робіт від 27.12.2017 №УО-27/12-2012 є фіктивними, оскільки підписані директором відповідача ОСОБА_3 з метою завдання шкоди товариству та не були спрямовані на виникнення договірних відносин.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2018 апеляційну скаргу ТОВ «Талантаріум» прийнято до провадження та призначено до розгляду на 19.06.2018.

01.06.2018 позивач надав до суду відзив на апеляційну скаргу, та 12.06.2018 - клопотання про закриття апеляційного провадження в зв'язку з поданням апеляційної скарги не уповноваженою особою.

19.06.2018 відповідачем подано до суду заперечення на клопотання позивача про закриття апеляційного провадження та додаткові пояснення на відзив позивача.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2018 відкладено розгляд справи на 17.07.2018.

17.07.2018 року через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи адвокатського запиту з приводу надання інформації. Додатком до клопотання є витяг з ЄРДР від 05.03.2018 року, який містить інформацію щодо перебування матеріалів кримінального провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 191 КК України.

У судовому засіданні 17.07.2018 представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, як свідчать матеріали справи, про час та місце розгляду справи всі представники сторін були повідомлені належним чином (а.с. 144 том 1).

Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи , належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Пунктом 2 ч.3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, судова колегія вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача за наявними у справі доказами.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення учасників провадження, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

З матеріалів справи вбачається, що 29.09.2017 між ТОВ "Талантаріум" (замовник) та ТОВ "Тринидад" (виконавець) укладено договір №29/09 про виконання робіт, відповідно до п.1.1 якого виконавець приймає на себе зобов'язання виконати за плату замовнику роботи з розробки програмного забезпечення та/або комп'ютерної програми. Договір підписаний уповноваженими представниками обох сторін та скріплений печатками.

Роботи за цим договором надаються на підставі заявок замовника про виконання робіт, складених за формою, затвердженою сторонами в додатку №1 до цього договору. Заявка стає невід'ємною частиною договору з моменту її підписання виконавцем (п.1.1.1 договору).

Оплата виконаних робіт здійснюється замовником в порядку, передбаченому договором відповідно до вартості робіт, що наведені в заявці, що підтверджується актами приймання-передачі виконаних робіт (п.1.1.2 договору).

Як передбачено представниками сторін, відповідно до п. 1.1.4 вищевказаного договору - у випадку відсутності направлення виконавцем заперечень протягом 2 робочих днів щодо виконання заявки, відповідна заявка вважається прийнятою до виконання за строками, вказаними у ній .

За вимогами пункту п.1.3 договору - строк виконання робіт за цим договором з 02.10.2017 по 30.09.2018. Тобто договір є діючим та не визнаний недійсним в установленому законом порядку.

Відповідно до п.2.3 замовник зобов'язаний, зокрема, приймати від виконавця результати робіт, якщо надані роботи відповідають умовам договору, і оплачувати їх в розмірах і в строки, передбачені договором.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що загальна ціна договору визначається як сума цін на роботи, наданих за окремими заявками. Ціна робіт за окремими заявками визначається відповідно до кількості виконаних робіт та вказується в цих заявках.

Згідно п. 3.3 договору після виконання робіт за заявкою в повному обсязі виконавець протягом 3-х робочих днів складає акт приймання-передачі виконаних робіт в двох екземплярах та подає його на підпис замовника.

За змістом п.3.5 договору роботи вважаються виконаними належним чином та у повному обсязі з моменту підписання акта приймання-передачі виконаних робіт представником замовника, що є підтвердженням відсутності претензій до якості виконаних робіт з його боку.

Порядок оплати робіт вказується замовником в кожній заявці. Плата проводиться шляхом перерахування на рахунок виконавця коштів протягом строку, зазначеного в заявці (п.3.6 договору).

За прострочення у виплаті виконавцю передбачених договором коштів замовник на вимогу виконавця сплачує йому суму боргу з врахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період порушення строків оплати (п.4.5 договору).

Як видно з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до заявки на виконання робіт від 01.12.2017 №1, виконавцем прийнято до виконання завдання від замовника по розробці головної сторінки «Системи електронної тендерної площадки» (етап 1) та розробці особистого кабінету «Системи електронної тендерної площадки» (етап 2). (а.с. 15) В вищевказаній заявці визначено вартість робіт по першому етапу становить 95 000,00 грн. та по другому - 155 000,00 грн., всього вартість виконаних робіт становить 250 000,00 грн.

Строк виконання робіт з 01.12.2017 по 29.12.2017. Порядок оплати - протягом 3 календарних днів з дати підписання акта приймання-передачі робіт.

27.12.2017 позивачем та відповідачем підписано акт приймання-передачі виконаних робіт №ОУ-27/12-2017 (а.с. 16), за змістом якого виконавцем були виконані роботи по договору від 29.09.2017 №29/09, загальна вартість яких становить 250 000,00 грн. Сторони претензій одна до одної не мають. Зазначений акт підписаний уповноваженими представниками обох сторін (відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.63-64) директор відповідача ТОВ «Талантаріум» ОСОБА_3, обмеження щодо підписання відсутні)

27.12.2017 позивач виписав відповідачу рахунок-фактуру №2712-1 на оплату 250 000,00 грн. за виконані роботи (а.с. 17).

В подальшому, ТОВ «Тринидад» звернувся до відповідача з претензією вих.№ 0501-1 від 05.01.2018 року про сплату грошових коштів в розмірі 250 000,00 грн., з урахуванням штрафних санкцій (а.с. 18).

Оскільки відповідач не розрахувався по борговим зобов'язанням за договором № 29/09 від 29 вересня 2017 року в розмірі 250 000,00 грн. сума основного боргу, 8 013,70 грн. - пеня, позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення зазначених коштів.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, враховуючи заяву відповідача про визнання позовних вимог прийшов до висновку про те, що належними та допустими доказами підтверджено виконання робіт за договором № 29/09 від 29 вересня 2017 року. З урахуванням прострочення виконання зобов'язання щодо оплати за виконані роботи, на підставі п. 4.5 договору, частково задовольнив позовні вимоги про стягнення пені в розмірі 7 417, 81 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Як передбачено вимогами ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У частині 1 ст. 846 ЦК України зазначено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботи виконано належним чином і в погоджений строк, або за згодою замовника, - достроково (ст. 854 ЦК України).

У частині 4 статті 882 ЦК України зазначено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Відповідно до ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Як вже зазначалось вище на виконання договору про виконання робіт № 29/09 від 29 вересня 2017 року , відповідачем була подана заявка від 01.12.2017 №1 ( на підставі п.1.1.1 вищевказаного договору). На підтвердження прийняття виконаних робіт між сторонами договору, підписаний акт приймання-передачі виконаних робіт від 27.12.2017 №ОУ-27/12-2017 від позивача директором ОСОБА_4, від сторони відповідача - директором ОСОБА_3

Відповідно до статуту ТОВ «Талантаріум», а саме п.п. 9.1 та 9.2 виконавчим органом товариства, який здійснює керівництво діяльністю товариства, є директор, котрий призначається загальними зборами учасників товариства, директор вирішує питання, пов'язані з діяльністю товариства, окрім тих, що входять до виключної компетенції загальних зборів учасників. Директор не може бути одночасно головою загальних зборів учасників товариства. Загальні збори учасників можуть передавати частину своїх повноважень компетенції директора товариства.

Окрім того, згідно з пунктом 9.2 директор товариства: без довіреності діє від імені товариства; здійснює представництво його у відносинах з усіма підприємствами, організаціями, установами та громадянами; має право першого підпису фінансових документів; укладає угоди; контракті, в тому числі зовнішньоекономічні, надає довіреності; забезпечує господарське використання майна товариства; здійснює прийняття та звільнення працівників товариства та інше.

Разом з тим, згідно з п. 8.4.8 статуту товариства засновником передбачено затвердження договорів (угод), складених на суму, котра перевищує 5 000 000 грн.

Аналізуючи зазначені положення статуту, колегія суддів приходить до висновку, про те, що у директора товариства «Талантаріум» не було обмежень, щодо підписання договору про виконання робіт № 29/09 від 29 вересня 2017 року, оскільки ціна робіт за заявкою на виконання робіт № 1 від 01.12.2017 року в розмірі 250 000,00 грн., не перевищувала обмежень встановлених відповідно до п. 8.4.8 статуту відповідача. Окрім того, згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_3 з 29.11.2017 року та на час розгляду справи є діючим директором відповідача, обмеження щодо підписання угод відсутні.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що усі документи підписані ОСОБА_3 з метою завдання шкоди товариству та не були спрямовані на виникнення договірних відносин, оскільки належних та допустимих доказів даного твердження, в розумінні ст.ст. 76, 77 ГПК України представник скаржника не надав. Посилання апелянта на те, що останній звернувся за порушенням кримінальної справи проти ОСОБА_3 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 191 КК України, колегія суддів вважає неналежним доказом того, що дії ОСОБА_3 щодо підписання договору про виконання робіт № 29/09 від 29 вересня 2017 року та підписання документів на його виконання були направлені на завдання шкоди товариству, оскільки відповідно до статті 62 Конституції України особа є невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Разом з тим, колегія суддів зазначає на те, що відповідно до вимог п. 12 ст. 20 ГПК України, скаржник не позбавлений права звернення до господарського суду з позовом про відшкодування збитків.

Вимоги апелянта про витребування додаткових доказів на підтвердження виконаних робіт, а саме вихідного коду програми, в електронному вигляді, електронного листування між представниками позивача та відповідача, який містить програмний код або посилання на адресу хмарного сервера, на якому зберігається програмний код, та в зв'язку з цим доводи про те, що акт приймання-передачі виконаних робіт не є доказом виконання робіт є необґрунтованими, оскільки договором передбачено документи, які свідчать про повне виконання позивачем зобов'язань по договору - такими доказами є акт приймання-передачі виконаних робіт.

Згідно з ч.1 ст. 9 ЗаконуУкраїни "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію. Господарські операції - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства (ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Акт приймання виконаних підрядних робіт є документом первинного обліку, який складається щомісячно для визначення вартості та обсягів виконаних будівельно-монтажних, ремонтних та інших підрядних робіт.

Отже, акт приймання-передачі виконаних робіт від 27.12.2017 №ОУ-27/12-2017 є належним та достатнім доказом виконання позивачем робіт згідно договору.

Щодо позовних вимог про стягнення пені в розмірі 8 013,70 грн. колегія суддів зазначає на наступне.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частина 1 ст. 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.1,3 ст.549 ЦК України).

За прострочення у виплаті виконавцю передбачених договором коштів замовник на вимогу виконавця сплачує йому суму боргу з врахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період порушення строків оплати (п.4.5 договору).

Перевіривши розрахунок пені зроблений судом першої інстанції за період з 03.01.2018 по 07.02.2018 року в розмірі 7417,81 грн. колегія суддів вважає його правильним та арифметично вірним. При цьому, звертає увагу на те, що контрозрахунку неустойки в формі пені апелянт не надав.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Відносно клопотання представника позивача про закриття апеляційного провадження в зв'язку з підписанням апеляційної скарги неуповноваженою особою, колегія суддів вважає, що дане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки адвокат ОСОБА_2 є уповноваженим представником єдиного учасника товариства, що підтверджується засвідченою копією ордера від 19.04.2018 серії КС №309719, копією договору про надання правової допомоги від 19.04.2018 та копією свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю №3298.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення господарського суду міста Києва від 30.03.2018 у даній справі, оскільки воно відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Талантаріум» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 30.03.2018 у справі №910/1641/18 залишити без змін.

Матеріали справи №910/1641/18 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 25.07.2018

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді М.А. Дідиченко

Є.Ю. Пономаренко