КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2018 р. Справа№ 911/3850/17
Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Кропивної Л.В.

Дідиченко М.А.

при секретарі судового засідання Мовчан А.Б.,
за участю представників:
від позивача - Сидорчук Я.О., довіреність № 27 від 09.01.2018;
від відповідача - представник не прибув,
розглянувши апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Господарського суду Київської області від 04.04.2018 у справі №911/3850/17 (суддя Мальована Л.Я., м. Київ, повний текст складено 19.04.2018) за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до споживчого товариства Стимул про стягнення 12 800, 28 грн.
ВСТАНОВИВ наступне.
Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулася до Господарського суду Київської області з позовом до споживчого товариства Стимул про стягнення 12 800, 28 грн. штрафних санкцій (пеня в сумі 7 459,57 грн. та штраф в сумі 5 340,71 грн.).
Рішенням Господарського суду Київської області від 04.04.2018 у справі №911/3850/17 у задоволенні позову відмовлено повністю.
Так, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність позивачем обставин направлення відповідачу заявок № 1203 від 06.06.2017 року, № 1522 від 03.07.2017 та № 1539 від 05.07.2017, що і стало підставою для відмови у позові.
Не погодившись з прийнятим рішенням позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 04.04.2018 у справі №911/3850/17 скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає про те, що спірні заявки були вручені безпосередньо представникам відповідача, що підтверджується відповідними відмітками на них.
Представник апелянта позивача у справі в судовому засіданні підтримав вимоги за апеляційною скаргою.
Відповідач правом на участь представника у даному судовому засіданні не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, ухвала суду про оголошення перерви була направлена за офіційним місцезнаходженням вказаної особи.
Згідно п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв`язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку Укрпошта щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.
Будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутнім у даному судовому засіданні від відповідача до суду не надійшло.
Слід також зазначити, що явка представників сторін не визнавалася обов`язковою, певних пояснень суд не витребував.
При цьому, оскільки суд вже відкладав розгляд справи, надаючи можливість учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд, не знаходить підстав для відкладення розгляду справи.
Таким чином, враховуючи належне повідомлення відповідача, а також з урахуванням того, що неявка його представника в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, вона розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.
Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.
Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - скасуванню, з прийняттям нового про задоволення позову, з наступних підстав.
Між Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (замовник) та Споживчим товариством Стимул (учасник) 31.05.2017 року було укладено Договір № 29/ВЗЗ-2017, відповідно до умов якого учасник зобов`язується у 2017 році поставити замовникові товари, зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток № 1), а замовник - прийняти і оплатити такі товари. Найменування (номенклатура, асортимент) товару код ДК 021:2015-15610000-7- Продукція борошномельно-круп`яної промисловості (товар). Кількість товару за Договором лот 4 - крупа пшоно 100 000 кг.
Згідно п. 5.1. Договору, строк поставки товару за цим Договором складає 10 календарних днів з моменту подання письмової або телефонної заявки замовником.
Пунктом 6.3.1. Договору передбачено, що учасник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором.
Специфікацією до Договору визначено місце постачання товару - військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, 04080, м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 8-А з подальшим транспортуванням за рахунок учасника в м. Калинівка, м. Одеса, м. Харків, м. Запоріжжя, м. Слов`янськ, м. Дніпро, м. Маріуполь, м. Львів.
Позивачем 06.06.2017 та 03.07.2017 були виставлені відповідачу заявки №1203 та №1522 відповідно.
Заявка від 06.06.2017 №1203 була отримана 06.06.2017 представником відповідача Козловим О.О. (довіреність від 14 квітня 2017 №60/04-2017, а.с. 94), що підтверджується відміткою вказаної особи про отримання на ній (а.с.41).
Інша заявка №1522 від 03.07.2017 була отримана 03.07.2017 представником відповідача Михайлюк М.Ю. (довіреність від 03 травня 2017 №49/05-17, а.с.95), що підтверджується відміткою вказаної особи про отримання на ній (а.с.41).
Наведеним спростовуються висновки суду першої інстанції про недоведеність позивачем обставин направлення відповідачу заявок № 1203 від 06.06.2017 року, № 1522 від 03.07.2017.
Щодо заявки № 1539 від 05.07.2017, яка була додана позивачем до позовної заяви, слід зазначити, що за вказаною заявкою позивачем позовних вимог у даній справі заявлено не було, що підтвердив також в засіданні суду апеляційної інстанції представник Військової частини НОМЕР_1 . Також, наведене вбачається із розрахунку позовних вимог, згідно якого нарахування проводились лише за несвоєчасність здійснення поставки товару за заявками № 1203 від 06.06.2017 року та № 1522 від 03.07.2017, про що також в засіданні зазначив представник позивача.
Згідно Заявки №1203, Учасник мав поставити Товар у загальній кількості 5 500 кг до 16.06.2017, але прострочив виконання договірного зобов`язання:
27.06.2017 відповідно до видаткової накладної № 6-05 від 27.06.2017 Учасником поставлено 2 000 кг Товару з простроченням поставки на 10 днів (з 17.06.2017 по 26.06.2017).;
06.07.2017 відповідно до видаткової накладної № 7-01 від 06.07.2017 Учасником поставлено 6 500 кг Товару, з яких 3 500 кг позивачем зараховано Учаснику як виконання пунктів 1 та 5-1 Заявки, з простроченням поставки на 19 днів (з 17.06.2017 по 05.07.2017).
Крім цього, згідно вказаної заявки Учасник мав поставити Товар у загальній кількості 4 500 кг до 23.06.2017, але прострочив виконання договірного зобов`язання:
06.07.2017 відповідно до видаткової накладної № 7-01 від 06.07.2017 Учасником поставлено 6 500 кг Товару, з яких 3 000 кг зараховано Учаснику як виконання пунктів 2 та 5-2 Заявки, з простроченням поставки на 12 днів (з 24.06.2017 по 05.07.2017);
13.07.2017 відповідно до видаткової накладної № 7-09 від 13.07.2017 Учасником поставлено 3 000 кг Товару, з яких 1 500 кг зараховано Учаснику як виконання пунктів 2 та 5-2 Заявки, з простроченням поставки на 19 днів (з 24.06.2017 по 12.07.2017).
Також, згідно зазначеної заявки Учасник мав поставити Товар у загальній кількості 5 800 кг до 30.06.2017, але прострочив виконання договірного зобов`язання:
13.07.2017 відповідно до видаткової накладної № 7-09 від 13.07.2017 Учасником поставлено 3 000 кг Товару, з яких 1 500 кг позивачем зараховано Учаснику як виконання пунктів 3 та 4 Заявки, з простроченням поставки на 12 днів (з 01.07.2017 по 12.07.2017);
13.07.2017 відповідно до видаткової накладної № 7-13 від 13.07.2017 Учасником поставлено 1 000 кг Товару з простроченням поставки на 12 днів (з 01.07.2017 по 12.07.2017);
13.07.2017 відповідно до видаткової накладної № 7-19 від 13.07.2017 7 Учасником поставлено 2 500 кг Товару з простроченням поставки на 12 днів (з 01.07.2017 по 12.07.2017);
17.07.2017 відповідно до видаткової накладної № 7-25 від 17.07.2017 Учасником поставлено 3 000 кг Товару, з яких 800 кг зараховано Учаснику як виконання пунктів 3 та 4 Заявки, з простроченням поставки на 16 днів (з 01.07.2017 по 16.07.2017).
Згідно іншої Заявки №1522 Учасник мав поставити Товар у загальній кількості 5 500 кг до 14.07.2017, але прострочив виконання договірного зобов`язання:
17.07.2017 відповідно до видаткової накладної № 7-25 від 17.07.2017 Учасником поставлено 3 000 кг Товару, з яких 2 200 кг зараховано Учаснику як виконання пунктів 2, 3 і та 5 Заявки, з простроченням поставки на 2 дні (з 15.07.2017 по 16.07.2017);
25.07.2017 відповідно до видаткової накладної № 7-43 від 25.07.2017 Учасником поставлено 1 500 кг з простроченням поставки на 10 днів (з 15.07.2017 по 24.07.2017);
25.07.2017 відповідно до видаткової накладної № 7-49 від 25.07.2017 Учасником поставлено 500 кг Товару з простроченням поставки на 10 днів (з 15.07.2017 по 24.07.2017);
06.10.2017 відповідно до видаткової накладної № 10-02 від 06.10.2017 Учасником поставлено 7 450 кг Товару, з яких 1 300 кг зараховано Учаснику як виконання пунктів 2, 3-1 та 5 Заявки з простроченням поставки на 83 дні (з 15.07.2017 по 05.10.2017).
Також, згідно Заявки №1522 Учасник мав поставити Товар у загальній кількості 3 500 кг до 18.07.2017, але прострочив виконання договірного зобов`язання:
06.10.2017 відповідно до видаткової накладної № 10-02 від 06.10.2017 Учасником поставлено 7 450 кг Товару, з яких 3 500 кг зараховано Учаснику як виконання пунктів 1,4 та 6 Заявки з простроченням поставки на 79 днів (з 19.07.2017 по 05.10.2017).
Крім цього, згідно вказаної заявки Учасник мав поставити Товар у загальній кількості 2 000 кг до 19.07.2017, але прострочив виконання договірного зобов`язання:
06.10.2017 відповідно до видаткової накладної № 10-02 від 06.10.2017 Учасником поставлено 7 450 кг Товару, з яких 2 000 кг зараховано Учаснику як виконання пунктів 7 та 8 Заявки з простроченням поставки на 78 днів (з 20.07.2017 по 05.10.2017).
Згідно Заявки №1522 Учасник мав поставити Товар у загальній кількості 2 000 кг до 28.07.2017, але прострочив виконання договірного зобов`язання:
06.10.2017 відповідно до видаткової накладної № 10-02 від 06.10.2017 Учасником поставлено 7 450 кг Товару, з яких 650 кг зараховано Учаснику як виконання пунктом 3-2 Заявки з простроченням поставки на 69 днів (з 29.07.2017 по 05.10.2017).
Станом на 12.12.2017 Учасником не було поставлено 1 350 кг, який Учасник мав поставити до 28.07.2017 (пункт 3-2 Заявки №1522).
Враховуючи те, що відповідачем зобов`язання з поставки товару в кількості та строк, зазначені в заявках від 06.06.2017 №1203 та від 03.07.2017 №1522 не були виконані належним чином, позивач звернувся до Господарського суду Київської області з позовом про стягнення зі споживчого товариства Стимул 12 800, 28 грн. штрафних санкцій, з яких: 7 459,57 грн. пеня та 5 340,71 грн. штраф за неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором № 29/ВЗЗ-2017 щодо постачання товару.
Колегія суддів вважає неправильними висновки суду першої інстанції щодо необґрунтованості позовних вимог, з огляду на наступне.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини.
Укладений між сторонами договір № 29/ВЗЗ-2017 від 31.05.2017 року за своєю правовою природою є договором поставки.
У відповідності до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно п. 5.1. Договору, строк поставки товару за цим Договором складає 10 календарних днів з моменту подання письмової або телефонної заявки замовником.
Позивачем 06.06.2017 та 03.07.2017 були виставлені відповідачу заявки №1203 та №1522 відповідно, які отримані представниками відповідача 06.06.2017 та 03.07.2017.
У вказаних заявках було встановлено строки та обсяги поставки товару.
Доводи відповідача про те, що вказані заявки передбачають поставку товару поза межами 10-денного строку, що суперечить п. 5.1 Договору, колегією суддів відхиляються за необґрунтованістю.
Так, слід зазначити, що встановлення у вказаних заявках строку для поставки товару більшого аніж строк, передбачений п. 5.1 Договору жодним чином не перешкоджало виконанню відповідачем своїх зобов`язань саме у встановлений договором строк, тобто протягом 10 календарних днів з моменту подання заявки замовником.
У будь-якому випадку вказані обставини підставою для звільнення постачальника від відповідальності у вигляді сплати штрафних санкцій бути не можуть з огляду на прострочення відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором.
Як вже було зазначено, відповідачем зобов`язання з поставки товару в кількості та строк, зазначені в заявках від 06.06.2017 №1203 та від 03.07.2017 №1522 не були виконані належним чином
Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, заставою, притриманням, завдатком.
Статтею 611 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, зокрема у випадку прострочення виконання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 546 Цивільного кодексу України).
Згідно ч. 3 вказаної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Таким чином, зазначені види штрафної договірної відповідальності мають подвійну правову природу, які одночасно з тим, що стимулюють сторони дотримуватися умов договору, ще й повинні мати компенсаційний характер за порушення господарсько-правових зобов`язань.
Відповідно до ч.1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Відповідно до п. 7.3. Договору, за порушення строку поставки товару, зазначеного у пункті 5.1. цього Договору учасник сплачує замовнику пеню у розмірі 1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ вартості непоставленого товару за кожен день прострочення поставки. За прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вартості непоставленого товару.
Таким чином, умовами Договору передбачено цивільно-правову (господарсько-правову) відповідальність за порушення умов Договору у вигляді сплати штрафних санкцій.
Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною другою статті 231 Господарського кодексу України.
В інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.
Аналогічне застосування наведених норм міститься в постановах Верховного Суду України від 27.04.2012 р. у справі № 06/5026/1052/2011 та від 09.04.2012 р. у справі № 20/246-08, що згідно Господарського процесуального кодексу України є обов`язковим при розгляді інших справ.
Враховуючи те, що відповідачем було допущено порушення строку поставки товару, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 7 459,57 грн. пені та 5 340,71 грн. штрафу за неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором № 29/ВЗЗ-2017 щодо постачання товару.
Відповідно оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню, з прийняттям нового про задоволення позову в повному обсязі.
Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів дійшла висновку про те, що господарським судом не було всебічно, повно та об`єктивно розглянуто в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, що призвело до невірних висновків в частині відмови у задоволенні позову.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.
З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду скасуванню, з прийняттям нового про задоволення позову.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Господарського суду Київської області від 04.04.2018 у справі №911/3850/17 задовольнити повністю.
2. Рішення Господарського суду Київської області від 04.04.2018 у справі №911/3850/17 про відмову у задоволенні позову скасувати.
3. Прийняти нове рішення по справі №911/3850/17, яким позов Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до споживчого товариства Стимул про стягнення 12 800, 28 грн. задовольнити повністю.
Стягнути зі споживчого товариства Стимул (08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, місто Вишневе, ВУЛИЦЯ ПРОМИСЛОВА, будинок 8, код 31204683) на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ) 7 459 грн. 57 коп. пені, 5 340 грн. 71 коп. штрафу та 1600 грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.
4. Стягнути зі споживчого товариства Стимул (08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, місто Вишневе, ВУЛИЦЯ ПРОМИСЛОВА, будинок 8, код 31204683) на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2 400 грн. 00 коп.
5. Доручити Господарському суду Київської області видати відповідні накази.
6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.
Повний текст постанови складено: 26.07.2018 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді Л.В. Кропивна

М.А. Дідиченко