РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.07.2018Справа № 910/7081/18
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом дочірнього підприємства "Поліграфічний комбінат "Зоря"

до державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України

про стягнення 864 427,45 грн.

При секретарю судового засідання: Єрмоловій Р.М.

Представники сторін:

від позивача: Саленко В.Ю. - представник за довіреністю № 425-06/18 від 22.05.2018 р.;

від відповідача: не з'явився.

встановив :

04.06.2018 р. до господарського суду міста Києва надійшла позовна заява дочірнього підприємства "Поліграфічний комбінат "Зоря" до державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України про стягнення 864 427,45 грн.

На думку позивача, у зв'язку з відмовою замовника (відповідача) від договору від 11.09.2012 р. № 172/12 позивач має право на відшкодування збитків в частині витрат на виробництво бланків документів, які станом на 24.02.2014 р. були в процесі незавершеного виробництва.

У зв'язку з чим звернувся в суд з вимогами про стягнення з відповідача 864 427,45 грн. збитків.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.06.2018 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, встановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, розгляд справи призначено на 03.07.2018 р.

У судове засідання 03.07.2018 р. представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду від 08.06.2018 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлені належним чином.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.07.2018 року відкладено розгляд справи на 23.07.2018 року.

У судове засідання 23.07.2018 р. представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду від 08.06.2018 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлені належним чином.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судовому засіданні 23.07.2018 року на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

11.09.2012 року між державним підприємством "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України (замовник) та дочірнім підприємством "Поліграфічний комбінат "Зоря" (виконавець) укладено договір №127/12 відповідно до умов якого, виконавець виготовляє і передає у власність замовника "спеціальні бланки свідоцтва про право власності" у кількості 2 000 000 комплектів, а замовник зобов'язується прийняти продукцію та оплатити її вартість на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 4.4 договору поставка партії продукції здійснюється на підставі заявок замовника. Заявки мають містити: найменування та кількість продукції у партії, строк та місце поставки партії продукції.

Поставка партії продукції здійснюється в межах строку вказаного у відповідній заявці замовника.

Відповідно до заявок від 11.02.2014 року №01-08/553 та №01-08/554 відповідач згідно з договорами (від 11.09.2012 №128/12, від 26.12.2011 №092/11 та №172/12 від 11.09.2012) у лютому-квітні місяці просив поставити відповідну продукцію.

В рішенні господарського суду м. Києва від 21.10.2015 року у справі за позовом дочірнього підприємства "Поліграфічний комбінат "Зоря" до державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України про зобов'язання прийняти та оплати товар та про стягнення 152 001 743,12 грн., яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2015 року встановлено наступне.

24.02.14 відповідач направив на адресу позивача листи № 01-08/729, № 01-08/727, 01-08/728, відповідно до яких повідомив останнього про необхідність призупинення виконання заявок від 11.02.14 № 01-08/553 та № 01-08/554 у зв'язку з відсутністю фінансування до окремого повідомлення.

Листами від 14.03.14 вих. № 01-08/1038, № 01-08/1039, № 01-08/1040 відповідач звернувся до позивача з пропозицією про розірвання договорів № 092/11 від 26.12.11, № 127/12 від 11.09.12, № 128/12 від 11.09.12.

З огляду на те, що одностороння відмова від договору підряду, з огляду на положення ч.4 ст. 849 Цивільного кодексу України, не потребує узгодження з відповідачем, а також, враховуючи, що листи відповідача від 14.03.14 вих. № 01-08/1038, № 01-08/1039, № 01-08/1040 про відмову від договорів були отриманий позивачем 18.03.2014р., суд прийшов до висновку, що відповідно договори № 092/11 від 26.12.11, № 127/12 від 11.09.12, № 128/12 від 11.09.12 є розірваними з 18.03.2014р.

Як вбачається з пояснень позивача від 07.10.15 № 766-06/15 станом на 24.02.14 у незавершеному виробництві (на кінцевих стадіях технологічного процесу) залишались 400 000 примірників спеціальних бланків документів реєстрів, 1300000 примірників спеціальних бланків для видачі витягів, 100000 примірників спеціальних бланків свідоцтв про право власності. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про зобов'язання відповідача прийняти спеціальні бланки документів в частині примірників бланків, що знаходились в стадії незавершеного виробництва, задоволенню не підлягають.

Як зазначено в рішенні суду, позивач не позбавлений права звернутись до суду з вимогою про відшкодування йому збитків в частині витрат на виробництво бланків документів, які станом на 24.02.12 були в процесі незавершеного виробництва, у зв'язку з відмовою замовника (відповідача) від договорів № 092/11 від 26.12.11, № 127/12 від 11.09.12, № 128/12 від 11.09.12.

Відповідно до ч. 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як зазначено позивачем, станом на 24.02.2014 року (дата відправлення листа про призупинення виконання заявок на поставку) у незавершеному виробництві (на кінцевих стадіях технологічного процесу) залишались: спеціальні бланки свідоцтв про право власності у кількості 100 000 комплектів.

Виготовлення вказаних бланків у внутрішньому обліку підприємства було оформлено замовленням на виробництво № 539 (3) - тираж 500 000 комплектів, з яких 400 000 було відвантажено відповідачу (оскільки норми витрат розраховуються з урахуванням замовлення на 500 000 комплектів (відповідно до технологічних карток, що додані до позову).

Відповідно до звіту по незавершеному виробництву ДСЗ в цеху офсетного друку за формою НВ-№1 та технологічних карток, що додані до позову, вказані бланки перебували на фінальній стадії технологічного циклу.

За підрахунком позивача витрати на виробництво замовленої, але не поставлено продукції склали 750 685,42 грн., а саме:

1) Витрати на основні матеріали (викладені в додатку 1 до позовної заяви) на загальну суму 660 144,51 грн, а саме:

Витрати на основні матеріали (без ФГТ) - 31 949,55 грн.:

- Папір з водяним знаком «Y» - 31 647,98 грн.,

- Пластина Р970 1050х795 - 128,45 грн.,

- Фарба Impression inkr.Yellow - 37,51 грн.,

- Фарба Pantone Green - 42,29 грн.,

- Фарба Pantone Trans White - 7,37 грн.,

- Фарба Pantone Yellow - 85,95 грн.

Фольга гарячого тиснення «FS-1» - 181 642,02 грн.,

Фольга гарячого тиснення «Альгіз» - 445 218,74 грн.,

Фольга гарячого тиснення «Контур України» - 1 334,20 грн.,

Зазначена вище у розрахунках вартість матеріалів підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: видатковими накладними на фарби, папір, пластини, фольгу гарячого тиснення «FS-1», «Альгіз» та «Контур України».

Витрачання вказаних матеріалів у виробництві здійснюється відповідно до технологічних карток та затверджених норм витрат матеріалів, що наявні в матеріалах справи, та підтверджується необхідними обліковими документами підприємства: лімітно-забірними картками зі складу до комор на видачу паперу та голографічних захисних елементів, звітами комор про використання захисних фарб, офсетних пластин та про рух захисних елементів, звітом по незавершеному виробництву в цеху офсетного друку.

2) Загальновиробничі витрати (амортизація основних засобів та нематеріальних активів, оплата праці та відрахувань апарату управління цехом, дільницями, технічне обслуговування обладнання, витрати на оренду та інше) - 60 360,17 грн.

3) Виробничі матеріали (допоміжні матеріали) - 10 731,09 грн.,

4) Заробітна плата та податки безпосередньо друкарів, що задіяні у виробництві - 19 449,65 грн.

Позивач просить відшкодувати завдані йому збитки в частині безпосередньо витрат на виробництво бланків документів, які станом на 24.02.14 були в процесі незавершеного виробництва та не могли бути реалізовані будь-якому іншому суб'єкту господарювання через їх специфіку, адже організацію постачання, обліку постачання й звітності витрачання бланків здійснювало саме державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України відповідно до Положення про порядок постачання,зберігання, обліку та звітності витрачання спеціальних бланків документів інформаційної системи Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 14 липня 2004 р. № 67/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 липня 2004 р. за № 878/9477 (в редакції, що діяло під час господарських взаємовідносин) та інших нормативно-правових актів. Крім того, технічний опис бланків документів істотно змінився, про що повідомив сам відповідач та це встановлено судовим рішенням.

При цьому, у разі списання товарно-матеріальних цінностей у зв'язку з визнанням їх непридатними для використання такі товарно-матеріальні цінності не можуть бути використані у межах господарської діяльності підприємства. При списанні таких товарно-матеріальних цінностей платник зобов'язаний визначити податкові зобов'язання з ПДВ за основною ставкою відповідно до п. 198.5 ст. 198 Кодексу, оскільки товарно-матеріальні цінності не використовуються в оподатковуваних операціях.

Отже, загальна вартість збитків, що позивач просить стягнути з відповідача у зв'язку з відмовою від взятих на себе господарських зобов'язань, становить: 750 685,42 грн. + 20% (ПДВ) = 864 427,45 грн.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків.

За змістом статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Згідно ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною 4 статті 849 Цивільного кодексу України встановлено, що замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Тобто, даною нормою передбачено, що не вимагається взагалі ніяких причин для реалізації цього права замовником, але є необхідним дотримання певних умов: 1) така відмова можлива до закінчення виконання робіт; 2) вже виконанні підрядником роботи підлягають повній оплаті; 3) відшкодувати підряднику збитки, спричиненні розірванням договору, як реальні, так і упущену вигоду.

Статтею 224 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушені. Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Враховуючи вищезазначене та беручи до уваги те, відповідачем розірвано договір в односторонньому порядку, а бланки документів, які знаходяться в незавершеному виробництві у зв'язку з розірванням договору не можуть бути реалізовані позивачем будь-якому іншому суб'єкту господарювання та підлягають списанню, тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача збитків в розмірі 864 427,45 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ст.ст. 129, 236-238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України (40453, м. Київ, вул. Артема, буд. 73, ) на користь дочірнього підприємства "Поліграфічний комбінат "Зоря" (04074, м. Київ, вул. Лугова, будинок 1-а, ) збитки в розмірі 864 427 (вісімсот шістдесят чотири тисячі чотириста двадцять сім) грн. 45 коп. та судовий збір в розмірі 12 966 (дванадцять тисяч дев'ятсот шістдесят шість) грн. 41 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання рішення: 24.07.2018 року.

Суддя С.М. Мудрий