ПОСТАНОВА

Іменем України

26 червня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/9072/17

Провадження № 12-125гс18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

головуючого судді Князєва В. С.,

судді-доповідача Бакуліної С. В.,

суддів Антонюк Н. О., Британчука В. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,

за участю секретаря судового засідання - Федорченка В. М.,

представників позивача: Никеруя Т. М., Тютюник С. В.,

представника відповідача - Мандригелі Р. С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (далі - ПАТ «Укртрансгаз») на постанову Київського апеляційного господарського суду від 07 листопада 2017 року (судді Сітайло Л. Г. - головуючий, Пашкіна С. А., Баранець О. М.) та рішення Господарського суду міста Києва від 02 жовтня 2017 року (суддя Головіна К. І.) у справі № 910/9072/17 за позовом ПАТ «Укртрансгаз» в особі філії «Управління Укргазтехзв'язок»до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквамарін-Глоу» (далі - ТОВ «Аквамарін-Глоу») про стягнення 30851834,15 грн.

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень

1.1. ПАТ «Укртрансгаз» в особі філії «Управління Укргазтехзв'язок» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ «Аквамарін-Глоу» про стягнення основної заборгованості в розмірі 15178423,19 грн, процентів за користування чужими грошовими коштами в розмірі 7421505,87 грн, пені в розмірі 5950576,98 грн та штрафу в розмірі 2301328,11 грн, що разом становить 30851834,15 грн (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог б/н і б/д).

1.2. Позов обґрунтовано тим, що на виконання договору підряду від 25 червня 2012 року № 1КБ (далі - Договір) ПАТ «Укртрансгаз» в особі філії «Управління Укргазтехзв'язок» сплатило на користь ТОВ «Аквамарін-Глоу» аванс, частину якого останній не використав. Ураховуючи те, що строк дії вказаного Договору, передбачений для виконання відповідачем його обов'язків підрядника, сплив, позивач вважав, що невикористані грошові кошти відповідач утримує без належних правових підстав та, зважаючи на приписи статті 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), повинен повернути їх позивачу.

1.3. Заперечення проти позову обґрунтовано тим, що спірні правовідносини мають договірний характер, оскільки виникли на підставі укладеного сторонами Договору, який є чинним, що виключає можливість застосування положень статті 1212 ЦК України. У цьому випадку набуття майна однією із сторін зобов'язання відбулося за рахунок іншої сторони в порядку виконання вказаного договору підряду та не є безпідставним. Також відповідач заявив про застосування строків позовної давності та просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Фактичні обставини справи, установлені судами

2.1. 25 червня 2012 року між ПАТ «Укртрансгаз» в особі філії «Управління «Укргазтехзв'язок» (замовник) та ТОВ «Аквамарін-Глоу» (підрядник) було укладено Договір, згідно з умовами якого підрядник зобов'язується за завданням замовника на свій ризик виконати роботи по об'єкту «Реконструкція технологічного зв'язку ДК «Укртрансгаз» на дільниці Боярка - Яготин» та здати в установлений Договором строк закінчений будівництвом об'єкт відповідно до договірної документації (пункт 1.1 Договору).

2.2. Пунктом 3.1 Договору (у редакції додаткової угоди № 2 від 19 липня 2013 року) передбачено, що його загальна вартість з ПДВ становить 32876115,92 грн.

2.3. Положеннями пунктів 3.2, 6.1.1 Договору встановлено обов'язок замовника перерахувати підряднику аванс у розмірі 30 % вартості договору, а також сплачувати чергові платежі за фактично виконані роботи, надані послуги, поставлене обладнання та матеріали.

2.4. За порушення з вини підрядника строків виконання робіт або строків здачі в експлуатацію він сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 % від вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів - додатково стягується штраф у розмірі 7 % вказаної вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання (пункт 12.3 Договору).

2.5. На виконання наведених вище умов Договору позивач сплатив на користь відповідача грошові кошти в розмірі 15178424,07 грн.

2.6. Зазначаючи про те, що дія Договору припинилась у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено, а отже, сплачений на користь ТОВ «Аквамарін-Глоу» аванс, що не був використаний підрядником (відповідачем), є безпідставно ним набутий, позивач просив стягнути цей аванс відповідно до статті 1212 ЦК України, а також відсотки за користування чужими грошовими коштами згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України, пеню та 7 % штрафу відповідно до пункту 12.3 Договору.

3. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

3.1. Рішенням від 02 жовтня 2017 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07 листопада 2017 року, Господарський суд міста Києва в задоволенні позовних вимог ПАТ «Укртрансгаз» в особі філії «Управління Укргазтехзв'язок» відмовив у повному обсязі.

3.2. Відмовляючи в задоволенні позову, суди попередніх інстанцій зазначили про те, що позивач сплатив аванс на виконання умов Договору, який станом на момент вирішення спору був чинний, а отже, застосування приписів статті 1212 ЦК України є безпідставним.

4. Вимоги касаційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

4.1. 27 листопада 2017 року ПАТ «Укртрансгаз» звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 02 жовтня 2017 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 07 листопада 2017 року, у якій просило скасувати зазначені судові акти та направити справу на новий розгляд до місцевого господарського суду.

4.2. Скаржник вважає, що суди неправильно застосували норми матеріального права, а саме статті 11, 509, 598, 1212 ЦК України, оскільки на дату закінчення дії Договору відповідач не виконав робіт у повному обсязі, а отже, відносини між сторонами трансформувалися із зобов'язальних (договірних) у охоронні (позадоговірні, деліктні), які за своєю природою спрямовані на відновлення порушеного права, зокрема, шляхом повернення майна згідно зі статтею 1212 ЦК України.

5. Надходження касаційної скарги на розгляд Великої Палати Верховного Суду

5.1. Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду ухвалою від 02 березня 2018 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ «Укртрансгаз» на рішення Господарського суду міста Києва від 02 жовтня 2017 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 07 листопада 2017 року; вирішив здійснити перегляд судових рішень 19 квітня 2018 року.

5.2. Відповідно до підпункту 7 пункту 1 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати (об'єднаної палати), передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія або палата (об'єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України.

5.3. 26 квітня 2018 року Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду ухвалою передав справу № 910/9072/17 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, зазначивши про необхідність відступити від висновку щодо застосування статті 1212 ЦК України в подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України від 07 червня 2017 року у справі № 923/1233/15.

6. Позиція Великої Палати Верховного Суду в справі

Щодо підстав припинення договору

6.1. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторонам (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

6.2. Згідно зі статтями 598, 599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

6.3. Статтею 631 ЦК України та частиною сьомою статті 180 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

6.4. Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов'язань, оскільки згідно зі статтею 599 ЦК України, частиною першою статті 202 ГК України такою підставою є виконання, проведене належним чином.

6.5. З огляду на те, що закон не передбачає такої підстави, як закінчення строку дії договору, для припинення зобов'язання, яке лишилося невиконаним, Велика Палата Верховного Суду відхиляє доводи скаржника про те, що після закінчення стоку дії укладеного між сторонами Договору є неможливим виконання відповідачем робіт за цим Договором та їх прийняття позивачем.

Щодо вимоги про повернення безпідставно набутого майна

6.6. Згідно із частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

6.7. Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов'язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

6.8. Попередні судові інстанції не встановили, що позивач в односторонньому порядку відмовлявся від Договору або що Договір був розірваний сторонами чи визнаний недійсним у судовому порядку.

6.9. Оскільки між сторонами у справі існують договірні відносини, а кошти, які позивач просить стягнути як невикористаний аванс, набуті відповідачем за наявності правової підстави, їх не може бути витребувано відповідно до положень статті 1212 ЦК України як безпідставне збагачення. У цьому разі договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень частини першої статті 1212 ЦК України.

6.10. Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 1212 ЦК України положення глави 83 цього Кодексу застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні. Однак необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави, чого в цьому спорі не відбулося.

6.11. Ураховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками попередніх судових інстанцій про відсутність підстав для стягнення перерахованих позивачем грошових коштів відповідачу за Договором на підставі статті 1212 ЦК України, а також про відсутність підстав для стягнення з відповідача процентів за користування чужими грошовими коштами за порушення грошового зобов'язання, пені та штрафу, оскільки вказані вимоги є додатковими до вимоги про стягнення грошових коштів у розмірі 15178423,19 грн.

Керуючись статтями 306, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Велика Палата Верховного Суду

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз»залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 07 листопада 2017 року та рішення Господарського суду міста Києва від 02 жовтня 2017 року в справі № 910/9072/17 - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. С. Князєв
Суддя-доповідач С. В. Бакуліна
Судді: Н. О. Антонюк О. Б. Прокопенко
В. В. Британчук Л. І. Рогач
Д. А. Гудима І. В. Саприкіна
В. І. Данішевська О. М. Ситнік
О. С. Золотніков О. С. Ткачук
Л. М. Лобойко В. Ю. Уркевич
Н. П. Лященко О. Г. Яновська