ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"19" липня 2018 р. Справа № 23/74

Суддя Шевель О. В.

дослідивши матеріали апеляційної скарги ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_2 вх. №1427 П/2 на ухвалу господарського суду Полтавської області від "05" березня 2013 р. у справі № 23/74

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Ойл", м.Полтава,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Ойл", м.Полтава,

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 05.03.2013 (суддя Ореховська О.О.) затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Ойл". Ліквідовано Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Ойл".

Кредитор, ПАТ "ВіЕйБі Банк", 05.07.2018 (тобто більше ніж через 5 років з моменту постановлення оскаржуваної ухвали) подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначену ухвалу скасувати.

Апелянт звернувся до суду з клопотанням про поновлення пропущеного строку подання скарги, яке мотивовано тим, що ПАТ "ВіЕйБі Банк" не брав участь у судовому засіданні 05.03.2013, а отже і не отримав копію оскаржуваної ухвали.

Згідно з підпунктом 9 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цієї редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Отже, судові рішення, що ухвалені до набрання чинності цією редакцією ГПК України, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, однак до розгляду таких скарг застосовуються правила що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до підпункту 13 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу

Згідно зі статтею 93 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017) апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Отже, передумовою вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи (яка не є прокурором або органом державної влади, або органом місцевого самоврядування), поданою після 15.12.2017, на рішення, ухвалене судом до набрання чинності редакцією ГПК України з 15.12.2017, з пропуском строку подання апеляційної скарги, визначеного статтею 93 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017), є розгляд та вирішення господарським судом за заявою особи, що подала апеляційну скаргу, в порядку статей 53, 93 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017) питання щодо наявності чи відсутності підстав для поновлення вказаного пропущеного строку.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 260 ГПК України в редакції, чинній з 15.12.2017, апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Відповідне узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 02.05.2018 у справі №910/7599/15-г, від 06.07.2018 у справі №925/1566/16.

Надаючи оцінку наведеним апелянтом підставам для поновлення пропущеного строку, суд зазначає, що заявник посилається на неотримання копії оскаржуваної ухвали. Разом з тим, матеріали справи містять докази повідомлення судом першої інстанції ПАТ "ВіЕйБі Банк" про розгляд даної справи, а також докази направлення на адресу ПАТ "ВіЕйБі Банк" копії оскаржуваної ухвали від 05.03.2013, яку отримано ним 18.03.2013 (т.6, а.с.134). Тобто вищевказані доводи, наведені у клопотанні про поновлення пропущеного строку, спростовуються матеріалами справи.

Отже, з урахуванням приписів вищенаведених норм процесуального законодавства та правової позиції Верховного Суду, апеляційну скаргу має бути залишено без руху для надання заявникові можливості вказати інші підстави для поновлення строку.

Окрім того, у відповідності до пп.7 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" сума судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду мала становити 1762,00 грн., тобто 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018. Однак апелянтом вказану суму не сплачено, натомість надано клопотання про відстрочення сплати судового збору в порядку ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір", в якому заявник зазначає, що обставини щодо неплатоспроможності скаржника та важкого фінансового становища останнього (перебування ПАТ "ВіЕйБі Банк" у процедурі ліквідації) є загальновідомими та не потребують доказування; до 01.09.2015 уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, відносилася до пільгових категорій та була звільнена від сплати судового збору.

Стосовно вказаного клопотання колегія суддів зазначає, що на теперішній час заявник не має пільг щодо сплати судового збору (про що зазначено ним самим), отже, наявність підстав для застосування ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір", вичерпний перелік яких наведено у вказаній нормі, підлягає доведенню у відповідності до приписів ст.74 ГПК України.

Також перевіркою матеріалів справи встановлено, що апелянтом не надано доказів направлення копії апеляційної скарги стороні у даній справі (кредитору), ПАТ "ВТБ ОСОБА_1".

Вищенаведені обставини свідчать про те, що апелянтом не дотримано вимог п.2, 3 ч.3 ст.258 ГПК України, якими встановлено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Відповідно до ч.2 ст.260 ГПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу. Вказаною нормою визначено, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу; якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись статтями 234, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач

УХВАЛИЛА:

1. Апеляційну скаргу ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_2 залишити без руху.

2. Заявнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення йому копії даної ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Розяснити заявнику, що в разі невиконання вимог даної ухвали будуть застосовані правові наслідки, зазначені у ст. 260, 261 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач Шевель О. В.