ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року Справа № 915/249/18

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi ОСОБА_1,

за участю секретаря судового засідання Мавродій Г.В.

представника позивача в судове засідання не зявився,

представник відповідача в судове засідання не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Медичний центр Асклепій Плюс, 10001, Житомирська область, м.Житомир, вул.Вокзальна, буд.12

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Контактайз.ком, 54018, м.Миколаїв, пров.Фестивальний, буд.13

про: стягнення 61 000,00 грн.

26.03.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю Медичний центр Асклепій Плюс звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №29 від 21.03.2018 в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Контактайз.ком грошові кошти в сумі 61 000,00 грн. з яких: 56 000,00 грн. сума попередньої оплати, 5 000,00 грн. штраф.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 02.04.2018 позовну заяву №29 від 21.03.2018 Товариства з обмеженою відповідальністю Медичний центр Асклепій Плюс залишено без руху.

На виконання ухвали господарського суду Миколаївської області від 02.04.2018 у справі №915/249/18, позивачем 13.04.2018 до відділу документального забезпечення господарського суду Миколаївської області надано уточнену позовну заяву.

Ухвалою суду від 18.04.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 17 травня 2018 року о 10 год. 00 хв.

В обґрунтування позовних вимог позивач в уточненій позовній заяві №35 від 10.04.2018 та додаткових поясненнях №45 від 21.05.2018 (а.с.122-124) зазначає, що за договором оренди №110217 від 07.12.2017, позивач свої зобовязання виконав належним чином, 14.12.2017 здійснив оплату в сумі 56 000,00 грн. згідно виставленого рахунку-фактури №25-12 від 12.12.2017. Однак, відповідачем в порушення умов ОСОБА_2 в установлені строки: не було виконане Технічне завдання; не було здійснено передання замовнику права на користування ПЗ «Телефонна платформа Contactise» та не було надано на підписання ОСОБА_2 передання-приймання ліцензій, у звязку з чим на адресу відповідача було направлено листи-вимоги про усунення порушень договору. Відповідач на вимоги не відповів. Посилаючись на п.4.4 та п.5.4 ОСОБА_2 позивач зазначає, що оскільки відповідачем не було виконано вимоги ТОВ «Медичний центр Асклепій Плюс» в частині належного виконання умов ОСОБА_2, 23.02.2018 ТОВ «Медичний центр Асклепій Плюс» звернулось до Відповідача з Повідомленням-вимогою №20 про розірвання договору. На день подання позовної заяви відповідачем не виконано вимоги щодо повернення коштів, сплачених на рахунок попередньої оплати за ОСОБА_2. У звязку з неналежним виконання відповідачем своїх зобовязань позивачем на підставі п.8.1 ОСОБА_2 нараховано штраф в сумі 5000,00 грн.

Як на підставу позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем порушеного умови договору оренди №110217 від 07.12.2017, а саме відповідачем в установлені ОСОБА_2 строки не було виконане Технічне завдання, не було здійснено передання замовнику права на користування ПЗ Телефонна платформа Contactise, не було надано на підписання ОСОБА_2 передання приймання ліцензій.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 31.05.2018 закрито підготовче засідання у справі №915/249/18 та призначено справу до судового розгляду по суті на 18 червня 2018 року о 14 год.30 хв.

У звязку з перебуванням судді Семенчук Н.О. у відпустці, судове засідання у справі №915/249/18 призначене на 18 червня 2018 року о 14 год. 30 хв. не відбулось.

Ухвалою суду від 05.07.2018 призначено справу до судового розгляду по суті на 17.07.2018.

13.07.2018 від позивача до відділу документального забезпечення господарського суду Миколаївської області надійшло клопотання в якому позивач просить суд проводити розгляд справи №915/249/18 без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання 17.07.2018 не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить зроблений судом Витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень. Відповідач своїм правом у визначений судом строк на подання відзиву на позов оформлений згідно вимог ст. 165 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача не скористався.

У відповідності до п.п.4 ч.6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення зокрема є, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Відповідно до абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 року, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Враховуючи, що ухвала Господарського суду Миколаївської області від 17.05.2018 направлена на адресу відповідача яка зазначена в позовній заяві та в спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, який був зроблений судом, то суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

07 грудня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Медичний центр Асклепій Плюс» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Контактайз.ком» (виконавець) було укладено Договір оренди № 11-02-1 7 (надалі - Договір) (а.с.72-76).

Договір оренди укладено з додатками №1 та №2 (а.с.77-83).

Відповідно до умов цього ОСОБА_2 ОСОБА_3 передає право на обмежене по терміну використання ПЗ «Телефонна платформа Contactise» в кількості голосових каналів (Додаток 1) та згідно технічного завдання Замовника (Додаток 2), надає технічну підтримку з 9-00 до 19-00 години та проводить налаштування обладнання, яке необхідне для роботи програмного забезпечення (Додаток 2) (п.2.1 ОСОБА_2).

Відповідно до п.1.1 Договору ПЗ «Телефонна платформа Contactise» - комп'ютерна програма, що виконує функції сучасної автоматичної телефонної станції (далі по тексту - АТС) з розширеними можливостями взаємодії з іншими програмними та технічними засобами; складається з серверного та клієнтського ПЗ.

Згідно із п.3.1 ОСОБА_2 передача доступу за цим ОСОБА_2 здійснюється ОСОБА_3 згідно з «Графіком передачі доступу», що обумовлюється додатком 1 до цього ОСОБА_2, який є його невід'ємною частиною. Підтвердження передання доступу ОСОБА_3 та прийому його Замовником є підписаний Сторонами ОСОБА_2 передання-приймання доступу.

Відповідно до підписаного сторонами Додатка №1 до ОСОБА_2, встановлено вартість та графік передачі ліцензій на ПЗ «Телефонна платформа Contactise», а саме:

Сторони домовились, що вартість послуг по налаштуванню ПЗ «Телефонна платформа Contactise» складає 00 грн. 00 коп. без ПДВ сплачується при підключенні одноразово (п.1 Додатку 1 до договору).

Відповідно до п.2 Додатку 1 до договору сторони домовились, що річна вартість ліцензії (права на обмежене по терміну використання доступу ПЗ «Телефонна платформа Contactise») та технічної підтримки з 9-00 до 19-00 складає 56 000,00 гри. без ПДВ:

Пунктом 4 Додатку 1 до договору сторони домовились, що в строк протягом 14 (чотирнадцяти) робочих днів з моменту надходження на рахунок виконавця коштів у розмірі вартості ліцензії та робіт по налаштуванню ПЗ «Телефонна платформа Contactise» та надання всіх необхідних технічних даних для налаштування, виконавець передає замовнику право на користування ПЗ «Телефонна платформа Contactise», про що Сторони підписують ОСОБА_2 передання-приймання ліцензій.

Крім того між сторонами було укладено та підписано Додаток №2 до ОСОБА_2, який містить Технічне завдання для ОСОБА_3.

Відповідно до п. 4.1 ОСОБА_2 виконавець зобовязаний, зокрема, виконати роботи та надати послуги відповідно до умов цього ОСОБА_2 та передати повний обсяг робіт Замовнику шляхом надання підписаного зі свого боку ОСОБА_2 прийому-передання виконаних робіт (наданих послуг) у терміни, передбачені Додатком 1 ОСОБА_2.

Згідно із п.5.2 ОСОБА_2 не пізніше 2 (двох) днів з моменту підписання цього ОСОБА_2 Замовник здійснює оплату у розмірі 100% від річної вартості ліцензії ПЗ «Телефонна платформа Contactise» згідно з додатком 1 до цього ОСОБА_2 та рахунком ОСОБА_3.

Замовник зобов'язаний прийняти надані згідно даного договору та відповідного Технічного завдання (Додаток 2) послуги протягом 5 (п'яти) робочих днів з моменту надходження від ОСОБА_3 наданих послуг. В іншому випадку, якщо по закінченню 5 робочих днів Замовник не підпише ОСОБА_3 та не надасть письмової аргументованої відмови у прийнятті наданих послуг, то такі послуги вважаються наданими в повному обсязі, а ОСОБА_3 наданих послуг вважається прийнятим та схваленим Замовником (п. 5.3 ОСОБА_2).

У випадку розірвання цього ОСОБА_2 до підписання ОСОБА_2 передання-приймання доступу ОСОБА_3 повертає на рахунок Замовника в повному обсязі кошти передоплати, передбачені умовами п. 5.2. цього ОСОБА_2 на першу вимогу останнього (п.5.4 ОСОБА_2).

Відповідно до п. 6.1 ОСОБА_2 Цей Договір набирає чинності з моменту його укладення уповноваженими представниками Сторін та діє відповідно з моменту підписання акту приймання-передачі доступу відповідно до кількості місяців оплати щомісячної оренди системи.

Договір підписано та скріплено печатками сторін.

На виконання умов договору відповідачем було виставлено позивачу рахунок-фактуру №25-12 від 12.12.2017 на суму 56000,00 грн. (а.с.38).

Позивачем на підставі рахунку-фактури відповідача №25-12 від 12.12.2017 було сплачено відповідачу 56000,00 грн. з призначенням платежу за ліцензію ПО Contactise зг. рах. №25-12 від 12.12.17, що підтверджується платіжним дорученням №6101 від 14.12.2017 (а.с.39).

Позивач у позовній заяві зазначає, що відповідач свої зобовязання по договору не виконав, а саме в установлені строки не здійснив передачу замовнику права користування ПЗ «Телефонна платформа Contactise» та не підписав ОСОБА_2 передання-приймання ліцензії.

За даними позивача, у зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору оренди №11-02-17 від 07.12.2017 у встановлений строк, позивач направив на адресу відповідача лист №19.01.18-9 від 19.01.2018, в якому вимагав усунути порушення договору та протягом двох робочих днів передати ТОВ «Медичний центр Асклепій Плюс» ліцензії у встановленому договором порядку (а.с.41). Докази направлення листа на юридичну адресу та на адресу вказану у договорі наявні в матеріалах справи (а.с.126-133). Доказів надання відповіді на зазначений лист суду не надано.

В подальшому позивач знову направив на адресу відповідача лист № 18 від 14.02.2018, в якому вимагав усунути порушення договору та здійснити налаштування та передачу ліцензій не пізніше 20.02.2018 (а.с.42). Докази направлення листа наявні в матеріалах справи (а.с.43). Доказів надання відповіді на зазначений лист також суду не надано.

Також матеріали справи свідчать, що у зв'язку з невиконанням відповідачем умов вищевказаного договору, позивач направив останньому повідомлення про розірвання договору оренди №11-02-17 від 07.12.2017 та повернення коштів попередньої оплати за вих. №20 від 23.02.2018, в якому позивач повідомив відповідача про розірвання договору оренди №11-02-17 від 07.12.2017 з 09.03.2018 (а.с.44). Докази направлення повідомлення наявні в матеріалах справи (а.с.92-93).

19.03.2018 позивач направив на адресу відповідача лист № 28, в якому повторно повідомив відповідача, що 09.03.2018 договір є припиненим та просив на виконання п.5.4 договору оренди №11-02-17 від 07.12.2017 повернути кошти передоплати у розмірі 56000,00 грн. (а.с.134). Направлення та одержання листа підтверджується копією опису вкладення, фіскальним чеком та рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.135-137).

Пунктом 4.4 ОСОБА_2 передбачено, що Замовник має право вимагати дотримання ОСОБА_3 умов, передбачених цим ОСОБА_2, достроково розірвати цей Договір в односторонньому порядку письмово попередивши про це ОСОБА_3 не менше ніж за 14 (чотирнадцять) днів до дати розірвання.

Таким чином, Договір оренди №11-02-17 від 07.12.2017 вважається розірваним з 09.03.2018.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши фактичні обставини справи згідно з вимогами чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. ОСОБА_2 є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

За своєю суттю Договір є змішаним договором: договором купівлі-продажу (поставки) ліцензій, тобто, програмного забезпечення (ПЗ «Телефонна платформа Contactise») та договором підряду - налаштування обладнання.

Відповідно до ст.837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Станом на час розгляду справи, відповідачем не надано суду, в підтвердження виконання послуг по налаштуванню обладнання за ОСОБА_2 оренди №11-02-17 від 07.12.2017, доказів складання, надання на підпис замовнику та підписання сторонами відповідного ОСОБА_2 передання-приймання доступу (надання послуг) відповідно до п. 3.1 ОСОБА_2 оренди.

Відповідно до ч.2 ст.849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Таким чином, законом замовнику надано право відмовитися в односторонньому порядку від договору у будь-який час до закінчення роботи, і встановлене цією нормою право не може бути обмежене.

Частиною третьою ст.651 ЦК України передбачено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до частини другої ст.653 ЦК України, у разі розірвання договору зобовязання сторін припиняються.

Оскільки замовник на підставі ч.2 ст.849 ЦК України відмовився від договору, надіславши виконавцю лист про розірвання договору, і така одностороння відмова від договору не потребує узгодження з підрядником, то договір є припиненим.

У відповідності до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Як встановлено вище, підписанням Додатку №1 до ОСОБА_2 сторони встановили, що в строк протягом 14 (чотирнадцяти) робочих днів з моменту надходження на рахунок ОСОБА_3 коштів у розмірі вартості ліцензії (56 000,00 грн.) та робіт по налаштуванню ПЗ «Телефонна платформа Contactise» (0,00 грн.) та надання всіх необхідних технічних даних для налаштування, ОСОБА_3 передає Замовнику право на користування ПЗ «Телефонна платформа Contactise», про що Сторони підписують ОСОБА_3 передання-приймання ліцензій.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобов'язання та в повному обсязі провів оплату за договором оренди №11-03-17, визначену у рахунку-фактурі, однак відповідач обумовлений договором обовязок з передачі права використання та ліцензії ПЗ «Телефонна платформа Contactise» не виконав.

Згідно з частиною другою статті 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов'язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця.

На підставі ч.2 ст. 693 ЦК України позивач 19.03.2018 направив на адресу відповідача лист №28 від 19.03.2018 в якому просив на виконання п.5.4 договору оренди №11-02-17 від 07.12.2017 повернути кошти передоплати у розмірі 56000,00 грн. Факт направлення та одержання відповідачем листа підтверджується копією опису вкладення, фіскальним чеком та рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.135-137).

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до абз. п. 1.7 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України № 14 від 17.12.2013 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань, днем пред'явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв'язку і підприємством зв'язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред'явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

Згідно відстеження пересилання поштових відправлень за штрих кодом №823, поштове відправлення №823 повернено підприємством звязку 10.03.2018 на адресу позивача за закінченням терміну зберігання.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що обовязок відповідача щодо повернення оплачених коштів по ОСОБА_2 настав 19.03.2018 (10.03.2018 + 7 дні), з урахуванням вихідних днів, однак у встановлений строк грошові кошти не повернуті, отже зобов'язання є простроченим.

Відповідно до ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з пунктом 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом, то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Оскільки, позивачем на виконання умов договору були перераховані відповідачу грошові кошти, то після розірвання даного договору зазначені грошові кошти перебувають у відповідача без достатньої правової підстави, оскільки у відповідача відпали правові підстави для подальшого використання цих коштів.

Оскільки, на час розгляду справи відповідачем не надано суду доказів повернення позивачу грошових коштів у сумі 56 000,00 грн., отриманих в якості попередньої оплати по ОСОБА_2 оренди №11-02-17 від 07.02.2017, який є розірваним, то вимога позивача щодо стягнення вказаної грошової суми є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

При розгляді позовних вимог в частині стягнення штрафу, судом встановлено наступне.

За приписами ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст.547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення штрафу задоволенню не підлягають, оскільки договір оренди №11-02-17 від 07.02.2017, є розірваним, припинив свою дію з 09.03.2018. В свою чергу, станом на дату подання позивачем позову, втратив чинність і п.8.1 ОСОБА_2 щодо нарахування штрафу. Оскільки ст.547 ЦК України вимагає наявності письмового правочину, укладеного між сторонами, щодо стягнення неустойки, то відсутність такого письмового правочину щодо нарахування штрафу виключає можливість її стягнення судом після припинення дії ОСОБА_2.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 195, 196, ч.3 ст.202, 210, 220, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Контактайз.ком (54018, м.Миколаїв, пров.Фестивальний, буд.13, відомості про розрахункові рахунки відсутні, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Медичний центр Асклепій Плюс, 10001, Житомирська область, м.Житомир, вул.Вокзальна, буд.12, відомості про розрахункові рахунки відсутні, ) 56000,00 грн. неповернутої попередньої оплати та 1 621,04 грн. судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 19.07.2018.

Суддя Н.О. Семенчук