РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.07.2018Справа № 910/3155/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., при секретарі судового засідання Максимець В.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Валекта"

до державної установи "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача державна установа «Менська виправна колонія (№ 91)» та державна установа «Новгород-Сіверська установа виконання покарань (№ 31)»

про стягнення 1 854 048,00 грн.

за участю представників учасників справи:

позивача: Залуцький В.Н.

відповідача: Стретович А.П.

третьої сосби1: Дяченко Ю.С.

третьої сосби2: Караван О.В.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Валекта" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до державної установи "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" про стягнення вартості неоплаченого товару в розмірі 1 854 048,00 грн.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач неналежним чином виконав зобов'язання за договором № 28-К від 06.10.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/3155/18. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 24.04.18.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 16.04.2018 відповідач подав письмовий відзив на позов, в якому частково борг в розмірі 618 240, 00 грн. визнав, в частині стягнення 1 235 808, 00 грн. за поставлений товар (вугілля) до державної установи «Менська виправна колонія (№ 91)» в кількості 275, 7 тонн та державної установи «Новгород-Сіверська установа виконання покарань (№ 31)» в кількості 276 тонн заперечував.

У судовому засіданні 24.04.2018 представник відповідача подав письмове клопотання про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача державну установу «Менська виправна колонія (№ 91)» та державну установу «Новгород-Сіверська установа виконання покарань (№ 31)».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2018 задоволено клопотання відповідача, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - державну установу «Менська виправна колонія (№ 91)» та державну установу «Новгород-Сіверська установа виконання покарань (№ 31)», підготовче засідання відкладено до 22.05.2018.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 10.05.2018 державна установа «Новгород-Сіверська установа виконання покарань (№ 31)» подала письмові пояснення на позовну заяву, в яких зазначила про те, що позивачем поставлено кам'яне вугілля неналежної якості.

У судовому засіданні 22.05.2018 представник позивача подав документи для залучення до матеріалів справи.

Для надання можливості учасникам справи ознайомитися з поданими позивачем документами, у судовому засіданні з 22.05.2018 до 12.06.2018 оголошувалась перерва.

У судовому засіданні 22.05.2018 судом постановлено ухвалу не виходячи до нарадчої кімнати, якою продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів.

У судовому засіданні 12.06.2018 представник позивача, враховуючи заперечення третіх оісб, подав додаткові докази для залучення до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/3155/18 до судового розгляду по суті на 03.07.2018.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 23.06.2018 третя особа1 подала письмові пояснення.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 03.07.2018 представник відповідача подав клопотання про призначення у справі судової експертизи щодо якісних та технічних показників вугілля.

У судовому засіданні 03.07.2018 розглянуто клопотання відповідача про призначення у справі судової експертизи.

Відповідно до частини першої статті 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Предметом даного спору є вимога позивача до відповідача про стягнення заборгованості за договором № 28-К від 06.10.2017.

Проте, відповідачем не доведено суду щодо необхідності в даних правовідносинах спеціальних знань, без яких встановити обставини справи неможливо, у зв'язку з чим відсутня необхідність в призначенні та проведенні судової експертизи. З урахуванням зазначеного, суд відмовив відповідачу у задоволенні поданого клопотання.

Крім того, задоволення означеного клопотання неминуче призведе до невмотивованого затягування розгляду справи.

Судом також враховано, що в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті шостої даної Конвенції (§ 66, § 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Представник позивача у судовому засіданні 03.07.2018 підтримав вимоги, викладені в позовній заяві та просив їх задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні 03.07.2018 представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у письмовому відзиві.

Представники третіх осіб у судовому засіданні 03.07.2018 проти задоволення позову заперечували з підстав, викладених у письмових поясненнях.

У судовому засіданні 03.07.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, третіх осіб, дослідивши наявні у матеріалах справи докази Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Валекта" (позивач) та державною установою "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" (відповідач) 06.10.2017 укладено договір № 28-К, відповідно до якого позивач зобов'язався поставити та передати у власність відповідачу вугілля кам'яне марки ДГР 0-200, а останній - здійснити оплату належно поставленого товару на умовах договору (пункт 1.1 договору).

Найменування, одиниця вимірювання, характеристики, кількість, ціна, загальна вартість договору визначені у специфікації, яка є додатком № 1 до договору. Обсяги закупівлі товару можуть бути зменшені відповідачем, зокрема, залежно від фактичного обсягу його видатків (пункти 1.3-1.4 договору).

У додатку № 2 до договору № 28-К від 06.10.2017 зазначено перелік установ виконання покарань та слідчих ізоляторів державної кримінально-виконавчої служби України для централізованого постачання твердого палива на опалювальний сезон 2017-2018 років.

У рознарядках № 1 від 13.10.2017 та № 2 від 01.11.2017 на поставку вугілля кам'яного, копії яких знаходяться в матеріалах справи сторони узгодили підрозділи державної кримінально-виконавчої служби України, до яких позивач зобов'язався здійснювати поставку вугілля, адреси, кількість та строки поставки.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України та статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до пункту 2.4 договору № 28-К від 06.10.2017 ціна договору відповідно до специфікації становить 29 751 680, 00 грн. та зменшується у разі зменшення обсягу закупівлі товару або у разі зменшення за взаємною згодою сторін ціни за одиницю товару (пункт 2.5 договору).

Строк дії договору відповідно до пункту 8.1 сторони встановили з дати підписання до 31.12.20017, а в частині здійснення оплати - до повного виконання.

За умовами пункту 4.1 договору № 28-к від 06.10.2017 позивач здійснює поставку товару протягом вересня-листопада 2017 року (загальний строк поставки всього об'єму товару) у кількості, з характеристиками (якістю), з упакуванням, тощо, відповідно специфікації до договору, інших умов договору, вимог відповідача. Строк поставки окремої партії - не більше 10 робочих днів з моменту отримання заявки шляхом направлення телефонограми з одночасним направленням заявки у письмовій формі поштовим зв'язком.

Відповідно до пункту 4.2 договору № 28-к від 06.10.2017 місце поставки товару визначається у переліку згідно з додатком № 2 до договору.

Додатковою угодою № 1 від 12.10.2017 до договору № 28-К від 06.10.2017 у зв'язку з технічною помилкою сторони дійшли згоди пункт 2.4 та пункт 4.1 договору викласти в наступній редакції: ціна договору відповідно до специфікації становить 29 751 680, 00 грн. Позивач здійснює поставку товару протягом жовтня - листопада 2017 року (загальний строк поставки всього об'єму товару) у кількості, з характеристиками (якістю), з упакуванням, тощо, відповідно специфікації до договору, інших умов договору, вимог відповідача. Строк поставки окремої партії - не більше 10 робочих днів з моменту отримання заявки шляхом направлення телефонограми з одночасним направленням заявки у письмовій формі поштовим зв'язком.

Додатковою угодою № 2 від 24.11.2017 до договору № 28-К від 06.10.2017 сторони дійшли згоди внести зміни до додатків № 1, № 2 та викласти їх в новій редакції. Зменшили обсяг поставки твердого палива на 5 113, 28 тонн, та відповідно, зменшили суму договору на 11 453 747, 20 грн. За умовами якої пункт 2.4 договору в наступній редакції: ціна договору відповідно до специфікації становить 18 297 932, 80 грн.

Відповідно до пункту 4.5 договору датою поставки (передачі) товару (партій) визнається дата підписання відповідачем акту. Право власності, ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходить до відповідача з дати підписання ним акту.

На виконання умов договору № 28-К від 06.10.2017 у грудні 2017 року позивач поставив державній установі «Роменська виправна колонія (№ 56) вугілля кам'яне кількістю 276, 0 тонн на загальну суму 618 240, 00 грн., що підтверджується видатковою накладною № РН-200 від 29.12.2017, актом про приймання вугілля від 29.12.2017, актом приймання-передачі товару від 29.12.2017, копії яких долучено до матеріалів справи, а оригінали оглянуто у судовому засіданні. Факт поставки вугілля кам'яного кількістю 276, 0 тонн на загальну суму 618 240, 00 грн. у письмовому відзиві не заперечено відповідачем.

Крім того, в якості доказів в підтвердження поставки позивачем вугілля кам'яного за договором № 28-К від 06.10.2017 до державної установи «Новгород-Сіверська установа виконання покарань (№ 31)» кількістю 276, 00 тонн позивач надав видаткову накладну № РН-4 на суму 618 240, 00 грн, акт приймання-передачі та видаткову накладну № РН-3 та акт приймання передачі поставки вугілля кам'яного до державної установи «Менська виправна колонія (№ 91)» в кількості 275, 700 тонн на суму 617 568, 00 грн. Означені документи складені виконавцем-позивачем.

Як зазначено позивачем та не заперечується відповідачем, партія вугілля кам'яного марки в кількості 276 тон для потреб державної установи «Новгород-Сіверська установа виконання покарань № 31» надійшла на станцію Новгород-Сіверська 29.11.2017.

У письмовому відзиві відповідач зазначив про те, що 29.11.2017 комісією установи (третя особа2) за участю представника постачальника ТОВ «Валекта» відібрані контрольні проби вугілля для проведення лабораторних досліджень з метою встановлення показників його якості по зольності та вологості.

Зразки направлені до Української науково - промислової асоціації «Укркокс» м. Маріуполь, а також до КЕП «Чернігівська ТЕЦ» ТОВ ФІРМИ «ТЕХНОВА» м. Чернігів. З метою звільнення під'їзних колій від вагонів та за погодженням сторін, зазначений обсяг вугілля був завезений на територію установи та прийнятий на відповідальне зберігання до отримання результатів лабораторних досліджень. У зв'язку з тим, що представник позивача для підписання акту не з'явився, одержувачем 08.12.2017 направлено позивачу повідомлення № 6-3646 про прийняття вугілля на відповідальне зберігання на час проведення незалежних лабораторних досліджень, копія зазначеного повідомлення знаходиться в матеріалах справи.

За результатами лабораторних досліджень встановлено, що вугілля не відповідає визначеним характеристикам якості відповідно до умов договору, зольність на сухий стан складає 44,1% при допустимій нормі згідно специфікації - не більше ніж 43%.

З метою визначення якісних показників партії вугілля кам'яного марки ДГР (0-200) в кількості 275,7 т, яка надійшла від позивача для потреб державної установи «Менська виправна колонія (№ 91)» 30.11.2017 комісією установи за участю представника позивача відібрані контрольні проби вугілля для проведення лабораторних досліджень та направлено зразки до Української науково-промислової асоціації «Укркокс» м. Маріуполь, а також до КЕП «Чернігівська ТЕЦ», ТОВ ФІРМИ «ТЕХНОВА» м.Чернігів.

За погодженням сторін 08.12.2017 зазначений обсяг вугілля завезений на територію державної установи «Менська виправна колонія (№ 91)» та прийнятий останньою на відповідальне зберігання до отримання результатів лабораторних досліджень, що підтверджується актом приймання вугілля від 08.12.2017. За результатами лабораторних досліджень одержувач повідомив постачальника про невідповідність вугілля визначеним характеристикам якості відповідно до умов договору, зольність на сухий стан складає 43,4% при допустимій нормі згідно Специфікації - не більше ніж 43%, а загальна вологість на робочий стан становить 10,2 % при зазначеній у Специфікації не більше ніж 10%.

Враховуючи наведене, відповідач вважає, що позивач жодних дій по поставці належної якості товару за договором № 28-К від 06.10.2017 не здійснив.

Однак, до наведених відповідачем аргументів суд ставиться критично.

За умовами пункту 4.6 договору приймання-передача товару здійснюється сторонами відповідно до вимог чинних актів законодавства України, нормативних актів, рекомендацій виробника товару в частині, що регламентують умови передачі покупцям визначеного цим договором товару, а також нормативних документів «Инструкция о порядке приемки продукции производственно-технического назначения и товаров народного потребления по количеству» та «Инструкция о порядке приемки продукции производственно-технического назначения и товаров народного потребления по качеству», затверджених постановами державного арбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.65 №П-6 та від 25.04.66 № П-7 (зі змінами) відповідно, за винятком випадків, визначених цим договором.

Згідно пункту 4.2 договору товар поставляється (передається) разом з документами, що підтверджують якість товару. Товар повинен зберігати свої характеристики протягом усього терміну придатності. Маркування повинні відповідати вимогам нормативних актів щодо такого товару, даним виробника товару, документам з якості щодо цього товару (чинним на момент поставки (передачі), іншим даним згідно із цим договором.

Відповідно до пункту 3.2 договору відповідач розглядає та підписує накладну і акт приймання-передачі товару протягом чотирьох робочих днів з дня їх отримання. У разі наявності недоліків щодо оформлення документів, відповідач має право надати вмотивовану відмову від підписання накладної та акту приймання-передачі товару та надати час на усунення недоліків.

Таким чином, з урахуванням пункту 3.2 договору № 28-К від 06.10.2017 обов'язок підписувати накладну і акт приймання-передачі товару покладено саме на відповідача, а не на третіх осіб, які не є стороною договору.

Обов'язок щодо порядку приймання, перевірки якості, кількості товару, відповідності умов його договору покладено саме на покупця, тобто у даному випадку на відповідача. Крім того, обов'язковою умовою при встановленні факту невідповідності продукції є складення двостороннього акту за ініціативою покупця.

За умовами пункту 5.3.6 договору відповідач в будь-який час має право звернутися до незалежної лабораторії для підтвердження якості за рахунок позивача.

Проте, доказів в підтвердження того, що саме відповідач, як сторона договору у відповідності до пункту 5.3.6 звертався до незалежної лабораторії для підтвердження якості поставленого позивачем вугілля матеріали справи не містять.

У письмових поясненнях третя особа1 зазначила про те, що на підставі товарно-транспортної накладної від 01.12.2017 вугілля в кількості 262,22 т. перевезено на територію державної установи «Менська виправна колонія (№ 91)». Згідно умов договору кількість поставленого вугілля кам'яного повинна становити 275,7 т., недостача становить 13,48 т. В подальшому, відповідно до товарно-транспортної накладної від 08.12.2017 третій особі1 поставлено недостатню різницю в кількості 13, 48 тонн та складено акт приймання вугілля на тимчасове зберігання на територію державної установи «Менська виправна колонія (№ 91)» до з'ясування обставин та отримання результатів. За твердженням третьої особи1, результати аналізу проб вугілля не відповідають нормам відповідно ДСТУ 7146:2010 теплота згорання палива повинна становити не менше 5500 ккал/кг, а відповідно до отриманих результатів аналізу відібраних проб вугілля, проведених КЕП «Чернігівська ТЕЦ» ТОВ ФІРМИ «ТЕХНОВА», теплота згорання вугілля становить 3745 кал/г. За результатами лабораторних досліджень невідповідність вугілля визначеним характеристикам якості відповідно до умов договору, а саме: зольність на сухий стан складає 43,4% при допустимій нормі специфікації - не більше ніж 43%, а загальна вологість на робочий стан становить 10,2% при визначеній у специфікації не більше ніж 10%.

В той час, позивач у судовому засіданні 12.06.2018 надав до суду посвідчення якості № 708, № 37, № 36, № 710 Української науково-промислової асоціації «Укркокс» та результати технічного аналізу наданих проб вугілля. Протоколи якості вугілля, складені за участю представників позивача, відповідача та відображають якісні показники вугілля, яке було поставлено позивачем за договором № 28-К від 06.10.2017.

Оскільки відповідач відмовився від підписання відповідних документів щодо приймання товару позивач звернувся до Управління внутрішньої безпеки державної кримінально-виконавчої служби із заявою на протиправні дії керівництва державної установи «Менська виправна колонія (№ 91)». За результатами перевірки встановлено порушення керівництвом зазначеної установи приписів чинного законодавства щодо прийняття поставленого товару відповідно до умов договору № 28-К від 06.10.2017, про що відображено в висновку службового розслідування від 20.02.2018, копія якого знаходиться в матеріалах справи. Крім того, у вказаному висновку зазначено про те, що керівництво державної установи «Менська виправна колонія (№ 91)» самоусунулось від прийняття товару.

Відповідно до пункту 4.8 договору у разі невідповідності товару умовам договору або якщо позивачем не передані одночасно з товаром документи, що його стосуються, або такі документи неналежно оформлені, акт не підписується, а подальше приймання товару призупиняється, про що складається відповідний акт щодо виявлення недоліків та надається строк для їх усунення. Якщо уповноважений представник позивача відмовиться від участі в оформленні акту про недоліки, або не матиме достатніх повноважень на підписання зазначеного акту, одержувач вправі скласти такий акт про недоліки одноособово та направити його позивачу для виконання вимоги щодо усунення недоліків. Після усунення позивачем недоліків сторони підписують акт відповідно до умов договору. Якщо недоліки не усунуті, то відповідач після спливу строку, встановленого в акті про недоліки, вправі вжити заходів відповідно до чинного законодавства України та вимагати сплати штрафних санкцій, відшкодування збитків (пункти 4.9.- 4.10 договору).

У судовому засіданні судом з'ясовано, що акт про невідповідність поставленого товару в загальній кількості 551, 700 тонн на суму 1 235 808, 00 грн. умовам договору відповідачем не складався та на адресу позивача не направлявся.

Крім того, матеріали справи не містять письмової відмови відповідача від підписання накладної та акту приймання-передачі (пункт 3.2 договору).

Таким чином, враховуючи порядок приймання товару, передбачений у розділі 4 договору № 28-К від 06.10.2017 надані акти щодо відбору проби вугілля не спростовують факт поставки позивачем вугілля на загальну суму 1 235 808, 00 грн. та прийняття їх відповідачем.

За умовами пункту 3.1 договору № 28-К від 06.10.2017 розрахунки за наданий товар проводяться відповідачем в безготівковій формі, шляхом перерахунку коштів на рахунок позивача не пізніше 60 банківських днів після підписання сторонами накладної та акту приймання-передачі товару.

Втім, всупереч умов договору № 28-К від 06.10.2017, відповідач не сплатив у повному обсязі вартість отриманого вугілля, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 1 854 048, 00 грн., яку позивач просить суд стягнути в судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається про те, що Управлінням західного офісу держаудитслужби в Хмельницькій області проведено зустрічну звірку документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що проводилися позивачем та відповідачем за період з 01.03.2017 по 28.02.2018, за результатами якої встановлено про те, що станом на 14.03.2018 у відповідача існує заборгованість перед позивачем за договором № 28-К від 06.10.2017 у розмірі 1 854 048, 00 грн., про що відображено в довідці № 22-04-08/77-з від 16.04.2018.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Основні зобов'язання, що виникли внаслідок укладення сторонами договору № 28-К від 06.10.2017 у позивача - це поставка і передача товару, у відповідача - прийняття товару та оплата його вартості.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно статті 173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Щодо твердження відповідача з приводу того, що товар прийнято на відповідальне зберігання, а тому у останнього не виникає зобов'язань щодо оплати товару, суд зазначає наступне.

Правовідносини з даного спору виникли на підставі договору поставки № 28-К від 06.10.2017, за умовами якого як зазначалося раніше, на відповідача покладено обов'язок оплатити товар, проте таких доказів матеріали справи не містять та суду не надано. Аргумент відповідача щодо прийняття товару на відповідальне зберігання не підтверджено документально, оскільки письмовий договір зберігання вугілля кам'яного, форма якого передбачена статтею 937 Цивільного кодексу України, в матеріалах справи відсутній та суду не надано.

Таким чином, означене твердження відповідача не відповідає дійсним обставинам справи та не приймається судом до уваги.

Оскільки факт поставки вугілля твердого кам'яного позивачем та отримання його відповідачем підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, встановлений строк остаточного розрахунку сплинув, а доказів оплати вартості товару суду не надано, позовна вимога про стягнення з відповідача 1 854 048,00 грн. основного боргу підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 233, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Валекта" до державної установи "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача державна установа «Менська виправна колонія (№ 91)» та державна установа «Новгород-Сіверська установа виконання покарань (№ 31)» про стягнення 1 854 048,00 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з державної установи "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" (03680, м. Київ, вул. Святошинська, будинок 27, ідентифікаційний код 41220556) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Валекта" (29013, м. Хмельницький, вул. Героїв Майдану, б. 10, ідентифікаційний код 40086130) 1 854 048 (один мільйон вісімсот п'ятдесят чотири тисячі сорок вісім) грн. 00 коп. - основного боргу та 27 810 (двадцять сім тисяч вісімсот десять) грн. 73 коп. - судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 11.07.2018.

Суддя Т.Ю. Кирилюк