ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.07.18.            Справа № 917/896/18

м. Полтава

Суддя господарського суду Полтавської області Семчук О.С., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мізол", вул. Городоцька, 174, м. Львів, 79022; адреса для листування: вул. Бориспільська, 7-а, м. Київ, 02099;

про видачу судового наказу за вимогою

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АРХІКАД-С", вул. Європейська, буд. 66, м. Полтава, 36000; фактична адреса: вул. Жовтнева, б. 77А, м. Полтава, 36014;

в частині стягнення 5251,07 грн. штрафу за порушення боржником грошового зобов’язання за Договором купівлі-продажу № 25 від 05.09.2017.,

ВСТАНОВИВ:

23.07.2018. до Господарського суду Полтавської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Мізол" із заявою про видачу судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю "АРХІКАД-С" про стягнення заборгованості в розмірі 22754,65 грн., в тому числі 17503,58 грн. заборгованості за поставлений товар та 5251,07 грн. штрафу за порушення боржником грошового зобов’язання за Договором купівлі-продажу № 25 від 05.09.2017.

25.07.2018. за вказаною заявою Господарським судом Полтавської області був виданий судовий наказ за вимогою Товариства з обмеженою відповідальністю "Мізол" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АРХІКАД-С" 17503,58 грн. заборгованості за поставлений товар.

Дослідивши подану заяву в іншій частині - щодо вимог про стягнення з боржника 5251,07 грн. штрафу за порушення боржником грошового зобов’язання за Договором купівлі-продажу № 25 від 05.09.2017., суд приходить до висновку, що у цій частині заява про видачу судового наказу задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Положеннями ст. 148 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, та в разі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов'язань.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

З аналізу вказаних норм закону слідує, що штраф за своєю правовою природою є не грошовою заборгованістю за договором, а видом штрафних санкцій, які сторона сплачує у разі невиконання/неналежного виконання свого грошового зобов'язання.

Таким чином, заявлені вимоги про стягнення з відповідача 5251,07 грн. штрафу за порушення боржником грошового зобов’язання за Договором купівлі-продажу № 25 від 05.09.2017., не відповідають вимогам статті 148 ГПК України.

У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог (ч. 3 ст. 152 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 147 - 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Мізол" у видачі судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю "АРХІКАД-С" про стягнення 5251,07 грн. штрафу за порушення боржником грошового зобов’язання за Договором купівлі-продажу № 25 від 05.09.2017.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту підписання (ст..ст.235,255-256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.С. Семчук