ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2018 року Справа № 923/281/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Задорожної Н.О. при секретарі Кудак М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХОЙЛ НК", м. Київ

до Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт", м. Херсон

про стягнення 1928116 грн. 95 коп.

За участі представників сторін:

від позивача: не прибув

від відповідача: ОСОБА_1, провідний юрисконсульт, дов. № 18-15/9 від 03.01.2018

Сутність справи: Позивач (Товариство з обмеженою відповідальністю "Техойл НК", 01030, м. Київ, ) звернувся з позовом, в якому просить господарський суд стягнути з відповідача (Державне підприємство "Херсонський морський торговельний порт", м. Херсон, код ЄДРПОУ 01125 грн. 95 коп., у тому числі: 1903579 грн. 86 коп. основного боргу за товар, відвантажений на підставі укладеного між сторонами договору поставки № 39Т від 10.01.2018, 22547 грн. 60 коп. пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті товару та 1989 грн. 49 коп. річних за прострочення боржником грошового зобов'язання.

Позов обґрунтовано порушенням відповідачем договірних зобов'язань щодо повної та своєчасної оплати товару.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи по суті, що підтверджується повідомленням Укрпошти форми 119 про одержання ним 16.07.2018 ухвали господарського суду від 26.06.2018 про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті, явку представника не забезпечив, поважність причин, що унеможливили явку, не повідомив і належними доказами не підтвердив, з заявою про відкладення розгляду справи не звернувся.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 202 ГПК України, господарський суд розглядає справу без участі представника позивача.

Представник відповідача повідомив суд про погашення ним суми основного боргу, який складає 1903579 грн. 86 коп., надавши на підтвердження цього факту платіжні документи, зважаючи на що в частині стягнення цієї суми просить суд закрити провадження у справі за відсутності предмета спору.

Щодо стягнення пені та річних за прострочення грошового зобов'язання, просить суд відмовити в позові, врахувавши, що в процесі листування між сторонами був змінений строк виконання зобов'язань по оплаті боргу.

Відповідно до ст. 240 ГПК України після завершення розгляду справи в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, коли буде складено повне рішення.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

На підставі укладеного між сторонами договору поставки № 39 Т від 10.01.2018, позивач (постачальник) зобов'язався передати у власність відповідача (покупець) протягом січня-лютого 2018 року паливо дизельне ДП-3 (зима) - Євро 5), а відповідач - прийняти дизпаливо і оплатити товар відповідно до умов цього договору. (а.с. 13-18).

На підставі видаткових накладних № НКН-000048 від 31.01.2018; № НКН - 000008 від 11.01.2018, товарно-транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів № 31/01/2018 від 31.01.18 та № 11/01/2018 від 11.01.2018, уповноважений представник відповідача п. Сліпець Г.Ю., діюча на підставі довіреностей № 6 від 11.01.18 та № 20 від 25.01.2018 одержала від позивача нафтопродукти на загальну суму 1903579 грн. 86 коп. (а.с. 19-26).

Викладене свідчить про виконання позивачем договірних зобов'язань щодо відвантаження товару.

У пункті 4.1 договору поставки № 39-Т відповідач зобов'язався здійснити оплату вартості товару протягом 45 банківських днів з дня поставки товару на підставі рахунку-фактури постачальника.

Згідно з досягнутою домовленістю відповідач мав здійснити оплату нафтопродуктів, відвантажених по видатковій накладній № НКН-000008 до 19.03.2018 включно, по видатковій накладній № НКН-000045 - до 05.04.2018 включно.

У пункті 7.2 договору № 39-Т відповідач, у випадку несвоєчасної оплати товару зобов'язався сплатити позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від простроченої суми за кожен день прострочки.

За прострочку оплати товару згідно видаткової накладної № НКН-000008 за період з 20.03.2018 по 09.04.2018 позивач нарахував відповідачу 19091 грн. 23 коп. пені та 1684 грн. 52 коп. річних за ставкою 3 %.

За прострочку оплати товару згідно видаткової накладної № НКН-000048 за період з 06.04.2018 по 09.04.2018 позивач нарахував відповідачу 3456 грн. 37 коп. пені та 304 грн. 97 коп. річних за ставкою 3 %.

Всього позивачем нараховано та заявлено до стягнення 22547 грн. 60 коп. пені та 1989 грн. 49 коп. річних.

Представник відповідача повідомив суд про погашення 1903579 грн. 86 коп. основного боргу, підтвердивши факт погашення наданими та залученими до матеріалів справи платіжними дорученнями. (а.с. 114-141).

Зважаючи на погашення основного боргу в сумі 1903579 грн. 86 коп. та відсутністю у зв'язку з цим щодо його стягнення предмета спору, господарський суд, керуючись п/2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, в частині стягнення 1903579 грн. 86 коп. основного боргу закриває провадження у справі та повертає позивачу з Державного бюджету України 28553 грн. 70 коп. сплаченого з цієї суми згідно платіжного доручення № 342 від 10.04.2018 судового збору.

Щодо заявлених до стягнення 22547 грн. 60 коп. пені та 1989 грн. 49 коп. річних за прострочення боржником грошового зобов'язання, в цій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки наданими у справу належними доказами підтверджено факт досягнення між сторонами домовленості щодо зміни строків оплати одержаної партії дизпалива.

Так, 11.04.2018р. відповідач звернувся до позивача з листом № 20-13/20 в якому просив позивача погодити та відтермінувати строк оплати заборгованості за договором № 39-Т на період квітень - липень 2018 року. (а.с. 94).

В наданій відповіді за вих. № 2187 - 04/18 від 17.04.2018 позивач погодився з графіком щодо відтермінування сплати заборгованості на період квітень - липень 2018р. (а.с. 15).

З урахуванням викладених обставин, правові підстави для стягнення пені та річних, а також відшкодування сплаченого за цими вимогами судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст. 123, 129, п. 2 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 232, 238, 240 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Закрити провадження у справі в частині стягнення 1903579 грн. 86 коп. основного боргу.

2. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Техойл НК", 01030, м. Київ, вул. Ярославів вал, 5В, р. рахунок 6874, ПАТ "Приватбанк", м. Київ, МФО 320649, з Державного бюджету України 28553 (двадцять вісім тисяч п'ятсот п'ятдесят три) грн. 70 коп. судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення № 342 від 10.04.2018.

3. В решті позову відмовити.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 26.07.2018.

Суддя Н.О. Задорожна