Господарський суд Харківської області
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" липня 2018 р. Справа № 922/1014/18

вх. № 1014/18

Суддя Швидкін А.О.

при секретарі судового засідання Трофименко С.В.

за участю сторін:

представника боржника - Телитченка А.О., довіреність від 15.07.2018 р.

представника ТОВ "Юридична фірма "Родзинський та партнери" - Родзинського А.А. (директор)

представника ТОВ "Ньюф" - Чернявського С.В., довіреність від 22.06.2018 р.

представника Київської ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області - Швед А.В., довіреність № 10610/10/20-31-10-11 від 20.12.2017 р.

представника ТОВ "Родзинський Гроуп" - Родзинського А.А. (директор)

розглянувши заяву ТОВ "Ньюф" про відвід судді господарського суду Харківської області Швидкіна А.О. у справі № 922/1014/18 за заявою: ТОВ "Євро - сервіс +", м.Харків

до ТОВ "Євро - сервіс +", м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.05.2018 р. відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Євро - сервіс +", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Нікітенка М.О.

Ухвалою суду від 26.06.2018 р. розгляд справи у попередньому засіданні, у тому числі розгляд заяв Київської ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, ТОВ "Ньюф" та ТОВ "Родзинський Гроуп" з грошовими вимогами до боржника, був відкладений на 09.07.2018 р.

09.07.2018 р. у судовому засіданні була оголошена перерва до 16.07.2018 р.

16.07.2018 р. до суду від ТОВ "Ньюф" надійшла заява про відвід судді господарського суду Харківської області Швидкіна А.О. у справі № 922/1014/18. Надана заява вмотивована порушенням порядку визначення судді для розгляду справи та існуванням у ТОВ "Ньюф" сумнівів відносно неупередженості судді Швидкіна А.О. при розгляді вищезазначеної справи.

Присутній у судовому засіданні представник ТОВ "Ньюф" заяву про відвід судді підтримав у повному обсязі.

Розглянувши заяву ТОВ "Ньюф" про відвід судді Швидкіна А.О., суд зазначає.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно зі ст. 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Розглянувши посилання заявника на порушення порядку визначення судді для розгляду справи, суд зазначає.

Відповідно до ч. ч. 4, 7 ст. 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою у порядку, визначеному процесуальним законом.

Відомості про результати розподілу зберігаються в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі та мають бути захищені від несанкціонованого доступу та втручання.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №922/1014/18 був визначений суддя - Швидкін А.О., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.04.2018 р.

ТОВ "Ньюф", обґрунтовуючи твердження про порушення порядку визначення судді для розгляду справи, посилалося на протокол розподілу справи, датований 27.04.2018 р., який, за твердженнями заявника, винесений не в автоматизованому режимі з порушенням діючого законодавства та містить посилання на пункти 2.3.43 та 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, які з 15.03.2018 р. втратили чинність.

Дане твердження ТОВ "Ньюф" спростовується матеріалами справи: протокол автоматизованого розподілу судової справи (№ 922/1014/18) між суддями (а. с. 1 т. 1) датований 17.04.2018 р., а не 27.04.2018 р., як це зазначив заявник, та всупереч посиланням ТОВ "Ньюф" жодних пунктів Положення про автоматизовану систему документообігу суду не містить.

Порушень при здійсненні автоматизованого розподілу судової справи №922/1014/18 при визначенні складу суду судом не встановлено.

Розглянувши посилання ТОВ "Ньюф" на існування сумнівів відносно неупередженості судді Швидкіна А.О. при розгляді справи, суд зазначає.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 р. зазначено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

В рішенні у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 р. Європейський суд з прав людини зауважив, що стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного; стосовно об'єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність - це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд у встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Разом з тим, наведені у заяви ТОВ "Ньюф" обставини не є обґрунтованими та не свідчать про наявність підстав, передбачених ст. 35 ГПК України, крім того, посилання заявника на фіктивність та доведеність до банкрутства ТОВ "Євро - сервіс +" є лише припущенням ТОВ "Ньюф".

Згідно з абз. 2 п. 1.2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Крім того, відкладення розгляду справи на 16.07.2018 р. як процесуальне рішення судді не може бути підставою для відводу, що прямо передбачено ч. 4 ст. 35 ГПК України.

Суд зазначає, що вказані заявником зауваження жодним чином не свідчить про упередженість або відсутність об'єктивності судді Швидкіна А.О., при цьому, заявником у заяві про відвід судді Швидкіна А.О. не наведено жодної з підстав для відводу судді, передбачені ст. ст. 35, 36 ГПК України, а отже заявлений відвід є необґрунтованим.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 39 ГПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість відводу, вирішення питання про відвід судді Швидкіна А.О. має бути здійснений іншим суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу.

При цьому, враховуючи приписи ч. 5 п. 1 ст. 228 ГПК України, якими унормовано саме право суду на зупинення провадження у справі у разі надходження заяви про відвід судді, суд на даний час не вбачає підстав для зупинення провадження у справі № 922/1014/18, оскільки у судовому засіданні оголошено перерву до 23.07.2018 р. об 11:15.

Керуючись ст. ст. 35, 36, 38, 39, 233-235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Питання про відвід cудді Швидкіна А.О. у справі № 922/1014/18 передати на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, якого буде визначено в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 ГПК України.

Ухвала набирає законної 16 липня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали підписано 16 липня 2018 року.

Суддя Швидкін А.О.