ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"13" липня 2018 р.                               м. Ужгород                    Справа № 907/398/18

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

розглянувши клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «МіМ» №139 від 09.07.2018 (надійшло до канцелярії суду 11.07.2018) про об’єднання справ у одне провадження

у справі №907/398/18

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Термінал», м. Тячів

до товариства з обмеженою відповідальністю «МіМ», смт. Тересва Тячівського району

про стягнення суми 54000,00грн.

Представники: не викликались

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідача про стягнення суми 54000,00грн. заборгованості за надані послуги місця доставки митних вантажів, посилаючись на порушення відповідачем вимог ст.ст. 19, 42 Конституції України, ст.ст.3, 11, 509, 510, 626, 627, 628, 629, 633, 642, 901 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 5, 6, 43, 44, 173, 174, 178, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 4, 247, 248, 255, 329, 321, 330 Митного кодексу України щодо неналежного виконання відповідачем своїх обов’язків щодо своєчасності проведення розрахунків за надані послуги місця доставки митних вантажів.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 23.06.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 907/398/18 та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

11.07.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Товариства з обмеженою відповідальністю «МіМ» надійшло клопотання про об’єднання в одне провадження справ за позовами товариства з обмеженою відповідальністю «Термінал» до різних відповідачів.

Суд, дослідивши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «МіМ» про об’єднання в одне провадження справ, приходить до висновку, що дане клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до статті 173 Господарського процесуального кодексу України суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об’єднати в одне провадження декілька справ за позовами:

1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача;

2) одного й того самого позивача до різних відповідачів;

3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Об’єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ. Не допускається об’єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом. Не допускається об’єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам. Про об’єднання справ в одне провадження, роз’єднання позовних вимог, про відмову в об’єднанні справ в одне провадження, роз’єднанні позовних вимог суд постановляє ухвалу.

Обґрунтовуючи подане клопотання Товариство з обмеженою відповідальністю «МіМ» зазначало, що в провадженні Господарського суду Закарпатської області перебувають справи №907/396/18, №907/397/18, №907/398/18 та №907/399/18, в яких позивачем є товариство з обмеженою відповідальністю «Термінал» із різними відповідачами, та які пов’язані між собою підставою виникнення та однаковим предметом. Крім того, Заявник вказує, що всі наведені справи підлягають розгляду в порядку господарського судочинства, підсудні Господарському суду Закарпатської області, їх розгляд по суті не розпочинався, більшість доказів, які мають бути подані сторонами під час судового розгляду, є ідентичними, у зв’язку з чим просить суд об’єднати вказані справи в одне провадження.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Проте, суд не погоджується з доводами відповідача проте, що вказані позовні вимоги пов'язані між собою підставою виникнення, оскільки у деяких сторін такі наявні на підставі письмового договору, а у інших за умовчуванням.

Водночас, ідентичність оформлення доказів, що мають бути подані до суду під час розгляду даних справ, не свідчить про їх тотожність, а тому в розумінні ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України дані позовні вимоги не можуть вважатись пов'язаними поданими доказами.

Крім того, Суд зазначає, що нормою ч. 2 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України передбачено право суду, а не обов’язок, об'єднати в одне провадження декілька справ за клопотанням учасника справи за позовами.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 2 цього Кодексу завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Проте, виконання передбачених ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завдань щодо своєчасного вирішення судом спору та ефективного захисту порушених прав позивача буде значно ускладнено у разі об’єднання в одне провадження 9 справ та передання на розгляд таких справ одному судді Господарського суду міста Києва, оскільки в рамках однієї справи суд буде зобов’язаний дослідити 9 різних договорів, докази, надані сторонами на підтвердження своєї правової позиції, та надати їм відповідну правову оцінку, що унеможливить розгляд даної справи у визначений процесуальним законом строк.

Оскільки підставами виникнення спірних правовідносин сторін є різні обставини, кожен із яких, незважаючи на однаковий суб'єктний склад та правову природу, породжує різні взаємні права та обов'язки, які хоч і є подібними, але стосуються окремих предметів, врегульованих сторонами або чинним законодавством, Суд дійшов висновку, що сумісний розгляд даних справ у разі їх об’єднання не лише суперечить приписам ст. 2 ГПК України, але й значно утруднить та сприятиме затягуванню учасниками судового процесу вирішення спору по суті, так як подані в обґрунтування позовних вимог та ті, що будуть подані учасниками справи, є окремими.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «МіМ» про об’єднання в одне провадження справ №907/396/18, №907/397/18, №907/398/18 та №907/399/18.

Керуючись статтями 173, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Закарпатської області, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Мім» про об’єднання в одне провадження справ за позовами товариства з обмеженою відповідальністю «Термінал» до різних відповідачів - відмовити.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб адресою: http://zk.arbitr.gov.ua/sud5008/gromadyanam/csz/.

Згідно ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно з моменту підписання та не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду відповідно до частини 3 статті 255 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана 13.07.2018.

Суддя Ремецькі О.Ф.