КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"05" липня 2018 р. Справа№ 973/35/18

Київський апеляційний господарський суд

суддя: Смірнова Л.Г.

при секретарі судового засідання: Андросенко А.С.

за участю представників:

від позивача: Топчій С.М. ордер КВ №409255 від 04.06.2018;

від відповідача: не з'явився;

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Гарантбудінвест"

про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації виробничих підприємств "Бона Деа" від 02.04.2018

у справі №1603-18/01 (суддя О.В. Морозов)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний двір"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Гарантбудінвест"

про стягнення заборгованості за договором поставки

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації виробничих підприємств "Бона Деа" від 02.04.2018 у справі №1603-18/01 позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Гарантбудінвест", , адреса: 81340, Львівська обл., Мостиський район, місто Судова Вишня, пл. І. Франка, 13, - на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний двір", , адреса: 03148, м. Київ, вул. Якуба Колоса, 2, кв. 24, п/р 45534 у ЗАТ "Прокредит банк" у м. Києві, МФО 320984: суму заборгованості в розмірі 66451,94 грн. та суму витрат на правову допомогу в розмірі 9280,00 грн., загалом: 75731,94 грн. (сімдесят п'ять тисяч сімсот тридцять одну грн. 94 коп.).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Гарантбудінвест" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з заявою, в якій просить скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації виробничих підприємств "Бона Деа" від 02.04.2018 у справі №1603-18/01.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.2018 у справі №973/35/18 визначено головуючого суддю Смірнову Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.06.2018 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Гарантбудінвест" про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації виробничих підприємств "Бона Деа" від 02.04.2018 у третейській справі №1603-18/01 було прийнято до розгляду та призначено на 05.07.2018.

Через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Гарантбудінвест" надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відео конференції.

Розглянувши клопотання відповідача, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання у зв'язку з неможливістю проведення судового засідання у режимі відеоконференції у визначену судом дату розгляду справи.

У судове засідання 05.07.2018 з'явився представник позивача. Представник відповідача, належним чином повідомлений про розгляд справи, у судове засідання не з'явився.

Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених в заяві, просив залишити рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації виробничих підприємств "Бона Деа" від 02.04.2018 у третейській справі №1603-18/01 без змін, а заяву - без задоволення.

Дослідивши доводи заяви, наявні матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Між позивачем та відповідачем протягом 2017 року відбувались господарські взаємовідносини з постачання будівельних матеріалів.

11.10.2017 між сторонами був укладений договір поставки №БД-1110/1/17 згідно якого Позивач зобов'язався поставити Відповідачу будівельні матеріали, а Відповідач - прийняти та оплатити вищезазначені матеріали.

Свої позовні вимоги Позивач обґрунтовує наступним:

За період з 21.09.2017 по 23.10.2017 по накладним № 409-065 від 4 вересня 2017 року, № 2109-033 від 21 вересня 2017 року, № 2010-023 від 20 жовтня 2017 року, № 2310-020 від 23 жовтня 2017 року товар був поставлений Позивачем та отриманий Відповідачем, що підтверджується видатковими накладними. Вказаний товар було оплачено лише частково. Крім того, Позивач просить стягнути з відповідача інфляційні витрати та 3% річних.

Як вбачається з матеріалів справи, поставку за видатковими накладними № 409-065 від 4 вересня 2017 року, № 2109-033 від 21 вересня 2017 року здійснено після укладання Договору поставки №1110/1/17 від 11.10.2017.

Крім того, видаткові накладні: № 409-065 від 4 вересня 2017 року, № 2109-033 від 21 вересня 2017 року, № 2010-023 від 20 жовтня 2017 року, № 2310-020 від 23 жовтня 2017 року не містять посилання на договір поставки № БД-1110/1/17 від 11.10.2017 року, що виключає поширення дії цього договору на спірні правовідносини, які виникли між сторонами на підставі названих вище видаткових накладних.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про третейські суди» юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Статтею 2 цього Закону визначено, що третейська угода - це угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.

Приписами ст. 12 Закону України «Про третейські суди» встановлено, що третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід'ємна частина третейської угоди.

За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту.

Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує.

Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди.

Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.

Відповідно до ст. 350 ГПК України рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо:

1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом недійсною;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Видаткові накладні № 409-065 від 4 вересня 2017 року, № 2109-033 від 21 вересня 2017 року, № 2010-023 від 20 жовтня 2017 року, № 2310-020 від 23 жовтня 2017 року не містять посилання на Договір №БД-1110/1/17 від 11.10.2017, а поставку товару за накладними № 409-065 від 4 вересня 2017 року, № 2109-033 від 21 вересня 2017 року взагалі здійснено до укладання вищеназваного договору.

Таким чином, спір у справі щодо якого прийнято рішення у даній справі, не передбачений третейським застереженням, яке викладене у п. 7.1. договору поставки №БД-1110/1/17 від 11.10.2017, оскільки позивачем не доведено, що поставка за видатковими накладними № 409-065 від 4 вересня 2017 року, № 2109-033 від 21 вересня 2017 року, № 2010-023 від 20 жовтня 2017 року, № 2310-020 від 23 жовтня 2017 року здійснювалася саме за договором №БД-1110/1/17 від 11.10.2017.

У зв'язку з викладеним, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний двір", заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Гарантбудінвест" про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації виробничих підприємств "Бона Деа" від 02.04.2018 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації виробничих підприємств "Бона Деа" від 02.04.2018 таким, що підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 234, 346, 347, 349, 350, 351, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Гарантбудінвест" про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації виробничих підприємств "Бона Деа" від 02.04.2018 у справі №1603-18/01.

2. Рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації виробничих підприємств "Бона Деа" від 02.04.2018 у справі №1603-18/01 скасувати.

3. В задоволенні позову відмовити повністю.

4. Матеріали третейської справи №1603-18/01 повернути до Постійно діючого третейського суду.

Ухвала суду за наслідками розгляду заяви про скасування рішення третейського суду може бути оскаржена до Верховного Суду в апеляційному порядку, встановленому для оскарження рішення суду першої інстанції.

Суддя Л.Г. Смірнова