РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.07.2018Справа № 910/3592/18
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче підприємство «ТЕМП 3000» (01033, м.Київ, ВУЛИЦЯ ЖИЛЯНСЬКА, будинок 45)
до проМіністерства оборони України (03168, м.Київ, ПРОСПЕКТ ПОВІТРОФЛОТСЬКИЙ, будинок 6) стягнення заборгованості у розмірі 2 626 080 грн. 00 коп.
Представники:
від Позивача: Бикович Ю.В. (представник за Довіреністю);
від Відповідача: Кривошея Д.А. (представник за Довіреністю);
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче підприємство «ТЕМП 3000» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 2 626 080 грн. 00 коп.
Позовні вимоги вмотивовано тим, що 21.12.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче підприємство «ТЕМП 3000» (Постачальник) та Міністерством оборони України (Замовник) було укладено Договір про поставку для державних потреб матеріально технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) №286/3/17/323, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується у 2017 році поставити Замовнику індивідуальне обмундирування (3581) (Шолом кулезахисний «Каска -1М» 1А класу захисту або еквівалент, а саме шолом кулезахисний «Каска -1М» 1А класу захисту), а Замовник зобов`язується забезпечити приймання та оплату товару в асортименті, кількості, у строки (терміни), вказані у цьому Договорі. Як зазначає Позивач, на виконання умов Договору він поставив товар, а Відповідач прийняв вказаний товар, що підтверджується актом приймального контролю (якості) №2 від 29.12.2017 р., проте не здійснив оплату за отриманий товар у повному обсязі. Таким чином, заборгованість Відповідача перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче підприємство «ТЕМП 3000» становить 2 545 000 грн. 00 коп. Крім того, в результаті неналежного виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Міністерства оборони України інфляційні у розмірі 61 080 грн. 00 коп.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.03.2018 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Науково виробниче підприємство ТЕМП 3000 до Міністерства оборони України про стягнення заборгованості у розмірі 2 626 080 грн. 00 коп. залишено без руху.

03.04.2018 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Товариства з обмеженою відповідальністю Науково виробниче підприємство ТЕМП 3000 надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.04.2018 року відкрито провадження у справі №910/3592/18, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16.05.2018 року.

07.05.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву.
16.05.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, якою просив суд стягнути з Міністерства оборони України заборгованість з урахуванням інфляційних у розмірі 2 651 756 грн. 22 коп.
В судове засідання 16.05.2018 року з`явились представники Сторін. Суд прийняв до розгляду заяву Позивача про збільшення позовних вимог
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.05.2018 року, яка занесена до протоколу судового засідання, надано Відповідачу строк до 5 днів з дня отримання заяви про збільшення позовних вимог для надання письмових пояснень, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.06.2018 року.

Відповідно до частини 1, 2 статті 195 Господарського процесуального кодексу України, суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

06.06.2018 року судове засідання не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Чинчин О.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2018 року призначено справу до судового розгляду по суті на 04.07.2018 року.
В судовому засіданні 04 липня 2018 року представник Позивача підтримав вимоги та доводи, викладені у позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В судовому засіданні представник Відповідача заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.
Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.
В судовому засіданні 04 липня 2018 року, на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -
ВСТАНОВИВ
21.12.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче підприємство «ТЕМП 3000» (Постачальник) та Міністерством оборони України (Замовник) було укладено Договір про поставку для державних потреб матеріально технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) №286/3/17/323, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується у 2017 році поставити Замовнику індивідуальне обмундирування (3581) (Шолом кулезахисний «Каска -1М» 1А класу захисту або еквівалент, а саме шолом кулезахисний «Каска -1М» 1А класу захисту), а Замовник зобов`язується забезпечити приймання та оплату товару в асортименті, кількості, у строки (терміни), вказані у цьому Договорі. (а.с.14-24)
У п.1.2 Договору передбачено, що номенклатура товару, передбаченого до поставки за Договором, вимоги згідно з якими виготовляється товар, строки (терміни) виконання Договору, визначаються Специфікацією, зокрема, строки поставки до 26.12.2017 р. (включно), загальна кількість 1000 штук, ціна товару без ПДВ складає 2 545 000 грн. 00 коп.

Пунктом 4.1 Договору сторони погодили, що ціна договору становить 2545000 грн. без ПДВ.

Відповідно до п.5.1 Договору розрахунки за фактично поставлений товар проводиться протягом 30 календарних днів (за умови надходження бюджетних коштів на рахунок Міністерств оборони України за даним кодом видатків) з дати надання Постачальником Замовнику належним чином оформленого рахунку-фактури на поставлений товар, підписаний керівником та головним бухгалтером Постачальника (якщо посада головного бухгалтера не передбачена штатним розписом, то про це зазначається у рахунку фактурі).

Згідно з п.5.2 Договору до рахунку фактури додаються: акт приймального контролю (якості) товару, на якому повинен бути оригінал підпису одержувача Замовника, завірений належним чином, який підтверджує одержання товару; видаткова накладна Постачальника; повідомлення підтвердження, яке оформлюється одержувачем замовника. Відповідно до статей 48, 51, 112 Бюджетного кодексу України та зважаючи на п.2.4 Порядку обліку зобов`язань розпорядників бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України Постачальник зобов`язаний надавати документи, які являються підставою для оплати товару протягом 3 робочих днів з дати прийняття товару одержувачем (п.5.2.) у місцях поставки товару, але не пізніше передостаннього робочого дня календарного місяця, у якому відбулась поставка. Без вищезазначених документів або відсутності в них встановленої інформації, оплата поставленого товару не проводиться.

Датою поставки товару вважається дата вказана одержувачем Замовника в акті приймального контролю якості товару та видатковій накладній Постачальника. (п.6.3 Договору)

Рознарядкою Міністерства оборони України, що є Додатком №1 до Договору про поставку для державних потреб матеріально технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) №286/3/17/323 від 21.12.2017 року, Сторони погодили центр забезпечення речовим майном в/ч НОМЕР_1 .

Додатковою угодою №1 від 21.12.2017 року до Договору про поставку для державних потреб матеріально технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) №286/3/17/323 від 21.12.2017 року Сторони узгодили, що договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.03.2018 р. (включно). а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення. (а.с.25)
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про поставку для державних потреб матеріально технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) №286/3/17/323 від 21.12.2017 року Позивач поставив, а Відповідач в свою чергу прийняв товар - індивідуальне обмундирування (3581) (Шолом кулезахисний «Каска -1М» 1А класу захисту або еквівалент, а саме шолом кулезахисний «Каска -1М» 1А класу захисту) у кількості 1000 штук, що підтверджується Актом приймального контролю (якості) №2 від 29.12.2017 р., накладною №401 МО від 29.12.2017 року на суму 2545000 грн. 00 коп., Актом прийому №А-495 Р-627 від 29.12.2017 року, повідомленням підтвердженням №823 на отримання та оприбуткування за бухгалтерським обліком на суму 2545000 грн. 00 коп. (а.с.26-30)
Крім того, на виконання умов Договору про поставку для державних потреб матеріально технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) №286/3/17/323 від 21.12.2017 року Позивач листом №1522 від 29.12.2017 року направив на адресу Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України рахунок №340МО від 29.12.2017 р., накладну №401 МО від 29.12.2017 року на суму 2545000 грн. 00 коп., акт приймального контролю якості №2 від 29.12.2017 р., повідомлення підтвердження. У відповідь на вказаний лист Департамент державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів листом №286/6/58 від 04.01.2018 року повідомив Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче підприємство «ТЕМП 3000» про відсутність підстави для реєстрації зобов`язань за поставлене речове майно. (а.с.31-32)
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що на виконання умов Договору він поставив товар, а Відповідач прийняв вказаний товар, що підтверджується актом приймального контролю (якості) №2 від 29.12.2017 р., проте не здійснив оплату за отриманий товар у повному обсязі. Таким чином, заборгованість Відповідача перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче підприємство «ТЕМП 3000» становить 2 545 000 грн. 00 коп. Крім того, в результаті неналежного виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Міністерства оборони України інфляційні у розмірі 106 756 грн. 22 коп. з урахуванням Заяви про збільшення розміру позовних вимог від 16.05.2018 року, яка прийнята Судом до розгляду.
12.01.2018 року Позивач надіслав на адресу Відповідача претензію №11 з вимогою сплатити заборгованість за договором, у відповідь на яку останній листом №286/6/471 від 26.01.2018 року повідомив, що питання щодо умов договорів стосовно термінів поставки товару, розміру штрафних санкцій тощо вирішуються у судовому порядку. (а.с.33-37)
В обґрунтування заперечень на позовну заяву Відповідач зазначав, що документи, які могли би стати підставою для оплати надані (зареєстровані) Міністерством оборони України у 2018 році та залишені без реалізації, Позивачем порушено порядок надання документів на оплату послуг, а тому просить відмови у позові.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче підприємство «ТЕМП 3000» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Внаслідок укладення Договору про поставку для державних потреб матеріально технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) №286/3/17/323 від 21.12.2017 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.
Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.
Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.
Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).
Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства
Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).
Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).
Згідно з приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про поставку для державних потреб матеріально технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) №286/3/17/323 від 21.12.2017 року Позивач поставив, а Відповідач в свою чергу прийняв товар - індивідуальне обмундирування (3581) (Шолом кулезахисний «Каска -1М» 1А класу захисту або еквівалент, а саме шолом кулезахисний «Каска -1М» 1А класу захисту) у кількості 1000 штук, що підтверджується Актом приймального контролю (якості) №2 від 29.12.2017 р., накладною №401 МО від 29.12.2017 року на суму 2545000 грн. 00 коп., Актом прийому №А-495 Р-627 від 29.12.2017 року, повідомленням підтвердженням №823 на отримання та оприбуткування за бухгалтерським обліком на суму 2545000 грн. 00 коп., які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку. (а.с.26 29)
Відповідно до п.5.1 Договору розрахунки за фактично поставлений товар проводиться протягом 30 календарних днів (за умови надходження бюджетних коштів на рахунок Міністерств оборони України за даним кодом видатків) з дати надання Постачальником Замовнику належним чином оформленого рахунку-фактури на поставлений товар, підписаний керівником та головним бухгалтером Постачальника (якщо посада головного бухгалтера не передбачена штатним розписом, то про це зазначається у рахунку фактурі).

Згідно з п.5.2 Договору до рахунку фактури додаються: акт приймального контролю (якості) товару, на якому повинен бути оригінал підпису одержувача Замовника, завірений належним чином, який підтверджує одержання товару; видаткова накладна Постачальника; повідомлення підтвердження, яке оформлюється одержувачем замовника. Відповідно до статей 48, 51, 112 Бюджетного кодексу України та зважаючи на п.2.4 Порядку обліку зобов`язань розпорядників бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України Постачальник зобов`язаний надавати документи, які являються підставою для оплати товару протягом 3 робочих днів з дати прийняття товару одержувачем (п.5.2.) у місцях поставки товару, але не пізніше передостаннього робочого дня календарного місяця, у якому відбулась поставка. Без вищезазначених документів або відсутності в них встановленої інформації, оплата поставленого товару не проводиться.
На виконання умов Договору про поставку для державних потреб матеріально технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) №286/3/17/323 від 21.12.2017 року Позивач листом №1522 від 29.12.2017 року направив на адресу Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України рахунок №340МО від 29.12.2017 р., накладну №401 МО від 29.12.2017 року на суму 2545000 грн. 00 коп., акт приймального контролю якості №2 від 29.12.2017 р., повідомлення підтвердження. У відповідь на вказаний лист Департамент державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів листом №286/6/58 від 04.01.2018 року повідомив Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче підприємство «ТЕМП 3000» про відсутність підстави для реєстрації зобов`язань за поставлене речове майно. (а.с.31-32)
Судом розглянуті та відхилені заперечення Відповідача щодо порушення Позивачем порядку надання документів на оплату, оскільки відповідно до п.5.2 Договору такі документи були передані, про що свідчить лист Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів листом №286/6/58 від 04.01.2018 року.

Крім того, Суд зазначає, що право Позивача на отримання грошових коштів за поставлений товар, прийнятий Відповідачем без заперечень та зауважень, підлягає реалізації і захисту, незважаючи на те, що усі бюджетні призначення втрачають чинність після закінчення бюджетного періоду, оскільки укладений між сторонами договір є дійсним і обов`язковим для виконання сторонами, а отже в силу приписів статей 204, 629 ЦК України породжує для його сторін відповідні права та обов`язки.

При цьому за змістом статей 598, 599 ЦК України зобов`язання припиняється у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином.
Згідно з приписами статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями і оскільки між сторонами виникли майнові відносини, які засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (частина 1статті 1 ЦК), що регулюються актами цивільного законодавства України, то з огляду на положення частини 2 статті 617 ЦК та частини 2 статті 218 ГК відсутність у Відповідача необхідних коштів або взяття ним зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, не звільняє його від обов`язку виконати зобов`язання за Договором.
Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовується судами як джерело права.
Зокрема, Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 року у справі № 11/446.
За таких підстав, Суд приходить до висновку, що у Відповідача настало його грошове договірне зобов`язання з проведення розрахунків з Позивачем.

Таким чином, заборгованість Міністерства оборони України перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче підприємство «ТЕМП 3000» за Договором про поставку для державних потреб матеріально технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) №286/3/17/323 від 21.12.2017 року становить 2 545 000 грн. 00 коп.
Проте, Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче підприємство «ТЕМП 3000» в розмірі 2 545 000 грн. 00 коп.
Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату поставленого й прийнятого товару в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 2 545 000 грн. 00 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні до суду з урахуванням Заяви про збільшення розміру позовних вимог від 16.05.2018 року, яка прийнята Судом до розгляду, Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь інфляційні за загальний період прострочки з 29.01.2018 р. по 15.05.2018 р. у розмірі 106 756 грн. 22 коп.
Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013 року)
Суд, перевіривши розрахунок інфляційних, як збільшення суми основного боргу в період прострочки виконання боржником його грошового зобов`язання в зв`язку з девальвацією грошової одиниці України, наданий Позивачем, вважає, що позовні вимоги Позивача про стягнення з Відповідача інфляційних у розмірі 106 756 грн. 22 коп. за загальний період прострочки з 29.01.2018 р. по 15.05.2018 р. підлягають частковому задоволенню у зв`язку з невірним розрахунком Позивача, а тому до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягають інфляційні за загальний період прострочки з 29.01.2018 р. по 15.05.2018 р. у розмірі 71 921 грн. 17 коп.

Таким чином, з Міністерства оборони України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче підприємство «ТЕМП 3000» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 2 545 000 грн. 00 коп. та інфляційні у розмірі 71 921 грн. 17 коп.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -
ВИРІШИВ
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче підприємство «ТЕМП 3000» - задовольнити частково.
2. Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м.Київ, ПРОСПЕКТ ПОВІТРОФЛОТСЬКИЙ, будинок 6, Ідентифікаційний код юридичної особи 00034022) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче підприємство «ТЕМП 3000» (01033, м.Київ, ВУЛИЦЯ ЖИЛЯНСЬКА, будинок 45, Ідентифікаційний код юридичної особи 31778043) заборгованість у розмірі 2 545 000 (два мільйони п`ятсот сорок п`ять тисяч) грн. 00 коп., інфляційні у розмірі 71 921 (сімдесят одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 17 (сімнадцять) коп. та судовий збір у розмірі 39 253 (тридцять дев`ять тисяч двісті п`ятдесят три) коп. 82 (вісімдесят дві) коп.
3. В іншій частині позову відмовити.
4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.
5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дата складання та підписання повного тексту рішення: 10 липня 2018 року.

Суддя О.В. Чинчин