Господарський суд Харківської області
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" липня 2018 р. Справа № 922/1014/18

вх. № 1014/18

Суддя Швидкін А.О.

при секретарі судового засідання Трофименко С.В.

за участю сторін:

представника ТОВ "Ньюф" - ОСОБА_1, довіреність від 22.06.2018 р.

представника Київської ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області - ОСОБА_2, довіреність № 10610/10/20-31-10-11 від 20.12.2017 р.

розглянувши заяву ТОВ "Ньюф" про відвід судді господарського суду Харківської області Швидкіна А.О. у справі № 922/1014/18 за заявою: ТОВ "Євро - сервіс +", м.Харків

до ТОВ "Євро - сервіс +", м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.05.2018 р. відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Євро - сервіс +", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого ОСОБА_3

Ухвалою суду від 26.06.2018 р. розгляд справи у попередньому засіданні, у тому числі розгляд заяв Київської ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, ТОВ "Ньюф" та ТОВ "Родзинський Гроуп" з грошовими вимогами до боржника, був відкладений на 09.07.2018 р.

09.07.2018 р. у судовому засіданні оголошено перерву до 16.07.2018 р.

16.07.2018 р. у судовому засіданні було оголошено перерву до 23.07.2018 р.

23.07.2018 р. до суду від ТОВ "Ньюф" надійшла заява про відвід судді господарського суду Харківської області Швидкіна А.О. у справі № 922/1014/18. В обґрунтуванні наданої заяви ТОВ "Ньюф" посилався на необґрунтовану відмову у судовому засіданні 16.07.2018 р. судді Швидкіна А.О. у задоволенні заяви про здійснення фіксації судового процесу за допомогою відеозаписувального та звукозаписувального технічного засобу, існуванням у ТОВ "Ньюф" сумнівів відносно неупередженості судді Швидкіна А.О. при розгляді вищезазначеної справи, порушенням порядку визначення судді для розгляду справи та відмовою судді від проходження кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді.

Присутній у судовому засіданні представник ТОВ "Ньюф" зазначив, що з текстом ухвали господарського суду Харківської області від 16.07.2018 р. про відмову у задоволенні заяви ТОВ "Ньюф" про здійснення фіксації судового процесу за допомогою відеозаписувального та звукозаписувального технічного засобу не ознайомлений; заяву про відвід судді підтримав у повному обсязі.

Розглянувши заяву ТОВ "Ньюф" про відвід судді Швидкіна А.О., суд зазначає.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно зі ст. 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сімї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сімї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або обєктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд звертає увагу на те, що підстави відводу, зазначені в заяві ТОВ "Ньюф" від 23.07.2018 р., частково співпадають з підставами, вказаними у заяві ТОВ "Ньюф" про відвід від 16.07.2018 р.

Обґрунтовуючи твердження про порушення порядку визначення судді для розгляду справи, ТОВ "Ньюф" посилалося на звіт про автоматичний розподіл справи від 27.04.2018 р., роздрукований з веб-сайту Судова влада України, вказуючи його номер як № 11230 та, який, за твердженнями заявника, відображає факт розподілу справи №922/1014/18 і містить пункти 2.3.43 та 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, які втратили чинність.

Розглянувши посилання заявника на порушення порядку визначення судді для розгляду справи, суд зазначає.

Відповідно до ч. ч. 4, 7 ст. 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою у порядку, визначеному процесуальним законом.

Відомості про результати розподілу зберігаються в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі та мають бути захищені від несанкціонованого доступу та втручання.

Згідно з ч. 16 ст. 32 ГПК України, результати автоматизованого розподілу (повторного розподілу) справи оформлюються протоколом.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №922/1014/18 був визначений суддя - Швидкін А.О., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.04.2018 р., який знаходиться в матеріалах справи та жодних посилань на пункти Положення про автоматизовану систему документообігу суду, в тому числі пункти 2.3.43 та 2.3.44, не має.

Порушень при здійсненні автоматизованого розподілу судової справи №922/1014/18 при визначенні складу суду судом не встановлено.

Надана ТОВ "Ньюф" роздруківка з веб-сайту Судова влада України звіту про передачу судової справи раніше визначеному складу суду, датованого 27.04.2018 р., відображає відомості щодо розподілу заяви арбітражного керуючого ОСОБА_3 (за вх. № 11230) про згоду на участь у справі, а не є протоколом розподілу справи №922/1014/18.

З приводу твердження ТОВ "Ньюф" на втрату чинності пунктів 2.3.43 та 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, які містяться у звіті від 27.04.2018 р. про передачу судової справи - заяви арбітражного керуючого ОСОБА_3 (за вх. № 11230) раніше визначеному складу суду, суд зазначає.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.4 розділу ХХ "Прикінцеві положення" Положення про автоматизовану систему документообігу суду (у редакції рішення Ради суддів України від 02.03.2018 р. № 17) це Положення набирає чинності з 15.03.2018 р. для органів системи правосуддя у наступному порядку, зокрема, норми цього Положення щодо проведення автоматизованого розподілу судових справ та визначення присяжних в судах загальної юрисдикції, а також щодо використання інших передбачених цим Положенням підсистем, використання яких є обов'язковим для роботи модуля автоматизованого розподілу, набирають чинності для судів, підключених адміністратором до модуля автоматизованого розподілу з наступного дня після відповідної календарної дати такого підключення. ДСА України публікує на власному сайті повідомлення про дату підключення кожного окремого суду.

Підключення судів загальної юрисдикції до модулю автоматизованого розподілу та інших підсистем, передбачених цим Положенням, проводиться адміністратором поступово з 15 березня до 1 грудня 2018 року згідно затвердженого ДСА України Графіка запровадження підсистем автоматизованої системи документообігу суду в пілотну (тестову) експлуатацію.

Наказом Державної судової адміністрації № 339 від 02.07.2018 р. "Про затвердження Графіку підключення судів України до модуля автоматизованого розподілу справ та інших підсистем автоматизованої системи документообігу суду" було встановлено період підключення господарських судів до модуля автоматизованого розподілу справ та інших підсистем автоматизованої системи документообігу суду - липень/серпень 2018 року.

Враховуючи, що на даний час господарський суд Харківської області до модуля автоматизованого розподілу справ та інших підсистем підключений не був, слід застосовувати Положення про автоматизовану систему документообігу суду в редакції від 15.09.2016 р., що спростовує посилання заявника на втрату чинності пунктів 2.3.43 та 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду станом на 27.04.2018 р.

Розглянувши твердження ТОВ "Ньюф" про існування сумнівів відносно неупередженості судді Швидкіна А.О. при розгляді справи та відповідності займаній посаді, суд зазначає.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "ОСОБА_4 проти України" від 09.01.2013 р. зазначено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

В рішенні у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 р. Європейський суд з прав людини зауважив, що стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного; стосовно об'єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність - це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд у встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Разом з тим, наведені у заяві ТОВ "Ньюф" обставини щодо наявності партнерських зв'язків судді Швидкіна А.О. та Родзинського А.А., посилання заявника на фіктивність і доведеність до банкрутства ТОВ "Євро - сервіс +" та про відмову судді Швидкіна А.О. від проходження кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді не доведені, а є припущеннями ТОВ "Ньюф" (надані заявником роздруківки статей з веб-сайтів не є належними, допустити і достовірними доказами обставин, викладених у заяві про відвід судді), а тому посилання заявника є необґрунтованими та не свідчать про наявність підстав, передбачених ст. 35 ГПК України.

Згідно з абз. 2 п. 1.2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Розглянувши посилання заявника на необґрунтовану відмову судді Швидкіна А.О. у задоволенні заяви ТОВ "Ньюф" про здійснення фіксації судового процесу за допомогою відеозаписувального та звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 222 ГПК України та в порядку, затвердженому Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, суд зазначає, що дане твердження спростовується матеріалами справи.

16.07.2018 р. у судовому засіданні були оголошені вступні та резолютивні частини двох ухвал господарського суду Харківської області: про відмову у задоволенні заяви ТОВ "Ньюф" (вх. № 20322 від 16.07.2018 р.) про здійснення фіксації судового процесу за допомогою відеозаписувального та звукозаписувального технічного засобу, а також про передачу питання про відвід cудді Швидкіна А.О. у справі № 922/1014/18 на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, якого буде визначено в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 ГПК України.

Ухвала господарського суду Харківської області від 16.07.2018 р. про відмову у задоволенні заяви ТОВ "Ньюф" про здійснення фіксації судового процесу за допомогою відеозаписувального та звукозаписувального технічного засобу обґрунтована відсутністю можливості суду здійснювати повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 222 ГПК України та в порядку, затвердженому Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, оскільки Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, яким встановлюється порядок здійснення такого фіксування судового процесу, на даний час не затверджено.

При цьому, відповідно до п. 17.7 Перехідних положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи фіксування судового процесу здійснюється за допомогою звукозаписувальних технічних засобів, що функціонують у судах на день набрання чинності цією редакцією Кодексу, за правилами, встановленими цією редакцією Кодексу, що й здійснюється судом під час розгляду судової справи.

Повні тексти вищезазначених ухвал (які містяться в матеріалах справи) після їхнього підписання були надіслані судом до Єдиного державного реєстру судових рішень та направлені учасникам у справі про банкрутство, про що свідчать штампи на їхньому зворотному боці.

Суд зазначає, що вказані заявником зауваження жодним чином не свідчить про упередженість або відсутність об'єктивності судді Швидкіна А.О., при цьому, заявником не доведено жодної з підстав для відводу судді, передбачених ст. ст. 35, 36 ГПК України, тобто заявлений відвід є необґрунтованим.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 39 ГПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість відводу, вирішення питання про відвід судді Швидкіна А.О. має бути здійснений іншим суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу.

При цьому, враховуючи приписи ч. 5 п. 1 ст. 228 ГПК України, якими унормовано саме право суду на зупинення провадження у справі у разі надходження заяви про відвід судді, суд на даний час не вбачає підстав для зупинення провадження у справі № 922/1014/18, оскільки у судовому засіданні оголошено перерву до 30.07.2018 р. о 10:30.

Керуючись ст. ст. 35, 36, 38, 39, 233-235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Питання про відвід cудді Швидкіна А.О. у справі № 922/1014/18 передати на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, якого буде визначено в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 ГПК України.

Ухвала набирає законної 23 липня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали підписано 23 липня 2018 року.

Суддя Швидкін А.О.