ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"11" липня 2018 р.

м. Одеса

Справа № 916/854/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Шейнцис О.О.

при розгляді справи за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Овостар" (08635, Київська область, Васильківський район, с. Крушинка, вул. Колгоспна, буд. 11 );

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський коровай" (65078, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, буд. 14);

про стягнення 12 830,17 грн.

за участю:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

В С Т А Н О В И В:

08.05.2018р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Овостар" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський коровай", в якій просить суд стягнути з останнього заборгованість у сумі 12 830,17 грн., яка складається з суми основного боргу у розмірі 10 460 грн., пені у розмірі 1 472,70 грн., інфляційних збитків у розмірі 709,19 грн., 3% річних у розмірі 188,28 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 1 762 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки №0-356 від 01.12.2014р. в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.05.2018р. відкрито провадження у справі № 916/854/18, справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із призначенням судового засідання для розгляду справи по суті на 11.06.2018р.

Приймаючи до уваги перебування судді Господарського суду Одеської області Щавинської Ю.М. у відрядженні з 11.06.2018 р. по 12.06.2018 р. включно, ухвалою суду від 05.06.2018р. судове засідання для розгляду справи №916/854/18 по суті призначено на 13.06.2018р.

06.06.2018р. від позивача до канцелярії суду за вх.№11362/18 надійшла заява, в якій останній просить суд розглянути справу за його відсутності (а.с.20).

У судовому засіданні 13.06.2018р. судом було оголошено перерву до 11.07.2018р., про що винесено відповідну ухвалу.

Сторони про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином шляхом надсилання ухвали про відкриття провадження у справі на їх юридичні адреси, у судове засідання представники сторін не з'явилися, відповідач відзив на позов не надав.

При цьому, суд зауважує, що ухвалою про відкриття провадження у справі явка позивача та відповідача у справи була визнана необов’язково.

За змістом ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадках розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення.

Приймаючи до уваги, що судові ухвали у справі відповідачем було отримано, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення (а.с.59, 68,76), наявність в матеріалах заяви позивача про розгляд справи без його участі, а також те, що явку сторін визнано необов'язковою, суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача та відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до п.9 ст.165 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності зі статтею 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.12.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Овостар" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Одеський коровай" (Покупець) було укладено договір поставки №0-356 (а.с.17-18), з урахування додаткової угоди №1 (а.с.19-20), відповідно до якого Постачальник поставляє та передає партіями у власність Покупцю, а Покупець приймає та оплачує на умовах даного договору яєчний порошок і білок сухий в подальшому за текстом іменується товар, зазначений в замовленнях та видаткових накладних. Ціни на товар за цим договором узгоджуються між сторонами перед постачанням товару і не можуть змінюватися в односторонньому порядку.

Найменування, кількість та ціна за кожну партію товару за цим договором вказується у замовленнях покупця та/або у видаткових накладних (специфікаціях) на кожну партію товару, які додаються до договору та є його невід'ємними частинами (п.1.2. договору).

Згідно до п.2.1. договору загальна вартість цього договору складається з суми вартості партій товару, поставлених постачальником протягом терміну дії цього договору, зазначених у видаткових накладних на товар та становить орієнтовно 200 000 грн.

Оплата вартості товару здійснюється Покупцем у безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок Постачальника грошових коштів протягом 10 банківських днів з моменту поставки товару (п.2.3. договору).

Відповідно до п.3.1. договору Постачальник поставляє товар на умовах DDP (склад Покупця, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 14) у відповідності до вимог міжнародних правил щодо тлумачення термінів "Інкотермс" (в редакції 2000 року), які застосовуються з урахуванням особливостей, що випливають із умов цього договору.

Строк поставки товару – три календарних дня з моменту подання Покупцем замовлення та підтвердження його постачальником (п.3.2. договору в редакції додаткової угоди №1).

Згідно до п.3.3. договору передача та прийом товару здійснюється на підставі видаткової накладної, яка підписується обома сторонами та являється невід'ємною частиною цього договору.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами, скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2015р. включно, а в частині взаєморозрахунків – до повного виконання своїх зобов'язань. Якщо за тридцять календарних днів до закінчення терміну дії договору жодна із сторін не висловить в письмовій формі свій намір про припинення дії цього договору, то він вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік на таких самих умовах (п.7.1. договору).

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору поставки позивачем у період з 17.01.2017р. по 12.09.2017р. було поставлено товар на загальну суму 243 080 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими та товарно-транспортними накладними (а.с.21-32).

Натомість, ТОВ "Одеський коровай", в порушення взятих на себе зобов'язань, розрахувалось лише частково, оплативши товар на суму 232 620 грн., що вбачається із виписки по рахунку ТОВ "Овостар" (а.с.34-36). Доказів оплати залишку поставленого товару на суму 10 460 грн. матеріали справи не містять.

26.03.2018р. ТОВ "Овостар" супровідним листом (а.с.38) було направлено відповідачу для підписання акт звірки (а.с.387-38). Разом з тим, як зазначає позивач, вказаний акт звірки відповідачем підписано і повернуто не було.

Враховуючи вищезазначене та те, що належних доказів, які б спростовували наявність заборгованості у розмірі 10 460 грн. відповідач, згідно приписів ст.ст. 74, 76-77 ГПК України, суду не надав, та вказана заборгованість підтверджується матеріалами справи, суд вважає позовні вимоги ТОВ "Овостар" цілком обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Аналізуючи вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 1 472,70 грн., суд вказує наступне.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 343 Господарського кодексу України встановлено, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.4.4. договору за прострочення здійснення розрахунку за товар Покупець зобов'язаний виплатити на користь Постачальника пеню в розмірі 0,5% від вартості несплаченого товару за кожний день прострочення платежу.

При перевірці розрахунку пені, судом за допомогою системи "Ліга-Закон", зроблено власний розрахунок, згідно з яким загальна сума пені складає 1507,67 грн.

Сума боргу (грн)

Період прострочення

Кількість днів прострочення

Розмір облікової ставки НБУ

Розмір подвійної облікової ставки НБУ в день

Сума пені за період прострочення

10460

27.09.2017 - 26.10.2017

30

12.5000 %

0.068 %*

214.93

10460

27.10.2017 - 14.12.2017

49

13.5000 %

0.074 %*

379.14

10460

15.12.2017 - 25.01.2018

42

14.5000 %

0.079 %*

349.05

10460

26.01.2018 - 01.03.2018

35

16.0000 %

0.088 %*

320.96

10460

02.03.2018 - 26.03.2018

25

17.0000 %

0.093 %*

243.59

Разом з тим, приймаючи до уваги положення Господарського процесуального кодексу України щодо меж позовних вимог, суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені у заявленому позивачем розмірі 1472,70 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат у сумі 709,19 грн. та 3 % річних у розмірі 188,28 грн., суд вказує таке.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних (а.с.181), вважає його вірним, у зв'язку із чим вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат у сумі 709,19 грн. та 3 % річних у розмірі 188,28 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору у сумі 1762 грн., відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський коровай" (65078, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, буд. 14, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Овостар" (08635, Київська область, Васильківський район, с. Крушинка, вул. Колгоспна, буд. 11, ) основний борг у сумі 10 460 /десять тисяч чотириста шістдесят/ грн., пеню у сумі 1 472 /одна тисяча чотириста сімдесят дві/ грн. 70 коп., 3% річних у сумі 188 /сто вісімдесят вісім/ грн. 28 коп., інфляційні збитки у сумі 709 /сімсот дев'ять/ грн. 19 коп. та судовий збір у сумі 1762 /одна тисяча сімсот шістдесят дві/ грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Одеського апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 17 липня 2018 р. з огляду на перебування судді Щавинської Ю.М. 16.07.2018р. у відпустці за сімейними обставинами.

Суддя Ю.М. Щавинська