УХВАЛА

м. Київ

23.07.2018Справа № 56/205

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. за участю секретаря судового засідання Письменної О.М., розглянувши

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОПОСТАЧ-АГРО"

на бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Головного управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лозової Анастасії Ігорівни

у справі № 56/205

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Октан"

до Комунального підприємства "КИЇВПАСТРАНС"

про стягнення 78 826,19 грн.

за участю представників:

від ТОВ "НАФТОПОСТАЧ-АГРО": Твердохліб І.Ю. (довіреність), Дроботенко Ю.О. (довіреність)

від КП "КИЇВПАСТРАНС": Тараско Т.Є. (довіреність)

від виконавчої служби: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді Господарського суду міста Києва (суддя Джарти В.В.) перебувала справа № 56/205 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Октан" про стягнення з Комунального підприємства "КИЇВПАСТРАНС" інфляційних збитків у розмірі 67319,27 грн. та 3% річних у розмірі 11506,92 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.09.2010 у справі № 56/205 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Октан" задоволено в повному обсязі.

06.03.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОПОСТАЧ-АГРО" надійшла скарга на бездіяльність Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Головного управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лозової Анастасії Ігорівни.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2018, оскільки матеріали справи №56/205 були скеровані до Київського апеляційного господарського суду у зв'язку з надходженням апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.02.2018, суд відклав вирішення питання про прийняття скарги ТОВ "НАФТОПОСТАЧ-АГРО" на бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Головного управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лозової Анастасії Ігорівни до повернення матеріалів справи №56/205 до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2018 скаргу ТОВ "НАФТОПОСТАЧ-АГРО" прийнято до розгляду та призначено розгляд скарги на 17.07.2018.

16.07.2018 через відділ діловодства суду від КП "КИЇВПАСТРАНС" надійшли заперечення на скаргу ТОВ "НАФТОПОСТАЧ-АГРО".

Представники скаржника в судовому засіданні 17.07.2018 надали пояснення по суті скарги.

Представник боржника (КП "КИЇВПАСТРАНС") проти скарги заперечив, посилаючись на те, що враховуючи здійснені оплати у зведеному виконавчому провадженні та враховуючи оплати на виконання умов договору про розстрочення заборгованості №45.16-15 від 08.07.2016 наказ Господарського суду міста Києва від 11.10.2010 у справі 56/205 є виконаним у повному обсязі.

Представник виконавчої служби письмових пояснень на скаргу не надав, проти скарги заперечив.

В судовому засіданні 17.07.2018 оголошено перерву з розгляду скарги до 23.07.2018.

В судове засідання 23.07.2018 з'явились представники скаржника та боржника.

Представник виконавчої служби в судове засідання 23.07.2018 не з'явився, письмових пояснень щодо скарги суду не надав.

Згідно із ч. 2 ст. 342 ГПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Представники скаржника в судовому засіданні 23.07.2018 підтримали скаргу та просили суд її задовольнити.

Представник боржника (КП "КИЇВПАСТРАНС") проти скарги заперечив.

Розглянувши в судовому засіданні 23.07.2018 скаргу ТОВ "НАФТОПОСТАЧ-АГРО" на бездіяльність Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Головного управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лозової Анастасії Ігорівни, суд встановив наступне.

В своїй скарзі ТОВ "НАФТОПОСТАЧ-АГРО" просить суд визнати бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Головного управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лозової Анастасії Ігорівни при неперерахуванні стягнутих сум на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОПОСТАЧ-АГРО" у виконавчому провадженні ВП№22240441 неправомірною та зобов'язати Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Головного управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лозової Анастасії Ігорівни перерахувати стягнуті з боржника (КП "КИЇВПАСТРАНС") кошти у сумі 85830,45 грн. у виконавчому провадженні ВП№22240441.

В обґрунтування скарги, скаржник посилається на те, що в межах виконавчого провадження відкритого з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 11.10.2010 у справі 56/205, з боржника (КП "КИЇВПАСТРАНС") підлягало стягненню 85830,45 грн. Між сторонами було укладено договір про розстроченню боргу №45.16.15 від 08.07.2016. згідно із яким боржник здійснював оплати, проте заборгованість за рішенням суду по справі 56/205 залишилась непогашеною. Скаржник зазначає, що незважаючи на зарахування в повному розмірі виконавчого збору на рахунок ВПВР ГУ ДВС ГТУЮ у м. Києві з обліку депозитних сум, які вже стягнуті з КП "КИЇВПАСТРАНС" на користь стягувача, сума заборгованості по наказу Господарського суду міста Києва від 11.10.2010 у справі 56/205 не була перерахована стягувачу. Рішення Господарського суду міста Києва по справі 56/205 залишається невиконаним, виконавчі дії в межах виконавчого провадження №22240441 не здійснюються.

Статтею 339 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Як встановлено судом, під час виконавчого провадження № 22240441 з примусового виконання наказу суду від 11.10.2010 по справі №56/205, між ТОВ "Фірма Октан" та КП "КИЇВПАСТРАНС" укладено договір №45.16.15 про розстрочення боргу від 08.07.2016, відповідно до якого ТОВ "Фірма Октан" надало розстрочку КП "КИЇВПАСТРАНС" сплати заборгованостей по виконавчим провадженням, що на момент підписання договору перебувають на виконанні в органах державної виконавчої служби, борги за якими визнаються, в тому числі, за виконавчим провадженням №22240441 зі стягнення 85830,45 грн. з примусового виконання наказу виданого Господарським судом міста Києва від 11.10.2010 у справі № 56/205.

Згідно з п. 1.2. договору №45.16.15 про розстрочення боргу від 08.07.2016, КП "КИЇВПАСТРАНС" зобов'язався погасити визнаний ним борг по переліченим у договорі виконавчим провадженням, який на день підписання цього договору становить 3624444,67 грн. не пізніше 20 числа кожного місяця, та гарантував його сплату, виконуючи графік погашення боргу, наведений у договорі.

Листом №06-4/111 від 01.08.2017 КП "КИЇВПАСТРАНС" повідомлено відділ примусового виконання рішень Головного управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо виконання рішення суду по справі 56/205.

Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Головного управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лозова А.І. направила стягувачу вимогу виконавця вих. №22240441/5 від 15.08.2017 в якій вимагала повідомити про повне чи часткове виконання рішення боржником.

У відповідь на вказану вимогу державного виконавця стягувачем у заяві вих. 67/6 від 23.07.2017 повідомлено про наявність заборгованості за рішенням суду по справі 56/205.

У відповідь на звернення боржника про закінчення виконавчого провадження ВПВР ГУ ДВС ГТУЮ у м. Києві листом вих. № 994/2.1-28 від 30.01.2018 повідомлено боржника про відсутність підстав для закриття виконавчих проваджень з огляду на те, що боржником не доведено в рахунок яких саме наказів суду проведено погашення заборгованості.

Зазначена відмова Відділу примусового виконання рішень Головного управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві була оскаржена КП "КИЇВПАСТРАНС" у судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2018, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2018 по справі №56/205 за результатами розгляду скарги КП "КИЇВПАСТРАНС" на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві встановлено, що КП "КИЇВПАСТРАНС" сплачував грошові кошти на користь ТОВ "НАФТОПОСТАЧ-АГРО" з посиланням у призначенні платежу на договір про розстрочення боргу, яким передбачено графік погашення заборгованості за декількома наказами суду, що перебувають на виконанні в органах державної виконавчої служби, однак не зазначав, за якими саме наказами суду відбувається сплата боргу. Суд дійшов висновку, що неможливо встановити повне чи часткове виконання КП "КИЇВПАСТРАНС" рішення суду від 24.09.2010 у справі № 56/205, оскільки відсутні належні та допустимі докази погашення боржником боргу саме за наказом суду від 11.10.2010 у справі № 56/205.

Як вбачається із наявних у матеріалах справи платіжних доручень за період з липня 2016 року по квітень 2017 року, КП "КИЇВПАСТРАНС" сплачував грошові кошти на користь ТОВ "НАФТОПОСТАЧ-АГРО" з посиланням у призначенні платежу на договір про розстрочення боргу №45.16.15 від 08.07.2016. Посилання на здійснення погашення заборгованості за відповідним наказом, в тому числі за наказом Господарського суду міста Києва від 11.10.2010 у справі 56/205, в призначеннях платежу відсутні.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доказів на підтвердження стягнення відділом примусового виконання рішень з боржника (КП "КИЇВПАСТРАНС") коштів у сумі 85830,45 грн. у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 11.10.2010 у справі 56/205 скаржником не надано.

Доводи скаржника про те, що з боржника станом на час звернення з даною скаргою державним виконавцем вже стягнуто 85830,45 грн. та відповідно вказана сума безпідставно не перераховується на рахунок ТОВ "НАФТОПОСТАЧ-АГРО" не підтверджені жодними доказами.

Крім того, стягнення з боржника виконавчого збору до закінчення виконавчого провадження згідно із постановою про стягнення виконавчого збору від 22.05.2017, також не підтверджує твердження скаржника про те, що сума коштів у сумі 85830,45 грн. вже стягнута відділом примусового виконання рішень з боржника (КП "КИЇВПАСТРАНС").

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів скаржника щодо неправомірності бездіяльності державного виконавця при неперерахуванні стягнутих сум на користь ТОВ "НАФТОПОСТАЧ-АГРО" у виконавчому провадженні ВП№22240441 та зобов'язання державного виконавця перерахувати стягнуті з боржника (КП "КИЇВПАСТРАНС") кошти у сумі 85830,45 грн. у виконавчому провадженні ВП№22240441.

Разом з тим, статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов'язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об'єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Стаття 10 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Однак, як вбачається із наявних у матеріалах справи документах, виконавчі дії з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 11.10.2010 у справі 56/205 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Головного управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лозовою А.І. не вчиняються, рішення Господарського суду міста Києва по справі 56/205 на даний час залишається невиконаним.

З урахуванням наведеного, оскільки приписами Закону України "Про виконавче провадження" на державного виконавця покладено обов'язок щодо ефективного, своєчасного і в повному обсязі вчинення виконавчих дій та вжиття заходів з примусового виконання рішень, то суд дійшов висновку, що не вчинення головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Головного управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лозовою А.І. дій щодо виконання наказу Господарського суду міста Києва від 11.10.2010 у справі 56/205 у розумінні норм закону України "Про виконавче провадження" є бездіяльністю.

За таких обставин суд вважає за доцільне задовольнити скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОПОСТАЧ-АГРО" частково в частині визнання бездіяльності головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Головного управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лозової Анастасії Ігорівни з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 11.10.2010 по справі №56/205 (виконавче провадження ВП №22240441) неправомірною.

Статтею 343 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на вищевикладене, суд задовольняє частково скаргу ТОВ "НАФТОПОСТАЧ-АГРО" на бездіяльність Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Головного управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лозової Анастасії Ігорівни.

Керуючись ст. ст. 234, 339, 342 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОПОСТАЧ-АГРО" на бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Головного управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лозової Анастасії Ігорівни - задовольнити частково.

2. Визнати бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Головного управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лозової Анастасії Ігорівни по виконавчому провадженню ВП №22240441 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 11.10.2010 по справі №56/205 неправомірною.

3. В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України та підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 26.07.2018.

Суддя О.В. Гулевець