ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/1207/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківський завод транспортного устаткування", м. Харків
до Державного підприємства "Харківський завод транспортного устаткування" м. Харків
про стягнення коштів 25 100,97 грн.
за участю представників:

позивача: ОСОБА_2, довіреність №3 від 05.01.18;

відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Харківський завод транспортного устаткування" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Державного підприємства "Харківський завод транспортного устаткування" про стягнення з останнього заборгованості у у загальному розмірі 25 100,97 грн., з яких: основний борг складає 23554,00 грн. та три проценти річних у сумі 1556,97 грн.

Вказані вимоги позивач обгрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору №10/03-15 про відшкодування витрат на закупку продуктів харчування та приготування їжі від 10.03.2015 в частині повної та своєчасної відшкодування вартості наданих послуг.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.05.2018 постановлено справу №922/1207/18 розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 13.06.2018 о (об) 12:00.

13.06.2018 у підготовчому засіданні було оголошено перерву до 10 год. 50 хв. 14.06.2018, про що було зазначено в протоколі судового засідання.

14.06.2018 було поставнолено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 05.07.2018 о (об) 11 год. 30 хв.

У підготовчому засіданні 05.07.2018 постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, судове засідання призначено на 16.07.2018 о (об) 12 год.30хв.

В судове засідання по суті 16.07.2018 повноважний представник позивача з'явився та надав суду усні пояснення, в яких заявлені позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач у судове засідання не з'явився, явку свого повноважного представника не забезпечив, відзив на позов не надав. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, з дотриманням вимог ст. 120, 121 ГПК України.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, а неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

За таких обставин, суд вважає заможливе розглянути справу за відсутністю представника відповідача.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

Згідно із приписами ст.ст.233,240 ГПК України в судовому засіданні 16.07.2018 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно, всебічно та повно дослідивши надані у справі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

10.03.2015 між Приватним акціонерним товариством "Харківський завод транспортного устаткування" (надалі-позивач, виконавець) та Державним підприємством "Харківський завод транспортного устаткування" (надалі-споживач, відповідач) був укладений договір №10/03-15 на відшкодування витрат на закупку продуктів харчування та приготування їжі , за умовами якого виконавець надає споживачу, а споживач відшкодовує вартість продуктів харчування та приготування їжі для персоналу споживача.

Відповідно до п.3.1.1. Договору плата за придбання продуктів харчування та виготовлення їжі відшкодовується Споживачем у відповідності з актом виконаних робіт.

Поряд із цим, за умовами п.4.1. Договору встановлено, що відшкодування витрат на закупку продуктів харчування та приготування їжі здійснюється споживачем до 30 числа наступного за звітнім місяця.

Позивач свої зобов'язання за Договором виконав належним чином, що підтверджується складеним та підписаним представниками обох сторін актами надання послуг на загальну вартість 31210,00 грн. (а.с. 14-36).

Як зазначає позивач у позовній заяві, відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, кошти за отримані послуги в повному обсязі не сплатив. Несплачена частка за договором №10/03-15 про відшкодування витрат на закупку продуктів харчування їжі від 10.03.2015 на час розгляду справи у суді становить 23544,00 грн.

У зв'язку з цим, позивач звернувся до господарського суду Харківської області з даним позовом, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь 23544,00 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідачем не надано суду та в матеріалах справи відсутні докази повної та своєчасної оплати отриманих за Договором послуг.

У зв'язку з цим, суд вважає позовні вимоги про стягнення боргу у розмірі 23554,00 грн. законними та обґрунтованими.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 1556,97 грн., суд зазначає таке.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобовязання.

Суд, перевіривши розрахунок Позивача, перевіривши період нарахування останнім вказаної суми 3% річних, дійшов висновку про те, що відповідний розрахунок є вірним, та відповідає нормам чинного законодавства, а тому підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі в сумі 1556,97 грн.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується ст. 129 ГПК України, у зв'язку з чим витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства «Харківський завод транспортного устаткування» (адреса: 61102, Харківська обл., місто Харків, вул. Достоєвського, 3, код в ЄДРПО 14309764) на користь Приватного акціонерного товариства «Харківський завод транспортного устаткування» (адреса: 61035, м. Харків, вул. Каштанова, 14, код в ЄДРПО 32677185) 23554 грн. 00 грн. основного боргу, 1556 грн. 97 коп. процентів річних та 1762 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення через господарський суд Харківської області (п. 17.5 Перехідних положень до Господарського процесуального кодексу України).

Рішення буде розміщено за адресою в мережі Інтернет: http://www.court.gov.ua.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Харківський завод транспортного устаткування» (адреса: 61102, Харківська обл., місто Харків, вул. Достоєвського, 3, код в ЄДРПО 14309764).

Відповідач: Державне підприємство «Харківський завод транспортного устаткування» (адреса: 61035, м. Харків, вул. Каштанова, 14, код в ЄДРПО 32677185).

Повне рішення складено 19.07.2018 р.

Суддя ОСОБА_1