ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"16" липня 2018 р. м. Київ Справа № Б22/214-10/24

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. за участю секретаря судового засідання Мірошніченко В.В. розглянув у відкритому судовому засіданні

заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по м.Києву

про виключення майна з ліквідаційної маси

у справі №Б22/214-10/24

за заявою боржника ОСОБА_1 підприємства «Аметістум» (ідентифікаційний код 33094834), м. Бориспіль Київської області

про банкрутство

У судовому засіданні приймали участь:

від заявника: ОСОБА_2В.(довіреність №10 від 22.02.2018);

від боржника: ОСОБА_3 (довіреність №04-018 від 18.04.2018);

ліквідатора: ОСОБА_4 (посвідчення №1169 від 14.02.2014);

кредитора: ОСОБА_5 (паспорт серії СН 330032 виданий 25.10.1996);

Інші учасники справи до суду не з'явились

ВСТАНОВИВ:

16.12.2010 до Господарського суду Київської області (далі суд) у порядку в порядку ст. 51 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі Закон про банкрутство, у редакції, станом на 16.12.2010) звернулось Приватне підприємство «Аметістум» (далі - боржник, банкрут, ПП «Аметістум») із заявою про порушення справи про банкрутство.

Ухвалою суду від 20.12.2010 заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання.

Постановою суду від 12.01.2011 визнано боржника банкрутом, призначено ліквідатором арбітражного керуючого ОСОБА_4 та зобовязано останнього вчинити дії, передбачені ст.ст. 25-30 Закону, про що поінформувати суд.

Ухвалою суду від 16.08.2012 затверджено мирову угоду, укладену між кредиторами у справі про банкрутство ПП «Аметістум» в особі голови комітету кредиторів ОСОБА_5 та боржником в особі ліквідатора ОСОБА_4 у відповідній редакції та припинено провадження у справі №Б22/214-10/24.

09.10.2017 до суду надійшла спільна заява кредиторів ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про розірвання мирової угоди у справі №Б22/214-10/24 про банкрутство ПП «Аметістум», у звязку із тим, що боржник не виконує свої зобовязання в частині погашення грошових вимог останніх.

Ухвалою суду від 03.01.2018 розірвано мирову угоду від 16.08.2012, затверджену ухвалою суду від 16.08.2012 у справі №Б22/214-10/24, поновлено провадження у справі, судове засідання призначено на 26.02.2018 та вирішено інші процедурні питання.

Відповідно до ч. 1-1 Розділ X Прикінцевих та перехідних положень Закону (у редакції на 09.10.2017 - дата звернення кредиторів із відповідною заявою до суду), положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких відкрито після набрання чинності цим Законом.

Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких відкрито до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Оскільки, постановою суду від 12.02.2011 ПП «Аметістум» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру до набрання чинності нової редакції Закону про банкрутство, то зазначена заява розглядається судом з урахуванням положень Закону, у редакції від 04.11.2012.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону про банкрутство, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України (далі ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Згідно ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

На підставі ст. 216 ГПК України у судовому засіданні 26.02.2018 було оголошено перерву до 16.03.2018.

Ухвалою суду від 16.03.2018 затверджено встановлену комітетом кредиторів грошову винагороду арбітражного керуючого ОСОБА_4 в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень ліквідатора ПП «Аметістум» за рахунок боржника та зобовязано ліквідатора боржника щомісячно звітувати суд про свою діяльність щодо фінансового становища і майна боржника при проведенні ліквідаційної процедури та про використання коштів боржника.

27.03.2018 до суду звернулось Регіональне відділення Фонду державного майна України по м.Києву (далі заявник, РВ ФДМУ) із заявою №30-10/3066 (вх. 6321/18 від 30.03.2018) про виключення майна з ліквідаційної маси, а саме, обєкт незавершеного будівництва лабораторно-експерементальний корпус, який знаходиться за адресою: м.Київ, вул. Алма-Атинська, 8. Указана заява обґрунтована тим, що укладений між РВ ФДМУ та ПП «Аметустум» договір від 12.10.2004 №1010 купівлі-продажу вказаного обєкту був розірваний рішенням суду від 03.03.2017 у справі №911/2509/16. Разом з цим, зазначеним рішенням зобовязано ПП «Аметістум» повернути РВ ФДМУ вищевказаний обєкт незавершеного будівництва. На підставі указаного, заявник просить виключити зазначене майно із ліквідаційної маси. Крім того, РВ ФДМУ просить залучити останнього до участі у справі №Б22/214-10/24 про банкрутство ПП «Аметістум».

Ухвалою суду від 11.04.2018 вказану заяву прийнято та призначено до розгляду у судовому засіданні на 23.04.2018.

На підставі ст. 216 ГПК України у розгляді вказаної скарги неодноразово оголошувалась перерва, у звязку із переглядом рішенням суду від 03.03.2017 у справі №911/2509/16 в суді апеляційної інстанції. Черговий розгляд заяви призначений на 16.07.2018.

У судове засідання представники кредиторів ПП «Аметістум» не зявились (окрім ОСОБА_9А.), про причини неявки суд не повідомили, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином та своєчасно (т. 5 а.с. 205-212).

Пунктом 2 ч.1 ст. 42 ГПК України встановлено, що учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом.

За таких обставин, ураховуючи те, що явка учасників справи це право, а не обовязок, суд визнав за можливе провести дане судове засідання без участі представників кредиторів (окрім ОСОБА_9А.).

Під час судового засідання представник заявника підтримав подану заяву з підстав викладених у ній та запереченнях на відзив (т. 5 а.с. 101-102).

Представник боржника, ліквідатор та кредитор ОСОБА_9 заперечили проти вказаної заяви з підстав викладених відзиві на заяву (т. 5 а.с. 43-45), зокрема, зазначили, що на рішення суду від 03.03.2017 у справі №911/2509/16 були подані відповідні скарги з метою перегляду указаного рішення у судах вищих інстанцій. Вказав, що у суду відсутні підстави для залучення РВ ФДМУ у якості учасника у справі про банкрутство ПП «Аметістум». Вважає, що Законом про банкрутство передбачено розгляд заяв кредиторів тільки по грошовим зобовязанням, тоді як розгляд вимог осіб, які зачіпають їх речові права у процедурі банкрутства мають розглядатись лише у позовному провадженні, у якому у повній мірі застосовуються засоби захисту передбачені законом. На підставі зазначеного, просить суд закрити провадження у справі за заявою РВ ФДМУ про виключення майна з ліквідаційної маси.

Суд, розглянувши вказану заяву, дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення учасників справи, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень ст. 1 Закону про банкрутство, учасниками провадження у справі про банкрутство визнано таких осіб: сторони у справі про банкрутство - кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут); арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство, Фонд державного майна України, державний орган з питань банкрутства, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа акціонерів або учасників товариств з обмеженою чи додатковою відповідальністю.

Водночас, вказаний перелік учасників провадження у справі про банкрутство не є вичерпним, оскільки до учасників провадження у справі про банкрутство дана стаття відносить також інших осіб, які у випадках, передбачених Законом, беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Ураховуючи зазначене та те, що РВ ФДМУ звернулось до суду із заявою про виключення з ліквідаційної маси майна, яке, як стверджує заявник, належить державі на праві власності, то останній приймає участь у даній справі лише в частині розгляду вказаної заяви, а відтак не потребує додаткового залучення до справи № Б22/214-10/24.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Так, з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

За умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону про банкрутство, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду №920/847/17 від 16.04.2018).

Ураховуючи зазначене, твердження ліквідатора ПП «Аметістум» про те, що вказана заява повинна розглядатись виключно в межах позовного провадження судом до уваги не приймається.

Отже, як зазначалось вище, заявник просить суд виключити із ліквідаційної маси обєкт незавершеного будівництва, а саме, лабораторно-експерементальний корпус, який знаходиться за адресою: м.Київ, вул. Алма-Атинська, 8, у звязку із тим, що укладений між РВ ФДМУ та ПП «Аметістум» договір від 12.10.2004 №1010 купівлі-продажу вказаного обєкту був розірваний рішенням суду від 03.03.2017 у справі №911/2509/16. Разом з цим, вказаним рішенням суду також було зобовязано ПП «Аметістум» повернути РВ ФДМ вищезазначений обєкт незавершеного будівництва, який належить заявнику на праві державної власності (т. 4 а.с. 233-234).

Не погоджуючись із вказаним рішенням, боржником було подано апеляційну скаргу, у задоволенні якої постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.06.2018 №911/2509/18 було відмовлено (т. 5 а.с. 186-189).

Відповідно до ч. 2 ст. 241 ГПК України, у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ураховуючи те, що у задоволенні апеляційної скарги боржника було відмовлено, рішення суду від 03.03.2017 у справі №911/2509/16 набрало законної сили, а відтак ураховуючи положення ст. 18 ГПК України, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, положення вищевказаної статті визначають, що преюдиційні факти є обов'язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв'язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акта, який набрав законної сили.

За таких обставин, належність відповідного обєкту незавершеного будівництва до державної власності, а саме, до РВ ФДМ, встановлено судом та не потребує повторному доказуванню.

На примусове виконання вказаного рішення 27.03.2017 судом було видано наказ №911/2509/16, на підставі якого постановою від 19.08.2017 Головного державного виконавця Дніпровського РВДВС міста Києва ГТУЮ у м.Києві ОСОБА_10 було відкрито виконавче провадження №54534153 (т. 4 а.с. 235).

У звязку із невиконанням вказаного рішення суду та відповідної постанови державного виконавця на ПП «Аметістум» неодноразово накладався штраф, про що були винесені відповідні постанови державного виконавця від 21.11.2017, від 18.12.2017 та від 22.12.2017 (т. 4 а.с. 236-238).

На даний час рішення суду від 03.03.2017 у справі №911/2509/16 не виконане.

Водночас, із матеріалів справи вбачається, що ліквідатором після поновлення провадження у справі було проведено інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей ПП «Аметістум», за результатами якої було складено, зокрема, інвентаризаційний опис основних засобі, із змісту якого вбачається, що на балансі банкрута перебуває обєкт незавершеного будівництва, а саме, лабораторно-експерементальний корпус, вартістю 931 317,31грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону про банкрутство, ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема, приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу.

Так, на виконання вказаного припису закону, ліквідатором і було проведено інвентаризацію та сформовано ліквідаційну масу, до якої було включено відповідний обєкт незавершеного будівництва.

Згідно із ч. 1 ст. 26 Закону про банкрутство, усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Отже, ліквідатор зобовязаний включити до складу ліквідаційної маси лише те майно, яке належить йому на праві власності або повного господарського відання.

Як зазначалось вище, судом було поновлено провадження у справі №Б22/214-10/24 ухвалою суду від 03.01.2018, тоді як рішення про розірвання відповідного договору купівлі-продажу було прийнято 03.03.2017.

Таким чином, на момент формування ліквідаційної маси ліквідатору ПП «Аметістум» було відомо про те, що обєкт незавершеного будівництва лабораторно-експерементальний корпус, який знаходиться за адресою: м.Київ, вул. Алма-Атинська, 8 не належить боржнику на праві власності або повного господарського відання. Доказів протилежного учасниками справи суду надано не було.

Водночас, із змісту інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта (далі Державний реєстр, т. 5 а.с. 6-7) вбачається, що власником відповідного обєкту незавершеного будівництва є ПП «Аметістум».

Відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (ч. 1 ст. 210 ЦК).

Згідно ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Проаналізувавши вищевказані приписи, суд приходить до висновку, що наявний відповідний запис у Державному реєстрі лише посвідчує відповідне право власності, а не є підставою виникнення такого права, яке відповідно до рішення суду від 03.03.2017 911/2509/16 перейшло до держави.

Таким чином, оскільки лабораторно-експерементальний корпус, який знаходиться за адресою: м.Київ, вул. Алма-Атинська, 8 не належить ПП «Аметістум» на праві власності і не передавалось останньому у повне господарське відання, то включення зазначеного майна в ліквідаційний масу є необґрунтованим, а тому незаконним. Доказів які б вказували на протилежне суду учасниками справи надано не було.

Твердження ліквідатора про те, що Законом про банкрутство не передбачено порядок виключення майна з ліквідаційної маси судом до уваги не приймається, оскільки як встановлено судом, ліквідатором безпідставно було включено до ліквідаційної маси майно, яке йому не належить.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви РВ ФДМУ про виключення зі складу ліквідаційної маси майна, яке належить державі на праві власності.

Керуючись ст. 25-26 Закону про банкрутство, ст.ст. 12, 75, 86, 234-235 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву РВ ФДМУ №30-10/3066 (вх. 6321/18 від 30.03.2018) про виключення майна з ліквідаційної маси задовольнити.

2. Виключити з ліквідаційної маси ПП «Аметістум» обєкт незавершеного будівництва лабораторно-експерементальний корпус, який знаходиться за адресою: м.Київ, вул. Алма-Атинська, 8.

3. Копію ухвали надіслати кредиторам, боржнику, ліквідатору ПП «Аметістум» та РВ ФДМУ.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ч. 1 ст. 235 ГПК України з моменту її оголошення суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів у порядку передбаченому ст.ст.256-257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Ухвалу підписано 23.07.2018.