РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.07.2018Справа № 910/3872/18

За позовом Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські Електромережі"

до Приватного акціонерного товариства "Спеціальне науково-реставраційне проектно-будівельно-виробниче акціонерне товариство "Україна-реставрація"

про стягнення грошових коштів

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Кукота О.Ю.

Представники сторін: не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

30 березня 2018 року до Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (позивач) надійшла позовна заява № 21/1/2302 від 28.02.2018р. до Приватного акціонерного товариства "Спеціальне науково-реставраційне проектно-будівельно-виробниче акціонерне товариство "Україна-реставрація" (відповідач) про стягнення заборгованості за договором на постачання електричної енергії № 10789 від 24.06.2008 року в сумі 378 033,28 грн. з них: основного боргу - 310 872,90 грн. (триста десять тисяч вісімсот сімдесят дві гривні 90 копійок), інфляційної складової боргу - 50 644,62 грн. (п'ятдесят тисяч шістсот сорок чотири тисячі 62 копійки) та 3% річних - 11 568,70 грн. (одинадцять тисяч п'ятсот шістдесят вісім тисяч 70 копійок).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання за договором на постачання електричної енергії № 10789 від 24.06.2008 року, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за вказаним правочином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.04.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи №910/3872/18 здійснювати у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 03.05.2018 року.

25.04.2018 року через канцелярію суду від Публічного акціонерного товариства "Київенерго" та Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" надійшла спільна заява № 3/06/102 від 24.04.2018 року "Про заміну сторони її правонаступником".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.05.2018 року замінено позивача у справі - Публічне акціонерне товариство "Київенерго" на його правонаступника - Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські Електромережі", підготовче засідання відкладено на 31.05.2018 року.

Згідно ч. 3 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Так, суд відмічає, що в підготовчому засіданні 03.05.2018 року судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 (тридцять) днів.

За ч. 4 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати.

Так, в підготовчому засіданні 31.05.2018 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, яка занесена до протоколу судового засідання, та призначено справу № 910/3872/18 до судового розгляду по суті на 19.06.2018 року.

В судовому засіданні 19.06.2018 року судом оголошувалася перерва до 10.07.2018 року.

Представники сторін в судове засідання 10.07.2018р. не з'явилися.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового розгляду 10.07.2018 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

24.06.2008 між Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго", після зміни організаційно-правової форми - ПАТ "Київенерго", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські Електромережі" (постачальник) та Акціонерним товариством закритого типу "Спеціальне науково-реставраційне проектно-будівельно-виробниче акціонерне товариство "Україна-реставрація", правонаступником якого є відповідач (споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії №10789, який згідно з додатком № 1 до додаткової угоди від 01.11.2010 року до нього викладено в новій редакції (надалі - договір), відповідно до розділу 1 якого, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача за об'єктами споживача згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід'ємною частиною, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід'ємною частиною.

За змістом п. 2.2.2 договору постачальник зобов'язується постачати споживачу електроенергію як різновид товару в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього договору (додаток "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу").

Згідно з п. 2.3.3 договору споживач зобов'язується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків "Порядок розрахунків" та "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії".

Додатком 2 до договору сторонами погоджено порядок розрахунків, згідно з п. 2 якого споживач здійснює повну поточну оплату вартості обсягу електричної енергії заявленого на розрахунковий період за формою попередньої оплати.

Відповідно до п. 2.1 додатку 2 до договору попередня оплата здійснюється до 28 числа місяця, що передує розрахунковому місяцю у розмірі повної вартості договірної величини споживання електричної енергії згідно з додатком до договору "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачам". Споживач протягом перших трьох днів поточного розрахункового періоду здійснює платіж за резервування обсягу електричної енергії на покриття аварійної (екологічної) борні в наступному розрахунковому періоді за тарифами, які діють на день здійснення платежу. Обсяг електричної енергії на покриття аварійної (екологічної) броні визначається відповідно до додатка "Визначення платежу за резервування обсягу електричної енергії на покриття аварійної (екологічної) броні споживача" до цього договору.

За умовами п. 2.2 додатку № 2 до договору остаточний розрахунок за спожиту активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплата рахунків за перетікання реактивної електроенергії та інших платежів згідно з умовами цього договору здійснюється на підставі виставлених постачальником рахунків протягом 5 операційних днів з дня х отримання. Споживач протягом 30 календарних днів з дати отримання рахунка ростачальника здійснює повну оплату вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією (ПКЕЕ).

Обсяги електричної енергії, які підлягають оплаті, визначаються за показаннями розрахункових засобів обліку електричної енергії про її фактичне споживання за винятком випадків, передбачених ПКЕЕ (п. 4 додатку 2 до договору).

В п. 4.3 додатку 2 до договору визначено, що обсяги електричної енергії, що підлягають сплаті споживачем за звітний розрахунковий період визначаються з урахуванням вимог пунктів 4.1.1-4.1.7 цього додатку та підтверджуються актом про використану електричну енергію за формою, що відображена у додатку до договору, який споживач надає постачальнику протягом доби після закінчення розрахункового періоду.

У відповідності до п. 5 додатку № 2 до договору, за даними акта про використану електричну енергію та з урахуванням розрахункової величини втрат визначається обсяг фактично спожитої активної електроенергії та реактивної електроенергії. Цей обсяг сторони фіксують в «Акті про приймання - передавання товарної продукції», «Акті надання послуги з компенсації перетікання реактивної електроенергії», два примірники яких постачальник надає споживачу. Останній має повернути погодженими по одному примірнику зазначених документів в наступному розрахунковому періоді.

Позивач стверджує, що свої зобов'язання за договором постачання відповідач належним чином не виконує, внаслідок чого за період з 01.01.2015 року по 01.01.2018 року у останнього виникла заборгованість за використану активну електричну енергію, яка станом на 01.03.2018 року становить 310 872,90 грн., що підтверджується рахунками, рахунками-розшифровками за спірний період та актами приймання-передачі товарної продукції за спірний період, а також довідкою про надходження коштів за спожиту електричну енергію, що є первинними документами.

Договір на постачання електричної енергії №10789 від 24.06.2008 року є договором енергопостачання, а тому права та обов'язки сторін визначаються в тому числі положеннями параграфу 3 глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Спір виник у справі у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем грошового зобов'язання за договором по сплаті спожитої активної електричної енергії.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частинами 6, 7 статті 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

В силу приписів ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Як вже було встановлено судом, 24.06.2008 між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як споживачем, було укладено договір про постачання електричної енергії №10789, який згідно з додатком № 1 до додаткової угоди від 01.11.2010 року до нього викладено в новій редакції, за умовами якого, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача за об'єктами споживача згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід'ємною частиною, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід'ємною частиною.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач передав відповідачу узгоджену сторонами в договорі активну електричну енергію на суму 310 872,90 грн., в підтвердження чого були складені: акти прийняття-передавання товарної продукції, рахунки про оплату постачання та інформаційні повідомлення про оплату постачання електричної енергії по договору за спірний період (копії містяться в матеріалах справи).

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України). Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Факт передачі відповідачу узгодженої сторонами в договорі активної електричної енергії на суму 310 872,90 грн. підтверджується матеріалами справи, доказів протилежного відповідач суду не подав.

Разом з тим, станом на день прийняття рішення у даній справі заборгованість у сумі 310 872,90 грн. відповідачем не погашена, матеріали справи зворотного не містять.

З урахуванням викладеного, обґрунтованими є доводи про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу, що утворився внаслідок неоплати за поставлену активну електричну енергію за договором про постачання електричної енергії №10789 від 24.06.2008 року в розмірі - 310 872,90 грн.

При зверненні до суду позивач також просив стягнути з відповідача на його користь інфляційну складову боргу - 50 644,62 грн. та 3% річних - 11 568,70 грн.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дії відповідача, які полягають в порушенні зобов'язання щодо повної та своєчасної оплати вартості переданої активної електричної енергії, є порушенням умов договору, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

У відповідності з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.97 № 62-97р; цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.97 N 39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга".

Зокрема, рекомендації Верховного Суду України, викладені в листі № 62-97р від 03.04.1997 року щодо порядку нарахування індексів інфляції при розгляді судових справ передбачають, що сума, яка внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад, травня, індексується за період з розрахунком травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця - червня.

Перевіривши надані позивачем розрахунки інфляційної складової боргу та 3% річних, суд встановив, що позивач здійснив нарахування інфляційної складової боргу та 3% річних у відповідності до вимог чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційної складової боргу та 3% річних в межах визначеного позивачем періоду є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в сумі 50 644,62 грн. - інфляційної складової боргу та 11 568,70 грн. - 3% річних, за розрахунками позивача.

Як встановлено судом, відповідач не скористався наданими йому ст. 46 Господарського процесуального кодексу України правами, жодного доказу на спростування доводів позивача, або доказів, які б свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлені до стягнення кошти, суду не надав.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладені судом обставини та факти, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 5596,29 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Суд звертає увагу, що правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Так, за подання позовної заяви № 21/1/2302 від 28.02.2018р. позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 5596,29 грн.

Тоді як, позивачем сплачено судовий збір у загальному розмірі 6600,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № від 08.02.2018 року на суму 5000,00 грн. та № від 25.10.2017 року на суму 1600,00 грн.

За таких обставин, позивачу підлягає поверненню судовий збір в сумі 1003,71грн.

Водночас, за змістом п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Спеціальне науково-реставраційне проектно-будівельно-виробниче акціонерне товариство "Україна-реставрація" (04071, м. Київ, пров. Ярославський, 7/9), або з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські Електромережі" (04655, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 20), на будь-який рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, грошові кошти: основного боргу - 310 872,90 грн. (триста десять тисяч вісімсот сімдесят дві гривні 90 копійок), інфляційної складової боргу - 50 644,62 грн. (п'ятдесят тисяч шістсот сорок чотири тисячі 62 копійки), 3% річних - 11 568,70 грн. (одинадцять тисяч п'ятсот шістдесят вісім тисяч 70 копійок) та судовий збір - 5596,29 грн. (п'ять тисяч п'ятсот дев'яносто шість гривень 29 копійок).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 17.07.2018р.

Суддя О.В. Котков