ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2018 р. Справа № 922/630/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Сіверін В. І. , суддя Терещенко О.І.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - адвокат ОСОБА_1

відповідача - адвокат ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу ТОВ "Дикон" (вх. №1334 Х/1) на ухвалу господарського суду Харківської області від 15.06.18 у справі № 922/630/18 (повний текст якої складено 15.06.2018 в приміщенні зазначеного суду суддею Смірновою О.В.)

за позовом ТОВ "Дикон", м. Артемівськ, Донецької області

до ПАТ "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря", м. Харків

про стягнення коштів в сумі 351063,01 грн, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.06.2018 у справі №922/630/18 (суддя Смірнова О.В.) в задоволенні заяви ТОВ "Дикон" про ухвалення додаткового рішення у справі №922/630/18 (вх.№17289 від 14.06.2018 року) - відмовлено.

Позивач подав апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду, в якій вважає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального та матеріального права, у звязку з чим, просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 15.06.2018 у справі №922/630/18.

Так, в обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що позивачем було додано до позовної заяви попередній розрахунок судових витрат, до якого додано докази понесення таких витрат Позивачем, зокрема, копію Договору про надання правової допомоги б/н від 01.03.2018 р.; копію свідоцтва № 1077 від 14.11.2011 р. про право на зайняття адвокатською діяльністю ОСОБА_1; копію платіжного доручення № 670 від 06.03.2018 року про перерахування адвокату ОСОБА_1 гонорару у сумі 15000,00 грн.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 04.07.2018 у даній справі відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою. Запропоновано відповідачу до 19.07.2018 подати через канцелярію суду відзив на апеляційну скаргу та/або інші заяви/клопотання (з урахуванням вимог ст. 263 ГПК України). Призначено справу до розгляду на 19.07.2018.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі доводи сторони, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 269 ГПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Як свідчать матеріали справи, 23.05.2018 господарський суд Харківської області прийнято рішення у справі №922/630/18, яким позов задоволено частково, стягнуто з ПАТ "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" на користь ТОВ "Дикон" основний борг в сумі 186082,00 грн., пеню в сумі 103794,79 грн., 3% річних у розмірі 11205,17 грн., інфляційні втрати в сумі 46663,76 грн. та судовий збір в сумі 5216,19 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

14.06.2018 року ТОВ "Дикон" звернулось до господарського суду Харківської області із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі (вх.№17289 від 14.06.2018 року), в якій просить ухвалити додаткове рішення у справі № 922/630/18 про стягнення з ПАТ "ХМЗ "Світло шахтаря" на користь TOB "Дикон" судових витрат на отримання правової допомоги у сумі 15000,00 грн.

В обґрунтування своєї заяви, TOB "Дикон" посилається на те, що судом не вирішено питання про заявлені судові витрати на надання правової допомоги у сумі 15000,00 грн.

Заявник також зазначає, що понесення позивачем вказаних витрат в сумі 15000,00 грн. підтверджується матеріалами справи, а саме договором про надання правової допомоги б/н від 01.03.2018, копією свідоцтва №1077 від 14.11.2011 та платіжним дорученням № 670 від 06.03.2018 про перерахування адвокату ОСОБА_1 оплати за представницькі та консультаційні послуги за позовом до ПАТ "ХМЗ "Світло шахтаря" у сумі 15000,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.06.2018 у справі №922/630/18 в задоволенні заяви ТОВ "Дикон" про ухвалення додаткового рішення у справі №922/630/18 (вх.№17289 від 14.06.2018 року) - відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви TOB "Дикон" про ухвалення додатково рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що під час розгляду справи по суті представник позивача підтвердив остаточний розмір заявлених судових витрат в сумі 5265,95 грн., тому ухвалюючи рішення від 23.05.2018 у справі №922/630/18, господарський суд Харківської області вирішив питання про судові витрати та стягнув з відповідача на користь позивача 5265,95 грн. судового збору.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом не при винесенні рішення від 23.05.2018 у справі № 922/630/18 не було вирішено питання про стягнення судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу та було неправомірно відмовлено у задоволенні заяви про винесення додаткового рішення.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та викладеним доводам сторін, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше пятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України, підставою для ухвалення додаткового рішення є не вирішення судом питання про судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем в обґрунтування вказаних витрат в сумі 15000,00 грн. під час розгляду справи судом першої інстанції надано договір про надання правової допомоги б/н від 01.03.2018, копію свідоцтва №1077 від 14.11.2011 та платіжне дорученням № 670 від 06.03.2018 про перерахування адвокату ОСОБА_1 оплати за представницькі та консультаційні послуги за позовом до ПАТ "ХМЗ "Світло шахтаря" у сумі 15000,00 грн. Дану суму судових витрат позивач і просив стягнути з відповідача, що судом першої інстанції зроблено не було.

В звязку з вищенаведеним, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції було неправомірно відмовлено у задоволенні заяви про винесення додаткового рішення.

Щодо суті заяви про винесення додаткового рішення, а саме вирішення питання стосовно розподілу судових витрат, а саме витрат на отримання правової допомоги у сумі 15000,00 грн.

Так, відповідно до частини третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 124 Господарського процесуального кодексу України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи.

Відповідно до положень ч.1 ст. 126 ГПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.126 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 ГПК України).

Частиною 8 ст.129 ГПК України, передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Колегія суддів враховує правові висновки, що викладені в постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі №372/1010/16-ц, де зазначено наступне.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що позивачем надано до суду договір про надання правової допомоги б/н від 01.03.2018, укладений між позивачем та адвокатом ОСОБА_3, копію свідоцтва №1077 від 14.11.2011 та платіжне дорученням № 670 від 06.03.2018 про перерахування адвокату ОСОБА_1 оплати за представницькі та консультаційні послуги за позовом до ПАТ "ХМЗ "Світло шахтаря" у сумі 15000,00 грн.

Згідно п. 3 даного договору вартість послуг адвоката в межах даного договору, а саме:

- вивчення документів клієнта;

- складання позовної заяви до п. 1 договору;

- формування пакету документів позовної заяви та подання їх до господарського суду Харківської області;

- представництво інтересів клієнта під час судового розгляду у господарському суді Харківської області;

- складання та подання заяв та/або клопотань, уточнень до позовної заяви, необхідність яких виникне в процесі розгляду справи господарським судом Харківської області;

- отримання судових рішень по справі, становить 15 000,00 (п'ятнадцять тисяч) грн.

Проте, позивачем до матеріалів справи надано лише платіжне доручення № 670 від 06.03.2018 про перерахування адвокату ОСОБА_3 гонорару в сумі 15000,00 грн.

Позивачем не надано до суду належних доказів на підтвердження понесення витрат на правову допомогу у заявленому розмірі, а саме доказів щодо обсягу наданих послуг та виконаних робіт, тобто детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, переліку складових наданих послуг, розрахунку відповідних витрат, акту здачі-приймання наданих послуг.

Стягнення суми в рахунок майбутньої їх оплати у вигляді судових витрат чинним законодавством не передбачено.

За таких обставин колегією суддів не приймаються аргументи апелянта щодо того, що позивачем надано суду належні докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

За таких обставин заявлені до стягнення позивачем адвокатські витрати на суму 15 000,00 грн., колегія суддів вважає недоведеними, а тому такими, що не підлягають задоволенню.

З аналогічних підстав колегія суддів відмовляє у задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу на стадії апеляційного розгляду у розмірі 5000,00 грн.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат колегія суддів керується положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вимога заявника апеляційної скарги щодо стягнення на його користь витрат на отримання правової допомоги у сумі 15000,00 грн. не задоволена судом апеляційної інстанції з підстав її необґрунтованості, колегія суддів дійшла висновку про те, що судовий збір сплачений апелянтом за подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду у даній справі від 15.06.2018 не покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.270, 271, п.2 ч.1 ст.275, п.1 ч.1 ст.280, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ "Дикон" на ухвалу господарського суду Харківської області від 15.06.18 у справі № 922/630/18 задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 15.06.18 у справі № 922/630/18 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у стягненні з публічного акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Дикон" судових витрат на отримання правової допомоги у сумі 15000,00 грн.

Відмовити ТОВ "Дикон" у стягненні на його користь витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. та у стягненні на його користь 1762,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний тест постанови апеляційного суду складено 24.07.2018.

Відповідно ст.ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Слободін М.М.

Суддя Сіверін В. І.

Суддя Терещенко О.І.