ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2018 року м. ОдесаСправа № 915/1205/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Богатиря К.В.

Суддів: Аленіна О.Ю., Таран С.В.

Секретар судового засідання: Чеголя Є.О.

За участю представників учасників справи:

від Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» адвокат ОСОБА_1, за довіреністю;

від Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН» адвокат ОСОБА_2, за ордером.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН»

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 16 квітня 2018 року (суддя суду першої інстанції: ОСОБА_3; дата складання повного тексту: 27.04.2018 року; час і місце оголошення рішення: 16.04.2018 року о 15:01 год.; 54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 22, Господарський суд Миколаївської області, зала судових засідань № 1)

по справі № 915/1205/17

за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України»

до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН»

про стягнення 78 450,95 грн.

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (далі ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії ДП «Адміністрація морських портів України», Позивач) звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН» (далі ТОВ СП «НІБУЛОН», Відповідач), в якому просило суд стягнути з останнього на свою користь грошові кошти в сумі 78 450,95 грн., з яких:

- 4 160,97 грн. заборгованість з адміністративного збору;

- 379,95 грн. 3% річних, нарахованих у звязку з простроченням сплати адміністративного збору;

- 3 767,74 грн. інфляційні витрати, нарахованих у звязку з простроченням сплати адміністративного збору;

- 35 666,40 грн. заборгованість з корабельного збору;

- 3 214,50 грн. 3% річних, нарахованих у звязку з простроченням сплати корабельного збору;

- 31 261,39 грн. інфляційні витрати, нарахованих у звязку з простроченням сплати корабельного збору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у звязку з перевезеннями суднами ТОВ СП «НІБУЛОН» вантажів на зовнішній рейд Миколаївського морського порту (Очаків) ТОВ СП «НІБУЛОН» отримало від Адміністрації послуги, які оплачуються портовими зборами, а саме: адміністративним збором, корабельним збором, санітарним збором, але у зв'язку з їх несплатою у повному обсязі у період з грудня 2014 року по жовтень 2017 року, Адміністрація просить стягнути суму основного боргу з урахуванням 3% річних та інфляційних витрат.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 16 квітня 2018 року по справі № 915/1205/17 (суддя суду першої інстанції: ОСОБА_3П.) позов задоволено частково:

- стягнуто з ТОВ СП «НІБУЛОН» на користь ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії ДП «Адміністрація морських портів України» заборгованість по корабельному збору у розмірі 26 417,47 грн., нараховані 3% річних на загальну суму боргу з корабельного збору в сумі 3 214,50 грн. та втрати від інфляції, нараховані на загальну суму боргу з корабельного збору в розмірі 31 261,39 грн., а разом 60 893,36 грн.;

- в іншій частині позову щодо стягнення з ТОВ СП «НІБУЛОН» на користь ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії ДП «Адміністрація морських портів України» заборгованості із корабельного збору в розмірі 9 248,93 грн., заборгованості з адміністративного збору в розмірі 4 160,97 грн., нараховані 3% річних на суму боргу з адміністративного збору в розмірі 379,95 грн., втрат від інфляції, нарахованих на суму боргу з адміністративного збору в розмірі 3 767,74 грн. відмовлено;

- стягнуто з ТОВ СП «НІБУЛОН» на користь ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії ДП «Адміністрація морських портів України» суму судового збору в розмірі 1600 грн.

Судове рішення в частині задоволення позовних вимог про стягнення з Відповідача корабельного збору в сумі 26 417,47 грн. мотивоване тим, що судна Відповідача в ході здійснення донавантажувальних робіт входили у межі та виходили за межі акваторії на ділянці зовнішнього рейду Миколаївського морського порту та отримали відповідні послуги, за які Позивачем правомірно нараховано корабельний збір відповідно до вимог пункту 2.1 Порядку справляння та розміри ставок портових зборів, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України за № 316 від 27.05.2013 року. При цьому, враховуючи те, що платіжним дорученням № 1141 від 09.01.2018 року Відповідачем оплачено заборгованість із корабельного збору в сумі 9 248,93 грн., то предмет спору у цій частині фактично відсутній, а тому місцевим господарським судом у задоволенні вказаної вимоги було відмовлено. Між тим, у звязку з несвоєчасним проведенням розрахунків за період з грудня 2014 року по жовтень 2017 року судом першої інстанції визнано обґрунтованим нарахування інфляційних втрат в сумі 31 261,39 грн. та 3% річних в сумі 3 214,50 грн. за прострочення оплати по корабельному збору.

В частині відмови у стягненні адміністративного збору в сумі 4 160,97 грн. та нарахованих на нього 3% річних в сумі 379,95 грн. й інфляційних втрат в сумі 3 767,74 грн., місцевий господарський суд послався на те, що даний збір відповідно до п. 37 ч. 2 ст. 29 Бюджетного кодексу України належить до доходів загального фонду Державного бюджету України, а тому спір в цій частині не підсудний господарським судам.

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН» звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також на неповне зясування усіх обставин справи, просить суд апеляційної інстанції частково скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 16 квітня 2018 року по справі № 915/1205/17, а саме в частині стягнення заборгованості по корабельному збору у розмірі 26 417,47 грн., а також відповідно нарахованих на них 3% річних в сумі 2 352,93 грн. й інфляційних втрат в сумі 22 454, 50 грн. та в цій частині постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначає, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що з врахуванням специфіки акваторії Миколаївського морського порту, яка поділена на окремі водні простори, обовязок по сплаті корабельного збору виникає у Відповідача при вході та виході суден до водних просторів акваторії, безпосередньо в якій проводилися вантажні операції, проте арифметично резолютивна частина оскаржуваного рішення (в розмірі 26 417,47 грн. корабельного збору) не відповідає даному висновку мотивувальної частини рішення.

При цьому, місцевий господарський суд не прийняв як доказ сплати корабельного збору по суднам «Баштанський», «Лідіївський», «Нібулон-5», «Прибужанівський», «Нібулон-3», барж NBL-002, NBL-007, NBL-011, NBL-006, NBL-021, NBL-014, NBL-005, NBL-003, NBL-009 та по суднам «Баштанський», NBL-007, NBL-011, надані Відповідачем платіжні доручення № 63245 від 09.11.2015 року та № 63198 від 09.11.2015 року відповідно, що, на думку ТОВ СП «НІБУЛОН», є помилковим, оскільки в платіжному доручені № 63245 від 09.11.2015 року вказано «призначення платежу: корабельний збір, адміністративний збір» (вид портового збору та сума платежу); в рахунку № 62081512 від 30.11.2014 року вказані судна: «Баштанський», «Лідіївський», «Нібулон-5», «Прибужанівський», «Нібулон-3», баржі NBL-002, NBL-007, NBL-011, NBL-006, NBL-021, NBL-014, NBL-005, NBL-003, NBL-009, які здійснювали довантаження судна «GENERAL GUISAN». В платіжному доручені № 63198 від 09.11.2015 року вказано «призначення платежу: корабельний збір, адміністративний збір» (вид портового збору та сума платежу); в рахунку № 64061512 від 05.12.2014 року вказані судна: «Баштанський», баржі NBL-007, NBL-011, які здійснювали довантаження судна «GENERAL GUISAN».

В рахунках № 62081512 від 30.11.2014 року, № 64061512 від 05.12.2014 року, № 62091512 від 30.11.2014 року згруповані корабельний та адміністративний збір по баржам та буксирам, які здійснювали довантаження великотонажного судна «GENERAL GUISAN». За таким критерієм порт згруповував баржи, буксири та виставляв рахунки в 2014-2015 роках, внаслідок чого саме в цей період існують надмірні подвійні нарахування, а з 2016 року порт виставляє рахунки по кожному судну окремо (баржа, буксир) і вже такі помилки не зустрічаються.

До того ж, скаржник зазначає, що ТОВ СП «НІБУЛОН» здійснювало перерахування корабельного збору за баржи та буксири з посиланням на один з двох рахунків № 62081512 від 30.11.2014 року (+ рахунок № 64061512 від 05.12.2014 року), № 62091512 від 30.11.2014 року (в обох вказані судна, назва портового збору і критерій їх згрупування - довантаження великотоннажного судна «GENERAL GUISAN»). Сукупність оплат, здійснених ТОВ СП «НІБУЛОН» платіжним дорученням № 63245 від 09.11.2015 року (24 865,49 грн. корабельного збору в тому числі 23 842,94 грн. по суднам заявленим в даному позові), платіжним дорученням № 63198 від 09.01.2018 року (2 343,58 грн. корабельного збору), платіжним дорученням № 10350 від 23.03.2015 року (3 956,14 грн. корабельного збору), платіжним дорученням № 1141 від 09.01.2018 року (9 248,93 грн. корабельного збору), підтверджує проведення повної оплати ТОВ СП «НІБУЛОН» по кожному судну (баржа, буксир) корабельного збору (1 ставку при вході в акваторію порту та 1 ставку при виході з акваторії).

Також апелянт зазначає, що судом першої інстанції було стягнуто 26 417,47 грн. корабельного збору, з яких 26 186,52 грн. корабельного збору були сплачені ТОВ СП «НІБУЛОН» платіжним дорученням № 63217 від 09.11.2015 року, № 63198 від 09.11.2015 року і різницю становлять 2 ставки корабельного збору буксиру «Баштанський», за яке було сплачено 1 ставку корабельного збору за вхід в акваторію, 1 ставку корабельного збору за вихід з акваторії. Проте, скаржник зауважує, що йому неправомірно додатково було нараховано 2 ставки корабельного збору на суму 299,64 грн. за вихід-вхід з акваторії порту буксиру «Баштанський», оскільки 23.11.2014 року судно здійснювало перехід в портових водах порту Миколаїв від «водного простору територіального моря в районі банки Трутаєва» до «акваторії портового пункту Очаків», обидві ділянки водних просторів входять до меж акваторії порту Миколаїв.

Більш детальніше доводи викладені у скарзі.

У відзиві на апеляційну скаргу Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» висловило заперечення щодо її задоволення, посилаючись на те, що твердження апелянта щодо того, що ним було сплачено корабельний збір за вхід в акваторію по рахунку № 62091512 від 30.11.2014 року є помилковими, оскільки платіжними дорученням від № 63245 від 09.11.2015 року та № 63198 від 09.11.2015 року Відповідач сплатив корабельний збір та адміністративний збір, що були нараховані з інших підстав, ніж заявлені у позові, та були включені до інших рахунків Позивача за № 62081512 від 30.11.2014 року та за № 64061512 від 05.12.2014 року. У звязку чим просить суд апеляційної інстанції рішення Господарського суду Миколаївської області від 16 квітня 2018 року по справі № 915/1205/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вважаючи його законним та обґрунтованим.

12 червня 2018 року до Одеського апеляційного господарського суду надійшла заява Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», відповідно до якої останній просить Одеський апеляційний господарський суд при розгляді даної справи по суті, врахувати висновки, які викладені в постанові Верховного Суду від 02 травня 2018 року по справі № 915/525/17.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 22 травня 2018 року відкрито апеляційне провадження по справі № 915/1205/17 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 16 квітня 2017 року; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; розяснено учасникам справи про їх право не пізніше 5-ти днів з дня вручення ухвали подати до суду заяви чи клопотання стосовно призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення у справі спеціаліста, перекладача, вжиття заходів забезпечення позову, відводів, затвердження мирових угод тощо, із доказами направлення копій таких заяв іншим учасникам справи.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 30 травня 2018 року по справі № 915/1205/17 розгляд апеляційної скарги призначено до судового розгляду на 18 червня 2018 року о 11:00 год.

В судовому засіданні від 18 червня 2018 року по справі № 915/1205/17 було протокольно оголошено перерву щодо розгляду апеляційної скарги до 16 липня 2018 року до 12:00 год., про що під розписку повідомлено представника Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» адвоката ОСОБА_1 та представника Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН» адвоката ОСОБА_2.

У звязку з тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії ОСОБА_4 з 02 липня 2018 року, по справі № 915/1205/17 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи від 12.07.2018 року, яка відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2018 року розподілена складу колегії: головуючий суддя Богатир К.В., судді: Аленін О.Ю., Таран С.В..

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 12 липня 2018 року справу № 915/1205/17 прийнято до провадження у зміненому складі суддів.

В судовому засіданні від 16 липня 2018 року, представник ТОВ СП «НІБУЛОН» адвокат ОСОБА_2, апеляційну скаргу підтримала та просила рішення Господарського суду Миколаївської області від 16 квітня 2018 року по справі № 915/1205/17 скасувати в частині стягнення заборгованості по корабельному збору у розмірі 26 417,47 грн., а також відповідно нарахованих на них 3% річних в сумі 2 352,93 грн. й інфляційних втрат в сумі 22 454, 50 грн. та в цій частини постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Представник ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії ДП «Адміністрація морських портів України» адвокат ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Миколаївської області від 16 квітня 2018 року по справі № 915/1205/17 без змін.

Заяви та клопотання до суду не заявлялись.

Вислухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

За приписами п. 1 ст. 271 ГПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Як вбачається з матеріалів, 04 жовтня 2010 року між ДП «Адміністрація морських портів України» (ОСОБА_5) та ТОВ СП «НІБУЛОН» (ОСОБА_5) укладено Договір № 7-С (з урахуванням Додаткових угод за № 1 від 17.06.2013 року, за № 2 від 20.06.2013 року, за № 3 від 16.01.2015 року) (далі Договір), за умовами якого порт надає послуги згідно з письмовими заявками ОСОБА_5 по обслуговуванню суден, а ОСОБА_5 приймає ці послуги та оплачує їх вартість згідно доручень від імені та за рахунок судновласника на умовах цього Договору (Том 1, а.с. 186-199).

Пунктом 2.2.3 Договору визначено, що ОСОБА_5 зобовязаний отримувати від ОСОБА_5 рахунки на портові збори і сплачувати їх до відходу судна з порту.

Пунктом 3.2 Договору (з урахуванням Додаткової угоди № 2 від 20.06.2013 року до Договору) передбачено, що ОСОБА_5 здійснює остаточні розрахунки за портові збори до виходу судна з ОСОБА_5, а за інші послуги до 20-го числа місяця, наступного за звітним на підставі підтверджуючих документів та приймально-здавальних актів. Оплату рахунків ОСОБА_5 здійснює в безготівковій формі відповідно до норм законодавства України про здійснення безготівкових розрахунків по суднам, що плавають під іноземним - прапором - у ВКВ, а під прапором України - в національній валюті України. Перерахунок сум портових зборів та інших послуг у доларах США в гривні або навпаки здійснюється по курсу НБУ на дату відходу судна з порту, а у випадку зміни агента/фрахтувальника в ОСОБА_5 - на дату закінчення вантажних робіт.

На виконання умов Договору, ДП «Адміністрація морських портів України» отримало заявки ТОВ СП «НІБУЛОН» від 18.11.2014 року за № 13419/3-14/33, від 18.11.2014 року за № 13421/3-14/33, від 18.11.2014 року за № 13422/3-14/33, відповідно до яких останній просив Позивача дозволити навантаження судна «GENERAL GUISAN» ячменем в приблизному обсязі 58 000 т. на зовнішньому рейді Миколаївського морського порту (Очаків) силами та засобами ТОВ СП «НІБУЛОН» (Том 1, а.с. 21-23).

21 листопада 2014 року судно «GENERAL GUISAN» прийшло на зовнішній рейд Миколаївського морського порту (Очаків), де ТОВ СП «НІБУЛОН» завантажило на нього 57 749,994 т. ячменю. Використання місця для перевантаження вантажу на зовнішньому рейді Миколаївського морського порту (Очаків) силами та засобами ТОВ СП «НІБУЛОН» підтверджується відповідними актом наданих послуг від 30 листопада 2014 року.

Для проведення та виконання вантажних операцій на зовнішньому рейді Миколаївського морського порту (Очаків) Відповідачем було застосовано кранове судно «Святий Миколай», буксири «Баштанський», «Лідіївський», «Нібулон-5», «Нібулон-4», «Нібулон-3», «Нібулон-1» баржі NBL-006, NBL-021, NBL-011, NBL-007, NBL-002, NBL-014, NBL-005, NBL-003, NBL-009.

Вказаними суднами відповідача були здійснені наступні входи та виходи до зовнішнього рейду Миколаївського морського порту:

- плавкраном «Святий Миколай» здійснено вхід в акваторію порту 21.11.2014 року, а вихід 30.11.2014 року;

- буксиром «Нібулон-5» здійснено вхід в акваторію порту 21.11.2014 року, а вихід 22.11.2014 року;

- баржею NBL-006 здійснено вхід в акваторію порту 21.11.2014 року, а вихід 22.11.2014 року;

- буксиром «Баштанський» здійснено вхід в акваторію порту 21.11.2014 року, а вихід 22.11.2014 року;

- баржею NBL-021 здійснено вхід в акваторію порту 21.11.2014 року, а вихід 22.11.2014 року;

- буксиром «Лідіївський» здійснено вхід в акваторію порту 22.11.2014 року, а вихід 22.11.2014 року;

- баржею NBL-011 здійснено вхід в акваторію порту 22.11.2014 року, а вихід 22.11.2014 року;

- буксиром «Баштанський» здійснено вхід в акваторію порту 22.11.2014 року, а вихід 23.11.2014 року;

- баржею NBL-007 здійснено вхід в акваторію порту 22.11.2014 року, а вихід 23.11.2014 року;

- буксиром «Нібулон-4» здійснено вхід в акваторію порту 23.11.2014 року, а вихід 23.11.2014 року;

- баржею NBL-002 здійснено вхід в акваторію порту 23.11.2014 року, а вихід 23.11.2014 року;

- буксиром «Лідіївський» здійснено вхід в акваторію порту 23.11.2014 року, а вихід 24.11.2014 року;

- баржею NBL-014 здійснено вхід в акваторію порту 23.11.2014 року, а вихід 24.11.2014 року;

- буксиром «Баштанський» здійснено вхід в акваторію порту 24.11.2014 року, а вихід 24.11.2014 року;

- баржею NBL-005 здійснено вхід в акваторію порту 24.11.2014 року, а вихід 24.11.2014 року;

- буксиром «Лідіївський» здійснено вхід в акваторію порту 25.11.2014 року, а вихід 25.11.2014 року;

- баржею NBL-021 здійснено вхід в акваторію порту 25.11.2014 року, а вихід 25.11.2014 року;

- буксиром «Лідіївський» здійснено вхід в акваторію порту 26.11.2014 року, а вихід 26.11.2014 року;

- баржею NBL-003 здійснено вхід в акваторію порту 26.11.2014 року, а вихід 26.11.2014 року;

- буксиром «Нібулон-3» здійснено вхід в акваторію порту 27.11.2014 року, а вихід 27.11.2014 року;

- баржею NBL-002 здійснено вхід в акваторію порту 27.11.2014 року, а вихід 27.11.2014 року;

- буксиром «Нібулон-5» здійснено вхід в акваторію порту 27.11.2014 року, а вихід 28.11.2014 року;

- баржею NBL-009 здійснено вхід в акваторію порту 27.11.2014 року, а вихід 28.11.2014 року;

- баржею NBL-014 здійснено вхід в акваторію порту 27.11.2014 року, а вихід 28.11.2014 року;

- буксиром «Лідіївський» здійснено вхід в акваторію порту 28.11.2014 року, а вихід 30.11.2014 року;

- баржею NBL-021 здійснено вхід в акваторію порту 28.11.2014 року, а вихід 29.11.2014 року;

- буксиром «Нібулон-1» здійснено вхід в акваторію порту 29.11.2014 року, а вихід 29.11.2014 року;

- баржею NBL-007 здійснено вхід в акваторію порту 29.11.2014 року, а вихід 30.11.2014 року;

- баржею NBL-011 здійснено вхід в акваторію порту 29.11.2014 року, а вихід 30.11.2014 року;

- буксиром «Баштанський» здійснено вхід в акваторію порту 30.11.2014 року, а вихід 30.11.2014 року;

Вказані обставини підтверджуються дорученнями на відвантаження експортних вантажів (SHIPPING ORDER) на судно «GENERAL GUISAN» від 18.11.2014 року за №№ 14/748-р, 14/749-р, 14/750-р, 14/751-р, 14/752-р, від 22.11.2014 року за № 14/764-р, від 24.11.2014 року за №№ 14/765-р, 14/768-р, від 25.11.2014 року за № 14/775-р, від 26.11.2014 року за № 14/776-р, від 27.11.2014 року за №№ 14/777-р, 14/779-р, від 29.11.2014 року за №№ 14/780-р, 14/781-р, 14/782-р, а також: коносаменти на перевезення вантажу баржами Відповідача; загальною декларацією про прихід судна «GENERAL GUISAN» в баласті 21.11.2014 року; здавальними актами за дорученнями; загальною декларацією про вихід судна «GENERAL GUISAN» з вантажем 01.12.2014 року; актом наданих послуг № 59771512 від 30.11.2014 року за використання зовнішнього рейду судном «GENERAL GUISAN»; актом наданих послуг № 62091512 від 30.11.2014 року за використання зовнішнього рейду суднами «Святий Миколай», буксири «Баштанський», «Лідіївський», «Нібулон-5», «Нібулон-4», «Нібулон-3», «Нібулон-1», баржі NBL-006, NBL-021, NBL-011, NBL-007, NBL-002, NBL-014, NBL-005, NBL-003, NBL-009 при завантаженні судна «GENERAL GUISAN».

У зв'язку з заходженнями суден ТОВ СП «НІБУЛОН» (кранове судно «Святий Миколай», буксири «Баштанський», «Лідіївський», «Нібулон-5», «Нібулон-4», «Нібулон-3», «Нібулон-1» баржі NBL-006, NBL-021, NBL-011, NBL-007, NBL-002, NBL-014, NBL-005, NBL-003, NBL-009) на зовнішній рейд Миколаївського морського порту, Позивачем було виставлено Відповідачу рахунок № 62091512 від 30.11.2014 року на загальну суму 45 597,68 грн., з яких 5 127,69 грн. адміністративного збору, 39 622,54 корабельного збору та 847,45 грн. санітарного збору.

Виставлена Позивачем до сплати сума була частково оплачена Відповідачем на суму 5 296,18 грн. та після порушення провадження у даній справі платіжним дорученням № 1141 від 09.01.2018 року на суму 10 894,15 грн.

Як зясовано судовою колегією, в даному випадку предметом спору у даній справі є вимоги ДП «Адміністрація морських портів України» до ТОВ СП «НІБУЛОН» про стягнення 39 827, 37 грн. заборгованості по сплаті корабельного та адміністративного збору, а також нарахованих на вказану суму заборгованості 3 594,45 грн. 3% річних та 35 029, 13 грн. інфляційних втрат за період з грудня 2014 року по жовтень 2017 року.

Проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів не може погодитись як з висновком місцевого господарського суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості по сплаті корабельного збору, так із відмовою у задоволенні позовних вимог про стягнення суми заборгованості по сплаті адміністративного збору та нарахованих на неї інфляційних втрат й відсотків річних з підстав непідвідомчості даного спору судам господарської юрисдикції, з огляду на наступне.

Щодо стягнення заборгованості з корабельного та адміністративного зборів, судова колегія виходить з такого.

Статтею 85 Кодексу торговельного мореплавства України встановлено, що під час перебування в морському порту будь-яке судно зобов'язане дотримувати чинних законів і правил України, у тому числі тих, що стосуються безпеки порту і судноплавства в порту, митного, прикордонного, санітарного (фітосанітарного) режимів, лоцманського проведення, буксирування, рятувальних і суднопіднімальних робіт, якірної стоянки і надання місць біля причалів, навантаження і вивантаження вантажів, посадки і висадки людей, послуг, пов'язаних з навантажувально-розвантажувальними роботами, і будь-яких інших портових послуг, портових зборів, запобігання забрудненню навколишнього природного середовища.

Положеннями ст. 22 Кодексу торговельного мореплавства України передбачено, що у морському порту справляються такі портові збори: корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний. Розміри ставок портових зборів для кожного морського порту встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту, відповідно до затвердженої нею методики. Порядок справляння, обліку та використання коштів від портових зборів, крім використання коштів від адміністративного збору, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах морського і річкового транспорту.

Процедура справляння портових зборів та розміри ставок портових зборів в України встановлені Порядком справляння та розміри ставок портових зборів, затвердженим наказом Міністерства інфраструктури України за № 316 від 27.05.2013 року та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.06.2013 року за №930/23462 (далі - Порядок).

Розділом II Порядку врегульовано порядок справляння корабельного збору, яким передбачено, що із суден груп А, Б і Г корабельний збір справляється за одиницю умовного об'єму судна (за 1 куб. м об'єму судна) за кожний вхід в акваторію морського порту, операційну акваторію причалу (причалів), а також вихід з акваторії морського порту, операційної акваторії причалу (причалів) за ставками, наведеними у додатку 2 до цього Порядку.

Пунктом 7.1 Порядку визначено, що адміністративний збір справляється під час кожного заходження судна у порт.

Отже, для справляння адміністративного збору значення має факт заходження судна у порт, а для справляння корабельного збору- вхід/вихід в/з акваторії морського порту, операційної акваторії причалу (причалів).

Вантажні судна, що заходять для виконання вантажних операцій, та плавучі споруди належать до групи А (додаток 1 Порядку).

Пункт 1.5 Порядку встановлено, що нарахування портових зборів здійснюється з умовного обєму судна, який обчислюється в кубічних метрах і дорівнює добутку трьох величин (довжина судна, ширина судна і висота борту судна), зазначених в обмірному свідоцтві (головні розмірення) або документі, що його замінює.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України за № 814 від 08.06.1998 року «Про вдосконалення технічного, класифікаційного і судноплавного нагляду на морському і річковому транспорті» передбачено, що Регістр судноплавства України здійснює технічний та класифікаційний нагляд за виконанням на суднах вимог міжнародних договорів України.

Регістром судноплавства України у пункті 1.2.1 Правил класифікації та побудови морських суден, визначено, що вантажне судно - будь-яке судно, що не є пасажирським (суховантажне, наливне, транспортний рефрижератор, криголам, буксир, штовхан, рятувальне, технічного флоту, кабельне, промислово-транспортне, спеціального призначення та інше непасажирське судно).

Таким чином, з огляду на вищезазначене, судна, які були задіяні ТОВ СП «НІБУЛОН» для завантаження судна «GENERAL GUISAN» на зовнішньому рейді Миколаївського морського порту (Очаків), належать до групи А.

Умовний об'єм суден, які були задіяні ТОВ СП «НІБУЛОН» при завантаженні судна «GENERAL GUISAN» на зовнішньому рейді Миколаївського морського порту (Очаків), дорівнює добутку трьох величин (довжина судна, ширина судна і висота борту судна), зазначених в обмірному свідоцтві (головні розмірення) або документі, що його замінює (пункт 1.5 Порядку) та становить:

- КС «Святий Миколай»: 49,63 м * 22,00 м * 4,86 м = 5 306 м3;

- буксир «Баштанський»: 27,00 м * 8,30 м * 4,34 м = 973 м3;

- буксир «Лідіївський»: 27,64 м * 8,30 м * 4,30 м = 986 м3;

- буксир «Нібулон-1»: 37,20 м * 11,12 м * 3,50 м = 1 448 м3;

- буксир «Нібулон-3»: 37,20 м * 11,12 м * 3,50 м = 1 448 м3;

- буксир «Нібулон-4»: 37,20 м * 11,12 м * 3,50 м = 1 448 м3;

- буксир «Нібулон-5»: 37,20 м * 11,12 м * 3,50 м = 1 448 м3;

- баржа NBL-002: 86,40 м * 16,00 м * 5,20 м = 7 188 м3;

- баржа NBL-003: 86,40 м * 16,00 м * 5,20 м = 7 188 м3;

- баржа NBL-005: 86,40 м * 16,00 м * 5,20 м = 7 188 м3;

- баржа NBL-006: 86,40 м * 16,00 м * 5,20 м = 7 188 м3.

- баржа NBL-007: 86,40 м * 16,00 м * 5,20 м = 7 188 м3;

- баржа NBL-009: 86,40 м * 16,00 м * 5,20 м = 7 188 м3;

- баржа NBL-011: 86,40 м * 16,00 м * 5,20 м = 7 188 м3;

- баржа NBL-014: 86,40 м * 16,00 м * 5,20 м = 7 188 м3.

- баржа NBL-021: 86,40 м * 16,00 м * 5,20 м = 7 188 м3.

Пунктом 7.1 Порядку встановлено, що із суден груп А, Б, В і Г у каботажному плаванні адміністративний збір справляється під час кожного заходження судна у порт за ставкою: 0,0022 долара США за 1 куб.м умовного об'єму судна.

Частиною 1 статті 1 та частиною 1 статті 8 Закону України «Про морські порти України» встановлено, що морським портом є визначені межами територія та акваторія, обладнані для обслуговування суден і пасажирів, проведення вантажних, транспортних та експедиційних робіт, а також інших пов'язаних з цим видів господарської діяльності; підставою для нарахування адміністративного та корабельного зборів є факт заходження судна в акваторію морського порту.

Акваторія морського порту (портова акваторія) - визначена межами частина водного об'єкта (об'єктів), крім суднового ходу, призначена для безпечного підходу, маневрування, стоянки і відходу суден (п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про морські порти України»).

Положеннями п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про морські порти України» визначено, що рейд частина акваторії морського порту, що використовується для стоянки суден на якорі, у тому числі для ремонту суден, посадки (висадки) пасажирів, проведення вантажно- розвантажувальних робіт, в її незахищеній частині (зовнішній рейд) або в частині, захищеній повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об'єктами природного походження (внутрішній рейд).

Межами морського порту є межі його території та акваторії (ст. 8 Закону України «Про морські порти України»).

Межі акваторій морських портів визначаються і змінюються Кабінетом Міністрів України без порушення меж акваторій суміжних морських рибних портів та річкових портів.

Відведення акваторії морського порту (надання в користування) адміністрації морських портів України здійснюється на підставі рішення Кабінету Міністрів України відповідно до закону.

Постановою Кабінету Міністрів України за № 934 від 22.10.2008 року «Про межі акваторії морського порту Миколаїв» визначено, що акваторія порту включає:

- водний простір р. Південний Буг, обмежений береговою лінією, лінією кордонів причалів та лініями, що зєднують точки з такими координатами...;

- водний простір тринадцятого коліна Бузько-Дніпровсько-Лиманського каналу (БДЛК) (підхідний канал порту) та першого коліна каналу акваторії порту Миколаїв;

- водний простір територіального моря в районі банки Трутаєва для відстою суден, що прямують у порт, та проведення вантажних робіт, обмежений лініями, що зєднують точки за такими координатами...;

- водний простір територіального моря (акваторія приписаного портового збору пункту Очаків), обмежений береговими гідротехнічними спорудами та лініями, що зєднують точки з такими координатами...:

- акваторію підхідного каналу портового пункту Очаків завширшки 200 метрів та охоронну зону 100 метрів від бровок каналу у напрямку 30*-210* між лініями, що зєднують точки з такими координатами ...;

- акваторію портового пункту Очаківського каналу завширшки 100 метрів та охоронну зону 100 метрів від бровок каналу.

Згідно Лоції Чорного та Азовського морів на води України Миколаївський морський порт розташовано біля лівого берега річки східніше Каботажного молу. Акваторія порту поділена на зовнішній та внутрішній рейди. Акваторія порту охоплює водний простір річки Південний Буг, обмежений береговою лінією причалів, тринадцятим коліно Бузько- Дніпровсько-Лиманського каналу (підхідний канал порту) та першим коліном каналу акваторії порту Миколаїв, що є внутрішнім рейдом порту; акваторію приписаного портового пункту Очаків і підхідного каналу портового пункту Очаків; а також водний простір в районі банки Трутаєва, що є зовнішнім рейдом порту. Зовнішній рейд порту використовується для відстою суден, що прямують у порт, та проведення вантажних робіт.

Враховуючи викладені вище норми права, а також підтвердження матеріалами справи факту заходження суден ТОВ СП «НІБУЛОН» у період з 21.11.2014 року по 30.11.2014 року на зовнішній рейд Миколаївського морського порту (Очаків), а також виходу цих суден з акваторії порту у цей же період (плавкраном «Святий Миколай», буксиром «Нібулон-5», баржею NBL-006, буксиром «Баштанський», баржею NBL-021, буксиром «Лідіївський», баржею NBL-011, буксиром «Баштанський», баржею NBL-007, буксиром «Нібулон-4», баржею NBL-002, буксиром «Лідіївський», баржею NBL-014, буксиром «Баштанський», баржею NBL-005, буксиром «Лідіївський», баржею NBL-021, буксиром «Лідіївський», баржею NBL-003, буксиром «Нібулон-3», баржею NBL-002, буксиром «Нібулон-5», баржею NBL-009, баржею NBL-014, буксиром «Лідіївський», баржею NBL-021, буксиром «Нібулон-1», баржею NBL-007, баржею NBL-011, буксиром «Баштанський»), Позивачем обґрунтовано нараховано Відповідачеві адміністративний збір (за кожне заходження судна в акваторію морського порту) в сумі 5 504, 14 грн. та корабельний збір (за кожний вхід/вихід в/з акваторії морського порту) в сумі 39 322, 90 грн. відповідно до ставок, визначених Порядком.

При цьому, колегією суддів Одеського апеляційного господарського суду враховано, що буксир «Баштанський» 23.11.2014 року здійснював перехід від «водного простору територіального моря в районі банки Трутаєва» до «акваторії портового пункту Очаків», обидві ділянки є складовими елементами акваторії порту і не потребують оплати понад вже сплачений корабельний збір за вхід/вихід з акваторії порту, що підтверджується наявними доказами по справі, переліченими вище.

Вказані переміщення судна (від ділянки до ділянки) є внутрішньопортовими та не повязані з виходом з порту, оскільки судно прямувало з однієї ділянки в межах акваторії порту до іншої ділянки в межах акваторії порту, тобто роботи проводились в режимі плавання в портових водах, що в розумінні пунктів 17, 32 Положення про портові збори унеможливлює стягнення з Відповідача корабельного збору в сумі 299, 64 грн.

Як зазначалося вище, платіжним дорученням № 63245 від 09.11.2015 року Відповідач перерахував Позивачеві 27 757,70 грн., проте Позивач заперечує факт отримання цих коштів в рахунок сплати адміністративного та корабельного збору, зазначаючи про те, що за цим платіжним дорученням Відповідач сплатив корабельний та адміністративний збір з інших підстав, ніж заявлені у позові.

У судовому засіданні 16 липня 2018 року представник Позивача не зміг пояснити за виконання якої саме послуги, за його переконанням, Відповідачем було перераховано 27 757,70 грн., обмежившись посиланням на те, що ТОВ СП «НІБУЛОН» було оплачено інший рахунок, ніж той, на якому ґрунтуються позовні вимоги.

Загальний порядок здійснення переказу коштів в Україні, а також відповідальність суб'єктів переказу регулюються Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Пунктом 32.3 статті 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» встановлено, що банки зобов'язані виконувати доручення клієнтів, що містяться в документах на переказ, відповідно до реквізитів цих документів та з урахуванням положень, встановлених пунктом 22.6 статті 22 Закону.

Пунктами 3.1, 3.8 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України № 22 від 21.01.2004 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 року за № 377/8976 (далі Інструкція), визначено, що платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує - його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.

Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення «призначення платежу». Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками.

Пунктом 2.9 Інструкції передбачено, що банк не має права робити виправлення в розрахунковому документі клієнта, за винятком випадків, обумовлених пунктом 2.26 цієї глави та іншими нормативно-правовими актами Національного банку.

Платник має право в будь-який час до списання платежу з рахунку відкликати з банку, що його обслуговує, платіжні доручення в порядку, визначеному внутрішніми правилами цього банку. Платіжні доручення відкликаються лише в повній сумі (п. 2.29 Інструкції).

У розумінні наведених норм визначення призначення платежу належить виключно платнику. Платник може змінити реквізит «призначення платежу» до списання коштів з його рахунку, оформивши нове платіжне доручення. Відповідно отримувач коштів в свою чергу не вправі самостійно визначати порядок зарахування коштів, якщо платником чітко визначено призначення платежу. Спрямування коштів на погашення інших заборгованостей, ніж ті що визначені в призначенні платежу, може мати місце у випадку відсутності чіткого зазначення призначення платежу.

В даному конкретному випадку Відповідач у платіжному дорученні чітко визначив призначення платежу, надав повну інформацію про платіж (спрямування коштів), зазначивши в рахунок чого мають бути спрямовані сплачені ним кошти, а саме: «за адміністративний, корабельний збір зг. рах № 62081512 від 30.11.2014 по дог. 7-С від 04.10.10, в т.ч. ПДВ 4 626, 28 грн.».

Жодних доказів щодо помилковості перерахування вказаної суми грошових коштів чи доказів відкликання Відповідачем цього платіжного доручення для зміни призначення платежу матеріали справи не містять.

Зі змісту рахунку № 62081512 від 30.11.2014 року вбачається, що його було видано Позивачем на виконання умов Договору № 7-С від 04.10.2010 року, укладеного між сторонами. У цьому рахунку зазначені саме ті судна Відповідача, які здійснювали вантажні операції на зовнішньому рейді Миколаївського морського порту: «Баштанський», «Лідіївський», «Нібулон-5», «Нібулон-3», NBL-002, NBL-007, NBL-011, NBL-006, NBL-021, NBL-014, NBL-005, NBL-003, NBL-009. При цьому, реквізит рахунку «призначення платежу» містить інформацію про рейд ММТП- Нібулон, т/х «GENERAL GUISAN». Отже, вказаний рахунок було виставлено Відповідачеві у звязку зі здійсненням останнім переліченими вище судами завантаження великотоннажного судна «GENERAL GUISAN».

Вказане залишилось поза увагою місцевого господарського суду, який дійшов помилкового висновку про те, що предметом розгляду у даній справі є стягнення залишку заборгованості виключно за рахунком позивача № 62091512 від 30.11.2014 року. Між тим, предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога про стягнення портових зборів (корабельного та адміністративного) за виконання конкретними суднами певних операцій.

До того ж, з матеріалів справи вбачається, що після порушення провадження по даній справі Відповідач перерахував Позивачеві платіжним дорученням № 1141 від 09.01.2018 року 10 894, 15 грн.

Пунктом 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення (відкриття) провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Саме таку правову позицію викладено у постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18.

Враховуючи сплату Відповідачем після порушення провадження у даній справі заборгованості по корабельному збору в сумі 9 248, 93 грн. та адміністративному збору в сумі 1 645, 22 грн., що не заперечувалося жодною із сторін, провадження у справі в цій частині підлягає закриттю на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Сукупність оплат, здійснених Відповідачем за платіжними дорученнями № 10350 від 23.03.2015 року, № 63245 від 09.11.2015 року, № 63198 від 09.11.2015 року та № 1141 від 09.01.2018 року, свідчить про повне проведення ТОВ СП «НІБУЛОН» розрахунків по сплаті корабельного та адміністративного зборів, у звязку з чим у задоволенні решти вимог про стягнення основної заборгованості слід відмовити.

Щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат, судова колегія зазначає наступне.

Положеннями ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

З огляду на положення зазначеної норми, а також встановлений судом факт прострочення виконання Відповідачем зобовязання зі сплати корабельного збору та адміністративного збору, Позивачем обґрунтовано заявлено позовні вимоги про стягнення 3% річних в сумі 861, 57 грн. та інфляційних втрат в сумі 8 806, 89 грн. за прострочення зобовязання зі сплати корабельного збору та 3% річних в сумі 155, 81 грн. та інфляційних втрат в сумі 1 629, 41 грн. за прострочення зобовязання зі сплати адміністративного збору у період з грудня 2014 року по жовтень 2017 року, які підлягають стягненню з ТОВ СП «НІБУЛОН» на користь ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії ДП «Адміністрація морських портів України». В задоволенні решти вимог про стягнення відсотків річних та інфляційних втрат слід відмовити з підстав недоведеності Позивачем належними та допустимими в розумінні статей 76-77 Господарського процесуального кодексу України доказами обґрунтованості проведеного ним розрахунку.

Щодо підвідомчості даної справи господарським судам в частині стягнення заборгованості зі сплати адміністративного збору та нарахованих на неї 3% річних та інфляційних втрат, судова колегія зазначає наступне.

Справи, що віднесені до юрисдикції господарських судів, кваліфікуються за сукупністю предметного та суб'єктного критеріїв. За предметним критерієм до компетенції господарських судів відносяться спори і справи, пов'язані зі здійсненням господарської діяльності. За суб'єктним критерієм до компетенції господарських судів відносять спори і справи між юридичними особами, фізичними особами-підприємцями та в передбачених законом випадках за участю державних органів, органів місцевого самоврядування, інших осіб.

Статтею 19 Кодексу адміністративного судочинства України встановленні категорії спорів, на які поширюється компетенція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ, а статтею 20 Господарського процесуального кодексу України - категорій спорів, на які поширюється компетенція господарських судів щодо вирішення господарських спорів. Від справ господарської юрисдикції за участю суб'єктів господарської діяльності і суб'єктів владних повноважень адміністративні справи відрізняються особливим змістом правовідносин між сторонами та предметом позовних вимог.

В силу статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у звязку із здійсненням господарської діяльності та інші справи у визначених законом випадках.

Як зазначалось вище, позовною вимогою ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії ДП «Адміністрація морських портів України» є стягнення заборгованості за надані згідно з господарським Договором № 7-С від 04.10.2010 року послуги, а відтак відповідний спір виник з відносин, врегульованих актами цивільного і господарського законодавства. Наявність спору між сторонами про стягнення заборгованості за надані послуги, в тому числі адміністративного збору, що стягується до Державного бюджету України, не змінює суті правовідносин між Державним підприємством та ТОВ СП «НІБУЛОН», які виникли із господарського договору.

Таким чином, спір в даній справі виник у звязку з господарськими, а не адміністративними відносинами, тому на правовідносини сторін у справі поширюється дія Господарського процесуального кодексу України, за правилами якого місцевому господарському суду і належало вирішити цей спір.

Про віднесення до юрисдикції господарських судів спорів про стягнення заборгованості зі сплати адміністративного збору з тотожним субєктним складом сторін свідчить наявна у матеріалах справи копія постанови Верховного Суду від 02.05.2018 року по справі № 915/525/17. При цьому, посилання місцевого господарського суду на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України № 3-411гс16 від 18.05.2016 року, є безпідставними, оскільки правовідносини між Державною авіаційною службою України та авіаційною компанією «МАУ» (сторонами по справі № 3-411гс16) виникли із бюджетного законодавства, в той час як у цій справі - у звязку з несвоєчасним виконанням прийнятих відповідачем на себе зобовязань за господарським договором щодо послуг, які оплачуються портовими зборами.

Положеннями ч. 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (ч. 2 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 236 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм матеріального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто зясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Оскаржене судове рішення Господарського суду Миколаївської області від 16 квітня 2018 року по справі № 915/1205/17 не відповідає цим вимогам з підстав неправильного застосування норм матеріального й процесуального права, та невідповідності висновків, викладених у ньому, обставинам справи, а тому підлягає частковому скасуванню та зміні з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, внаслідок чого апеляційна скарга ТОВ СП «НІБУЛОН» підлягає задоволенню.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги задоволено на 14,6%), а за подання апеляційної скарги, враховуючи її задоволення, - на Позивача.

Керуючись ст.ст. 268-271, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН» задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Миколаївської області від 16 квітня 2018 року по справі № 915/1205/17 в частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості із корабельного збору у розмірі 26 417,47 грн., в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості із корабельного збору у розмірі 9 248,93 грн., в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення адміністративного збору у розмірі 4 160,97 грн., нарахованих на суму адміністративного збору 3% річних у розмірі 379,95 грн. та втрат від інфляції у розмірі 3 767,74 грн. скасувати, в частині задоволення позовних вимог про стягнення нарахованих на суму боргу з корабельного збору 3% річних у розмірі 3 214,50 грн. та втрат від інфляції у розмірі 31 261,39 грн. змінити, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

Позовні вимоги Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН» про стягнення 78 450,95 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН» (54002, м. Миколаїв, Каботажний спуск, 1; ідентифікаційний код 14291113; інші відомості відсутні) на користь Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 14; ідентифікаційний код 38727770; інші відомості відсутні) в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» нараховані 861, 57 грн. 3% річних та 8 806, 89 грн. інфляційних втрат за прострочення зобовязання зі сплати корабельного збору та 155, 81 грн. 3% річних та 1 629, 41 грн. інфляційних втрат за прострочення зобовязання зі сплати адміністративного збору, а також 233,60 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

Провадження у справі № 915/1205/17 в частині стягнення заборгованості по сплаті корабельного збору в сумі 9 248, 93 грн. та в частині стягнення заборгованості по сплаті адміністративного збору в сумі 1 645, 22 грн. закрити.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

3. Стягнути з Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 14; ідентифікаційний код 38727770; інші відомості відсутні) в особі Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН» (54002, м. Миколаїв, Каботажний спуск, 1; ідентифікаційний код 14291113; інші відомості відсутні) грошові кошти в сумі 2 400 грн. в якості відшкодування судового збору за подачу апеляційної скарги.

4. Доручити Господарському суду Миколаївської області видати відповідні накази в установленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається до Верховного суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано судом 20.07.2018 року.

Головуючий суддя К.В. Богатир

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя С.В. Таран