ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення заяви без розгляду

"18" липня 2018 р.м. Хмельницький Справа № 4/163-Б-10

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Крамар С.І., розглянувши матеріали

за заявою арбітражного керуючого ОСОБА_1 в інтересах Колективного малого підприємства "Бахус", м. Волочиськ Хмельницької області

до Державного підприємства "Дослідне господарство "Шарівка" Інституту сільського господарства західного Полісся Національної академії аграрних наук України", с. Шарівка Ярмолинецького району Хмельницької області

про стягнення 403 240,00 грн. як відшкодування вартості безпідставно отриманого майна

в межах справи

за заявою Головного управління ДФС у Хмельницькій області, м. Хмельницький Хмельницької області

до Колективного малого підприємства "Бахус", м. Волочиськ Хмельницької області

про визнання банкрутом

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду від 24.12.2010 р. порушено провадження у справі №4/163-Б-10.

Постановою суду області від 04.03.2011 р. у справі №4/163-Б-10 визнано боржника банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру КМП "Бахус", ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_2 Ліквідатора зобовязано провести ліквідаційну процедуру, скласти ліквідаційний баланс та подати його разом із звітом господарському суду для затвердження.

Ухвалою суду від 23.09.2014р. звільнено арбітражного керуючого ОСОБА_2 від виконання його обовязків ліквідатора КМП "Бахус" і призначено ліквідатором арбітражного керуючого ОСОБА_1

Ухвалами суду області строк ліквідаційної процедури КМП "Бахус" було продовжено до 10.08.2018 року та зобов'язано ліквідатора подати ліквідаційний баланс та звіт про свою діяльність господарському суду для затвердження.

05.06.2018р. заявник (позивач) арбітражний керуючий ОСОБА_1 звернувся до суду (справа №924/465/18) з позовною заявою в інтересах Колективного малого підприємства „Бахус м. Волочиськ Хмельницької області до Державного підприємства „Дослідне господарство „Шарівка Інституту сільськогосподарського господарства західного Полісся Національної академії аграрних наук України с.Шарівка Ярмолинецького району Хмельницької області з вимогою про відшкодування вартості безпідставно отриманого майна в сумі 403240,00грн.

Ухвалою суду від 07.06.2018р. (суддя Вибодовський О.Д.) справу №924/465/18 передано на розгляд господарського суду Хмельницької області в межах справи №4/163-Б-10 про банкрутство колективного малого підприємства „Бахус м. Волочиськ Хмельницької області.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.06.2018р. справу №924/465/18 передано для розгляду в межах справи №4/163-Б-10 судді Крамару С.І.

Ухвалою від 22.06.2018р., суд, дослідивши матеріали заяви, дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху та зобовязав заявника усунути виявлені недоліки протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали шляхом подання до суду:

- доказів, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи №4/163-Б копії поданої заяви і доданих до неї документів;

- доказів сплати судового збору у відповідному розмірі.

На адресу суду ліквідатор арбітражний керуючий ОСОБА_1 подав заяву щодо усунення недоліків.

Дослідивши матеріали заяви про стягнення 403 240,00 грн. як відшкодування вартості безпідставно отриманого майна та поданої заяви про усунення недоліків, судом встановлено та враховується наступне.

Згідно з частинами 1-3 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів поданої заяви про усунення недоліків, заявником надано докази відправлення іншим учасникам справи №4/163-Б копії поданої заяви про стягнення відшкодування вартості безпідставно отриманого майна і доданих до неї документів, що підтверджується описами вкладення в цінний лист та фіскальними чеками.

Натомість щодо надання доказів сплати судового збору у відповідному розмірі, ліквідатором вказано, що виходячи із змісту ухвали від 22.06.2018р. та норм Закону України „Про судовий збір, які приведені в ухвалі, ліквідатор не може визначити, який „відповідний розмір має бути ним сплачений. Зазначає, що, згідно пп.10 п. 2. ст.4 Закону України „Про судовий збір розмір судового збору, який сплачується із подання ліквідатором позовів до третіх осіб не вказано, а інші підпункти Закону ставок за такі позови в межах справи про банкрутство також не передбачають.

Звертає увагу, що оскільки законом не визначено ставок судового збору за подання позовів в інтересах боржника до третіх осіб, які розглядаються в межах справи про його банкрутство, ліквідатор, з огляду на зазначені засади та принцип визначеності, не може визначити відповідну ставку.

Просить вважати належним виконання ліквідатором ухвали від 22.06.2018р. та відкрити провадження за його позовом, та, у будь-якому разі, у іншому випадку, - надати ліквідатору додатковий строк для подання заяви про розяснення ухвали від 22.06.2018р. в частині ставки судового збору, чи сплати судового збору, після визначення її розміру. А також врахувати наведені у заяві про усунення недоліків доводи під час прийняття рішень та вказувати, чому ці доводи судом не приймаються.

Положеннями ч. 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою суду від 22.06.2018р. позов арбітражного керуючого ОСОБА_1 в інтересах Колективного малого підприємства „Бахус, м. Волочиськ, Хмельницької області до Державного підприємства „Дослідне господарство „Шарівка інституту сільськогосподарського господарства західного полісся національної академії аграрних наук України, с.Шарівка, Ярмолинецького району, Хмельницької області про відшкодування вартості безпідставно отриманого майна в сумі 403 240,00грн. прийнято до провадження в межах справи №4/163-Б-10 про банкрутство Колективного малого підприємства „Бахус м. Волочиськ Хмельницької області.

Судом враховано, що з моменту прийняття матеріалів справи ухвалою місцевого господарського суду для розгляду по суті в межах справи про банкрутство КМП „Бахус спір між КМП „Бахус та ДПДГ„Шарівка набув характеру майнового спору в процедурі банкрутства, який зумовлює застосування господарським судом під час його розгляду спеціальних норм законодавства про банкрутство та визначення розміру ставки судового збору, що підлягає до сплати при поданні такого майнового спору, з урахуванням положень Закону України „Про судовий збір щодо розміру судового збору у процедурах банкрутства. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі №6/6 від 27.02.2018р.

Так, підпунктом 10 п. 2 ст. Закону України "Про судовий збір", передбачено, що за подання заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом; заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство; заяви про розірвання мирової угоди, укладеної у справі про банкрутство, або визнання її недійсною, сплачується судовий збір у розмірі 2-х прожиткових мінімуму для працездатних осіб.

Аналізуючи наведене, оскільки зазначена норма є спеціальною, судом враховано, що така норма застосовується та підлягає переважному застосуванню щодо до сплати судового збору при розгляді спорів у процедурах банкрутства.

Судом також враховано, що статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, установлених законом.

Закон України „Про судовий збір визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору (преамбула Закону).

Статтями 1, 2 даного Закону визначено, що судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом, і включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частина 2 ст. 3 Закону містить перелік обєктів, за які не сплавляється судовий збір, а ст. 5 перелік субєктів, які звільняються від сплати судового збору за подання до суду позовів, заяв, скарг, а також підстави звільнення від сплати судового збору осіб, які звертаються із заявами про захист не власних прав, а охоронюваних законом прав та інтересів інших осіб.

Отже, сплата судового збору є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого ст. 55 Конституції України.

При цьому, у справі "Креуз проти Польщі" (п.53, "Case of Kreuz v. Poland", рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001р., надалі - Рішення) суд постановив, що "Право на суд", закріплене п.1 ст.6 Конвенції, не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому, що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Зокрема, такими обмеженнями є сплата судового збору при зверненні особи до суду.

Рішення Європейського суду з прав людини (п.60) постановляє, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції.

Виходячи з аналізу норм законодавства України та практики Європейського суду з прав людини, судом враховано, що вимога сплати судового збору при зверненні за захистом порушеного, оспорюваного або невизнаного права до суду, не є такою, що обмежує його право доступу до суду.

Враховуючи вищевикладене, сума судового збору, яка підлягала сплаті заявником ліквідатором КМП „Бахус арбітражним керуючим ОСОБА_1 становила - 3524,00 грн., про що було зазначено, як і передбачено ч.2 ст. 174 ГПК України, в самій ухвалі від 22.06.2018р. про залишення заяви без руху.

Крім того, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника ліквідатора КМП „Бахус та їх відображення у поданих заявах, суд враховує висновки, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

З огляду на зазначене, судом враховано, що заявнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Таким чином, як вбачається із матеріалів справи, ліквідатор КМП „Бахус арбітражний керуючий ОСОБА_1 у встановлений судом строк не усунув в повному обсязі виявлені та зазначені в ухвалі суду від 22.06.2018р. недоліки, а саме - не надав суду належних та допустимих доказів, що підтверджували б сплату заявником судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

За таких обставин зазначена заява підлягає поверненню без розгляду з вказаних підстав.

Відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись п.11 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 22.12.2011р. №4212-VІ (в редакції Закону від 02.10.2012р. №5405-VІ), ст.ст. 3-1, 5, 22, 24 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992р. №2343-ХІІ (в редакції Закону до 19.01.2013р.), ст.ст. 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву арбітражного керуючого ОСОБА_1 в інтересах Колективного малого підприємства "Бахус", м. Волочиськ Хмельницької області до Державного підприємства "Дослідне господарство "Шарівка" Інституту сільського господарства західного Полісся Національної академії аграрних наук України", с. Шарівка Ярмолинецького району Хмельницької області про стягнення 403 240,00 грн. як відшкодування вартості безпідставно отриманого майна повернути без розгляду.

Додаток: заява та додані до неї документи на 26 аркушах.

Розяснити заявнику ліквідатору КМП „Бахус, що згідно з ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Копію ухвали надіслати: ліквідатору, кредитору, банкруту, ДП „ДГ „Шарівка Інституту с/г західного Полісся Національної академії аграрних наук України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає. Ухвалу підписано 18.07.2018р.

Суддя Крамар С.І.

Віддрук. 3 прим (всім реком. з повідом.):

1-до справи

2- арбітражному керуючому ОСОБА_1 м.Хмельницький, вул..Гагаріна, 5, к.333;

3 - ГУ ДФС у Хмельницькій області (29000, м. Хмельницький, вул. Пилипчука, 17);

4- ТОВ „Агро-Альянссервіс (с.Долинське Ананьївского району Одеської області);

5 ПАТ КБ „Надра (м. Хмельницький, вул. Свободи, 79);

6 боржнику КМП „Бахус (Хмельницька обл., м. Волочиськ, вул. Косовського, 7);

7 -ДП „ДГ „Шарівка інституту с/г західного полісся національної академії аграрних наук України 32132, с.Шарівка, Ярмолинецького району, Хмельницької області.