РІШЕННЯ

Іменем України

26 липня 2018 року м. Чернігів

Господарським судом Чернігівської області у складі судді Фетисової І.А.

за участю секретаря судового засідання Гринчук О.К.

розглянуто у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу 927/434/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ПІВНІЧ-ЦЕНТР

вул. Гонча, 31, м. Чернігів, 14000

до відповідача: Приватного підприємства ОСББ-СЕРВІС ФАВОРИТ

АДРЕСА_1, 14037

про стягнення 113037,76 грн

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 адвокат, ордер ЧН №039352

від відповідача: не зявився

Товариством з обмеженою відповідальністю ПІВНІЧ-ЦЕНТР подано позов до Приватного підприємства ОСББ-СЕРВІС ФАВОРИТ про стягнення 100000 грн боргу, 1677 грн 3 % річних та 6360,76 грн індексу інфляції по договору № 1 безпроцентної позики від 20.10.2017.

Ухвалою суду від 26.06.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 927/434/18, розгляд справи по суті призначено на 17.07.2018 на 10:00 год.

Ухвала суду від 26.06.2018, направлена позивачу по справі Товариству з обмеженою відповідальністю «ПІВНІЧ-ЦЕНТР» за вказаною в позовній заяві адресою 14000 м. Чернігів, вул. Гонча, 31, повернулась на адресу суду з відміткою відділення звязку «для уточнення адреси».

Ухвала суду від 26.06.2018, направлена відповідачу по справі Приватному підприємству «ОСББ-СЕРВІС «ФАВОРИТ» за вказаною в позовній заяві адресою 14037 АДРЕСА_2, повернулась на адресу суду з відміткою відділення звязку «інші причини».

В судове засідання 17.07.2018 з'явився представник позивача, відповідач в судове засідання не з'явився.

В судовому засіданні 17.07.2018 судом було відкладено розгляд справи на 26.07.2018 на 09:30 год., про що зазначено в протоколі судового засідання від 17.07.2018.

17.07.2018 Господарським судом Чернігівської області було направлено сторонам по справі ухвалу-повідомлення про відкладення розгляду справи на 26.07.2018 на 09:30 год.

Ухвала суду від 17.07.2018, направлена позивачу по справі Товариству з обмеженою відповідальністю «Північ-Центр» за вказаною в позовній заяві адресою 14000 м. Чернігів, вул. Гонча, 31, повернулась на адресу суду з відміткою відділення звязку «неповна адреса).

Ухвала суду від 17.07.2018, направлена відповідачу по справі Приватному підприємству «ОСББ-СЕРВІС «ФАВОРИТ» за вказаною в позовній заяві адресою 14037 АДРЕСА_2, повернулась на адресу суду з відміткою відділення звязку «інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення».

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі, якщо ухвалу про відкриття провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Крім того, інформація стосовно слухання судом справ є публічною і розміщується на офіційному сайті Господарського суду Чернігівської області в мережі Інтернет, що також свідчить про наявність у учасників справи можливості дізнатись про слухання справи за їх участю.

Таким чином, враховуючи вчинені судом дії по направленню судової кореспонденції як за адресою фізичної особи - підприємця - відповідача, за поштовою адресою наявною в матеріалах справи, судом було вжито всіх заходів щодо належного повідомлення відповідача про час та місце судового засідання, але відповідач своїм процесуальним правом участі в судовому засіданні не скористалися, повноважних представників для дачі пояснень по справі не направили, про причини невиконання ухвали суд не повідомили.

Судом також враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України).

Зважаючи на те, що згідно ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобовязані користуватися визначеними законом процесуальними правами; сприяти своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи, а тому неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, рішення приймається за наявними матеріалами справи на підставі ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 26.07.2018 судом здійснено розгляд справи по суті та оголошено вступну та резолютивну частини рішення, розяснено порядок та строк оскарження рішення, дату складання повного тексту рішення.

Зясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, заслухавши повноважного представника позивача , суд встановив:

20.10.2017 між сторонами укладено договір № 1 безпроцентної позики.

Предметом спору у даній справ є вимоги про стягнення заборгованості , яка виникла з підставі укладеного письмового договору позики, що свідчить про існування правовідносини позики між сторонами.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до умов договору позикодавець (позивач) передає позичальнику (відповідач) в користування власні кошти для ведення господарської діяльності в валюті України в сумі 100000 грн, (в подальшому іменується позика), а позичальник зобовязується повернути позику в визначений цим договором строк.

Відповідно до п. 2 договору позичальник зобовязаний повернути позику до 19 листопада 2017 р.

Відповідно до п.п. 3, 4 договору позикодавець зобовязується видати безвідсотковий поворотний займ протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту підписання договору. Позика за цим договором є безвідсоткова.

Згідно п. 5 договору термін надання позики позичальнику становить один місяць з моменту підписання договору. Цей термін може бути продовжений за згодою сторін.

Відповідно до п. 6 договору після закінчення терміну, зазначеного в п. 2 договору, позичальник зобовязується протягом 5 (пяти) календарних днів повернути позику.

Позивач на виконання умов договору платіжним дорученням № 137 від 20.10.2017 перерахував безвідсоткову зворотню позику відповідачу в сумі 100000 грн.

Таким чином відповідач повинен був повернути позику до 24 листопада 2017 року й саме ця дата є датою початку прострочки відповідача.

Відповідач належним чином умови договору не виконав, позику своєчасно не повернув. Прострочення відповідачем зобовязань по поверненню позики по договору (згідно п. 6) починається з 24.11.2017. Враховуючи таку умову договору суд приходить до висновку, що останнім днем повернення позики є 24.11.2017 р., а тому позиція позивача визначена в розрахунку інфляційних та річних щодо початку нарахування з 19.11.2017 є неправомірною.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобовязань по поверненню позики виникла заборгованість в сумі 100000 грн, яка підтверджується матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Позивачем було направлено відповідачу претензію № 120418 від 12.04.2018 з проханням в місячний строк з дня отримання претензії перерахувати кошти в сумі 100000 грн на рахунок позивача. Претензія відповідачем отримана 18.04.2018, що підтверджується копією поштового повідомлення про вручення 02880018.

Відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 3 % річних в сумі 1677 грн за період з 19.11.2017 по 11.06.2018 та індекс інфляції в сумі 6360,76 грн за період з листопада 2017 по травень 2018.

Позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково в сумі 1635,62 грн, в решті позовних вимог в частині стягнення 3 % річних в сумі 41,38 грн відмовити, оскільки позивачем невірно визначено початок періоду прострочення 19.11.2017, замість 24.11.2017 враховуючи п. 6 договору.

Перевіривши розрахунок індексу інфляції, суд приходить висновку що позовні вимоги в частині стягнення індексу інфляції є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково в сумі 5412,05 грн за період з грудня 2017 по квітень 2018, в решті позовних вимог в частині стягнення 948,71 грн відмовити, оскільки позивачем при нарахуванні не враховано п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14, згідно якого розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць, у якому мала місце інфляція. Таким чином листопад 2017 року не має бути врахований при обчисленні індексу інфляції.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Оскільки відповідач, в порушення ст. 525,526,615 Цивільного кодексу України, взяті на себе зобовязання по поверненню позики не виконав, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково борг в сумі 100000 грн, індекс інфляції в сумі 5412,05 грн та 3 % річних в сумі 1635,62 грн, в решті позовних вимог в частині стягнення індексу інфляції в сумі 948,71 грн та 3 % річних в сумі 41,38 грн відмовити.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Як визначено ч.1 ст.124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у звязку із розглядом справи.

Позивачем подано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат: судовий збір в сумі 1762 грн та витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн.

У підтвердження доказів понесення витрат по оплаті судового збору позивачем надано платіжне доручення № 31 від 07.06.2018 та правової допомоги надано платіжне доручення № 30 від 07.06.2018.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем надано договір № 07/06/18 про надання правової допомоги від 07.06.2018, платіжне доручення № 30 від 07.06.2018, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер на імя ОСОБА_1, платіжне доручення № 30 від 07.06.2018.

В звязку з частковим задоволенням позовних вимог, витрати на правову допомогу підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивача в сумі 4735,04 грн.

В звязку з частковим задоволенням позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в сумі 1668,62 грн.

Керуючись ст.74, 123, 129, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВНІЧ-ЦЕНТР»(14000 м. Чернігів, вул. Гонча, 31, р/р 0800 ПАТ «УкрСиббанк» м. Харків, МФО 351005) доПриватного підприємства «ОСББ-СЕРВІС «ФАВОРИТ» (14037 АДРЕСА_2, р/р 8299 ПАТ АБ «Укргазбанк» МФО 320478) про стягнення 113037,76 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства «ОСББ-СЕРВІС «ФАВОРИТ» (14037 АДРЕСА_2, р/р 8299 ПАТ АБ «Укргазбанк» МФО 320478) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВНІЧ-ЦЕНТР» (14000 м. Чернігів, вул. Гонча, 31, р/р 0800 ПАТ «УкрСиббанк» м. Харків, МФО 351005)борг в сумі 100000 грн, індекс інфляції в сумі 5412,05 грн та 3 % річних в сумі 1635,62 грн, 1668,62 грн судового збору та 4735,04 грн витрати на правову допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позовних вимог в частині стягнення індексу інфляції в сумі 948,71 грн та 3 % річних в сумі 41,38 грн відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається у порядку визначеному ст. 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 26.07.2018.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/. Відомості про адреси для листування та зв'язку Господарського суду Чернігівської області: пр-т. Миру, 20, м. Чернігів, 14000 , e-mail: ; тел. 676-311, факс 77-44-62.

Суддя І.А. Фетисова