ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 рокуСправа № 912/1425/18
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. за участю секретаря судового засідання Солдатової К.І. розглянув у відкритому судовому засіданні справу №912/1425/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Октава Інвест", 25006, м.Кропивницький, вул. Інтернаціональна, 76

до: Фізичної особи - підприємця Скрипник Валентини Сергіївни, 25013, АДРЕСА_1

про стягнення 255 792,00 грн

Представники:

від позивача - Самарін А.С., довіреність б/н від 04.05.2019;

від відповідача - участі не брали.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Октава Інвест" № 2-юр від 07.06.2018, яка містить вимоги до Фізичної особи - підприємця Скрипник Валентини Сергіївни про стягнення заборгованості в розмірі 255 792,00 грн, з яких сума попередньої оплати за усним договором поставки - 9000,00 грн, авансові платежі за усним договором підряду - 246 792,00 грн, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки, укладеного в усній формі, в частині поставки оплаченого товару та договору підряду, укладеного в усній формі, в частині виконання обумовлених робіт.

Ухвалою від 12.06.2018 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №912/1425/18 за правилами спрощеного позовного провадження, судовий розгляд призначив на 12.07.2015, встановив відповідачу та позивачу строк для подання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив.

12.07.2018 господарський суд відкрив судове засідання та розпочав розгляд справи по суті.

Відповідач участь повноважного представника в судовому засіданні не забезпечив.

Поштовий конверт з ухвалою суду від 12.06.2018 про відкриття провадження у справі, направлений на адресу відповідача, повернуто до канцелярії суду з відміткою відділення поштового зв'язку "інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення".

Відповідно до частин 2, 3, 4 статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п'ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За приписами пунктів 1, 2 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Судом були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про призначене засідання суду - відповідна ухвала суду надсилалася на адресу місцезнаходження відповідача, яка також є офіційною адресою його місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: 25013, АДРЕСА_1 (а.с. 31-33). Відомості щодо іншої адреси відповідача в матеріалах справи відсутні.

Крім того, телефонограмою №1096 від 10.07.2018 відповідача повідомлено про місце, дату та час судового засідання у справі № 912/1425/18 (а.с. 34).

Враховуючи вищезазначене, господарський суд вчинив всі необхідні дії для повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення засідання суду.

За таких обставин господарський суд вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

За твердженням позивача між Товариством з обмеженою відповідальністю "Октава Інвест" (надалі - Покупець) та Фізичною особою-підприємцем Скрипник Валентиною Сергіївною (надалі - Постачальник) укладено усний договір поставки, за умовами якого Постачальник зобов'язався передати у власність покупцеві продукцію, згідно рахунку фактури №44, а саме двері металеві, а Покупець зобов'язувався прийняти вказану продукцію та оплатити її.

На підставі усної домовленості Фізичною особою-підприємцем Скрипник Валентиною Сергіївною було направлено електронною поштою Товариству з обмеженою відповідальністю "Октава Інвест" рахунок-фактуру №44 від 16.04.2018 за поставку вхідних металевих дверей в котельню за адресою вул. Аджамська, 2, у кількості 1 шт., вартістю 8 600,00 грн, а також встановлення дверей, 1 шт, у сумі 400,00 грн, разом 9 000,00 грн, без ПДВ(а.с. 15).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Октава Інвест" оплатило даний рахунок, що підтверджується платіжним дорученням №1132 від 24.04.2018 на суму 9 000,00 грн (а.с.19).

Проте, Фізична особа-підприємець Скрипник В.С. свої зобов'язання щодо поставки вхідних металевих дверей не виконала.

Крім того, як зазначає позивач, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Октава Інвест" (надалі - Замовник) та Фізичною особою-підприємцем Скрипник Валентиною Сергіївною (надалі - Виконавець) укладено усний договір підряду, за умовами якого Виконавець зобов'язався здійснити улаштування відкосів в кількості 291,2 метрів погонних, здійснити гіпсову штукатурку стін в кількості 1420 м.кв., здійснити штукатурні роботи стін в кількості 1504,8 кв.м., здійснити монтаж системи опалення. Замовник зобов'язувався прийняти дану роботи та оплатити її.

Відповідачем були направленні на електронну пошту Товариства з обмеженою відповідальністю "Октава Інвест" наступні рахунки-фактури:

- №15 від 23.02.2018 на суму 150 480,00 грн з ПДВ за штукатурні роботи стін за адресою: м.Кропивницький, вул. Аджамська, 2, кількість1504,8 кв.м. (а.с. 11);

- №21 від 02.04.2018 на суму 75 000,00 грн без ПДВ, за монтаж системи опалення корпуса №2 за адресою м. Кропивницький, вул. Аджамська, 2 (а.с.12);

- №38 від 13.04.2018 на суму 170 400,00 грн без ПДВ, за гіпсову штукатурку стін, 1420 кв.м. (а.с. 13);

- №39 від 13.04.2018 на суму 46 592,00 грн без ПДВ, за улаштування відкосів, 291,2 м/п (а.с. 14).

Товариством з обмеженою відповідальністю "Октава Інвест" здійснено предоплату на загальну суму 246 792,00 грн за вищезазначеними рахунками, що підтверджується наступними платіжними дорученнями:

- №620 від 26.02.2018 на суму 40 000,00 грн, призначення платежу "Передплата за послуги згідно рахунку №15 від 23.02.2018, без ПДВ" (а.с. 16);

- №909 від 02.04.2018 на суму 75 000,00 грн, призначення платежу "Оплата за послуги згідно рахунку №21 від 02.04.2018, без ПДВ" (а.с. 17);

- №1108 від 20.04.2018 на суму 85 200,00 грн, призначення платежу "Часткова оплата за послуги згідно рахунку №38 від 13.04.2018, без ПДВ" (а.с. 18);

- №1138 від 04.05.2018 на суму 46 592,00 грн, призначення платежі "Оплата за послуги згідно рахунку №39 від 13.04.2018, без ПДВ" (а.с. 20).

Проте, відповідач не виконав зобов'язання в частині виконання робіт на користь позивача.

З метою досудового врегулювання спору, позивачем 25.05.2018 надано відповідачу Повідомлення-вимогу про сплату боргу за договором поставки та підряду від 25.05.2018 №1-юр (а.с. 21). На повідомленні міститься відмітка про отримання власноруч відповідачем даного повідомлення.

Згідно повідомлення-вимозі від 25.05.2018 №1-юр, враховуючи те, що в письмовому порядку строки передачі у власність металевих дверей не узгоджувались, відповідачу було запропоновано здійснити поставку на адресу: м. Кропивницький, вул. Аджамська, 2 протягом семи календарних днів з моменту отримання даного повідомлення або повернути 9000,00 грн на поточний рахунок ТОВ "Октава Інвест".

Крім того, посилаючись на норми ч.2 ст. 849 Цивільного кодексу України, позивач повідомив відповідачу про відмову від усного договору підряду (рахунки-фактури №38, №39 від 13.04.2018, №15 від 23.02.2018, №21 від 02.04.2018) та просив негайно повернути суму авансового платежу в загальному розмірі 246 792,00 грн.

Відповідач відповіді на вимогу не надав.

Враховуючи те, що відповідач попередньої оплати за усними договорами поставки у розмірі 9000,00 грн та підряду в сумі 246 792,00 грн не повернув, позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Розглядаючи даний спір господарський суд виходить с наступного.

Відповідно статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За статтею 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частинами 1 та 7 статті 179 Господарського кодексу України встановлено, що майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно з частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 641 Цивільного кодексу України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття.

Згідно з частиною 1 статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Сторони є вільними в укладенні договору, а також у визначенні форми договору (усна чи письмова), що підтверджується статтею 218 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 181 Господарського кодексу України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

За вимогами ч.ч. 2, 3 ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Частина 4 ст. 180 Господарського кодексу України передбачає, що умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості.

Отже, суд приходить до висновку, що між сторонами укладено договір поставки та договір підряду у спрощений спосіб.

Статтею 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини 1 статті 669 Цивільного кодексу України кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Згідно з частиною 1 статті 670 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Згідно з частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було перераховано відповідачу в якості попередньої плати грошові кошти платіжним дорученням за № 1132 від 24.04.2018 року в сумі 9000,00 грн, з призначенням платежу: "Часткова оплата за послуги згідно рахунку №44 від 16.04.2018 без ПДВ". Відповідач свої зобов'язання щодо поставки товару не виконав.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Дана норма кореспондує з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з статтею 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача з вимогою від 25.05.2018, відповідно до якої пропонував здійснити таку поставку на адресу: м.Кропивницький, вул. Аджамська, 2, протягом семи календарних днів з моменту отримання повідомлення або повернути 9000,00 грн на поточний рахунок ТОВ "Октава Інвест". Вимога про виконання зобов'язання отримана відповідачем власноруч 25.05.2018.

В матеріалах справи відсутні як докази поставки дверей металевих на адресу позивача так і докази повернення предоплати у сумі 9000,00 грн.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, у справах "Пайн Велі Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії" від 23.10.1991, "Федоренко проти України" від 01.06.2006 зазначив, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути "існуючим майном" або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

У межах вироблених ЄСПЛ підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування щодо ефективного здійснення свого "права власності".

Статтю 1 Першого протоколу Конвенції можна застосовувати для захисту "правомірних (законних) очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності.

Отже, відсутність дій відповідача щодо поставки товару, надає позивачу право на "законне очікування", що йому будуть повернуті кошти попередньої оплати. Не повернення відповідачем цих коштів прирівнюється до порушення права на мирне володіння майном (рішення ЄСПЛ у справах "Брумареску проти Румунії" (п. 74), "Пономарьов проти України" (п. 43), "Агрокомплекс проти України" (п. 166).

Враховуючи вищезазначене, суд визнає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 9000,00 грн, сплачених в якості попередньої оплати за вхідні металеві двері, згідно рахунку-фактури №44 від 16.04.2018.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Октава Інвест" та Фізичною особою підприємцем Скрипник Валентиною Сергіївною укладено договір підряду у спрощений спосіб шляхом виставлення відповідачем рахунків на оплату та проведення відповідачем часткової оплати згідно виставлених рахунків.

Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Положення статті 849 Цивільного кодексу України визначають права замовника під час виконання роботи та встановлюють, що:

- замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника (частина 1 цієї статті);

- якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків (частина 2 цієї статті);

- якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника (частина 3 цієї статті);

- замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (частина 4 цієї статті).

Згідно з частиною 3 статті 612 Цивільного кодексу України, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Позивач, як замовник, на виконання домовленості перерахував відповідачу, як попередню оплату, суму в розмірі 246 792,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №620 від 26.02.2018 на суму 40 000,00 грн, №909 від 02.04.2018 на суму 75 000,00 грн, №1108 від 20.04.2018 на суму 85 200,00 грн, №1138 від 04.05.2018 на суму 46 592,00 грн, а відповідач не виконав робіт на суму перерахованих коштів.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позивач, відповідно до положень частини 4 статті 849 Цивільного кодексу України, має право на односторонню відмову від укладеного з відповідачем (у спрощений спосіб) договору підряду.

Станом на момент вирішення спору суду не було надано доказів, які б свідчили про наявність обставин, які б перешкоджали виконати взяті зобов'язання, не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження виконання робіт.

За таких обставин вимога позивача про стягнення з відповідача суми попередньої оплати, на яку роботи виконані не були, в розмірі 246 792,00 грн. підлягає до задоволення у повному обсязі.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Октава Інвест" до Фізичної особи-підприємця Скрипник Валентини Сергіївни про стягнення заборгованості в розмірі 255 792,00 грн, з яких сума попередньої оплати за усним договором поставки - 9000,00 грн, авансові платежі за усним договором підряду - 246 792,00 грн, підлягають задоволенню повністю.

Судовий збір за правилами статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Скрипник Валентини Сергіївни (25013, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Октава Інвест" (25006, м. Кропивницький, вул. Інтернаціональна, будинок 76, ідентифікаційний код 41639983) заборгованість в розмірі 255 792,00 грн, а також 3 836,88 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Належним чином засвідчені копії рішення направити Товариству з обмеженою відповідальністю "Октава Інвест" за адресою: 25006, м. Кропивницький, вул. Інтернаціональна, 76 та Фізичній особі - підприємцю Скрипник Валентині Сергіївні за адресою: 25013, АДРЕСА_1.

Повне рішення складено 17.07.2018

Суддя В.В.Тимошевська