РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.07.2018Справа № 910/6151/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. при секретарі судового засідання Астаповій Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Фізичної особи-підприємця Іоненка Миколи Миколайовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Бізнес Груп" про стягнення 82 298,02 грн., за участю представників позивача - не з'явився, відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 75 182,50 грн. основного боргу, 827,00 грн. інфляційних втрат, 512,89 грн. 3% річних та 5 775,63 грн. пені на підставі ст.ст. 214, 526, 546, 548, 625 ЦК України та ст.ст. 193, 232 ГК України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.05.2018 року справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду на 13.06.2018 року.

09.07.2018 року від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

18.07.2018 року представники сторін в судове засідання не з'явилися.

Сторони у справі були належним чином повідомлені про розгляд даної справи судом, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.02.2018 року між Фізичною особою підприємцем Іоненком Миколою Миколайовичем (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс Бізнес Груп» (покупець) був укладений договір № 245/26 (надалі - договір), відповідно до умов якого (п. 1.1. договору) постачальник зобов'язався передавати у власність покупцю, а постачальник зобов'язався приймати та оплачувати продукцію, яка міститься у відповідній специфікації (додаток № 3).

Відповідно до п. 5.1. договору оплата покупцем продукції визначається у відповідній специфікації здійснюється в національній валюті України шляхом внесення оплати на рахунок постачальника, зазначений у даному договорі (якщо постачальник повідомить покупцеві реквізитів іншого рахунка).

Згідно п. 5.3. договору якщо умови оплати не вказані в відповідній специфікації, то продукцію має бути здійснена покупцем не пізніше 5 (п'ятьох) банківських днів з моменту поставки продукції на підставі рахунку-фактури.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії видаткової накладної № ЧП-00009 з 14.02.2018 року, позивачем був поставлений відповідачеві товар на суму 75 182,50 грн.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов'язання за договором поставки, а відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання з оплати отриманого товару та має перед позивачем заборгованість у сумі 75 182,50 грн.

Доказів сплати зазначеної заборгованості відповідачем суду не надано.

Ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем і тому позовні вимоги в частині стягнення 75 182,50 грн. основної заборгованості за отриманий товар є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 827,00 грн. інфляційних втрат, 512,89 грн. 3% річних, у зв'язку з невиконанням зобов'язань з оплати поставленого товару за договором обґрунтовані та позов у цій частині вимог також підлягає задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань врегульовані Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», положеннями якого встановлено, що за прострочення платежу, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (ст. 1 Закону). Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 2.1. роз'яснень Вищого арбітражного суду України № 02-5/293 від 29.04.1994 р., якщо сторони у відповідному договорі не встановили конкретного розміру відповідальності, пеня стягненню не підлягає, за винятком випадків, коли розмір пені встановлений чинними актами законодавства.

Таким чином, в силу наведених положень законодавства, пеня може бути стягнута у передбачених в письмовому договорі випадках (встановлено за згодою сторін).

Враховуючи, що сторони у договорі не передбачили відповідальності у вигляді пені у разі прострочення виконання зобов'язання з оплати поставленого товару, в позові про стягнення пені у розмірі 5 775,63 грн. слід відмовити.

Судовий відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Бізнес Груп" (03142, м. Київ, вул. Академіка Доброхотова, 4, код 40810087) на користь Фізичної особи-підприємця Іоненка Миколи Миколайовича (50096, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 75 182 (сімдесят п'ять тисяч сто вісімдесят дві) грн. 50 коп. основного боргу, 827 (вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. інфляційних втрат, 512 (п'ятсот дванадцять) грн. 89 коп. 3% річних та 1 638 (одна тисяча шістсот тридцять вісім) грн. 66 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 23.07.2018р.

Суддя С.О. Чебикіна