КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2018 р. Справа№ 910/8614/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Жук Г.А.

Дикунської С.Я.

при секретарі судового засідання Найченко А.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекон»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.05.2018

за скаргою Приватного акціонерного товариства «Кременчуцький завод технічного вуглецю» №01-19/152 від 19.01.2018 на постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 03.08.2017

у справі № 910/8614/13 (Головуючий суддя Котков О.В., судді: Босий В.П., Шкурдова Л.М.)

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Кременчуцький завод технічного вуглецю»

до 1. Приватного акціонерного товариства «Окма»,

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекон»

про зобов'язання вчинити дії

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання,

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство «Кременчуцький завод технічного вуглецю» (надалі - ВАТ «Кременчуцький завод технічного вуглецю», позивач, стягувач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «ОКМА» (надалі - ПАТ «Окма», відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекон» (надалі - ТОВ «Рекон», відповідач-2) про зобов'язання вчинити дії.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.02.2014 у справі №910/8614/13, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.05.2014 та постановою Вищого господарського суду України від 16.07.2014 позовні вимоги ВАТ «Кременчуцький завод технічного вуглецю» задоволено повністю, зобов'язано ПАТ «Окма» та ТОВ «Рекон» передати позивачеві первинні документи, на підставі яких здійснювались зміни в системі реєстру власників цінних паперів ВАТ «Кременчуцький завод технічного вуглецю».

30.05.2014 на виконання вищевказаного рішення у справі №910/8614/13 Господарським судом міста Києва видано накази про примусове його виконання.

23.01.2018 Відкрите акціонерне товариство «Кременчуцький завод технічного вуглецю» звернулось до Господарського суду міста Києва зі скаргою про визнання неправомірними дій державного виконавця Печерського РВДВС міста Київ Головного ТУЮ у місті Києві Гусєва О.О., вчинених у виконавчому провадженні №45063079 та визнати незаконною постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 03.08.2017, винесену вищевказаним державним виконавцем у ВП №45063079 та зобов'язати державного виконавця вчинити дії в порядку, встановленому ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

05.05.2018 ухвалою Господарського суду міста Києва у справі №910/8614/13 скаргу ВАТ «Кременчуцький завод технічного вуглецю» задоволено, дії державного виконавця Печерського РВДВС міста Київ Головного ТУЮ у місті Києві Гусєва О.О., вчинені у виконавчому провадженні №45063079 визнано неправомірними, визнано незаконною постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 03.08.2017 у ВП №45063079, зобов'язано державного виконавця Гусєва О.О. вчинити дії в порядку, встановленому ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Задовольняючи скаргу позивача, визнаючи постанову державного виконавця незаконною, а дії вищевказаної особи - неправомірними, місцевий господарський суд виходив з того, що принципом господарського судочинства є обов'язковість до виконання постановленого судового рішення особами, яких воно стосується. Крім того, суд прийшов до висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо відсутності підстав у державного виконавця для повернення стягувачеві виконавчого документа.

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Рекон» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове рішення, яким у задоволенні скарги ВАТ «Кременчуцький завод технічного вуглецю» відмовити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала постановлена судом з істотним порушенням норм матеріального та процесуального права та неповним з'ясуванням обставин справи.

Так, в контексті п. 6 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на момент провадження виконавчих дій, скаржник відзначив, що у державного виконавця було достатньо підстав для повернення виконавчого документа з огляду на ті обставини, що первинні документи, які підлягали поверненню позивачеві за судовим рішенням, фізично відсутні у відповідача, що об'єктивно підтверджується протоколом обшуку від 13.11.2012, складеним слідчим Прокуратури Полтавської області, копію якої додано до апеляційної скарги. Поряд з тим, скаржником відзначено, що в ході обшуку офісні приміщення ТОВ «Рекон» були ретельно обстежені, а також здійснено перевірку архіву підприємства, однак «первинних документів» у них виявлено не було. Крім того, апелянт звертає у скарзі увагу суду на те, що резолютивну частину рішення судом викладено нечітко та незрозуміло, оскільки не деталізовано які саме документи, є предметом спору та підлягають передачі позивачеві.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекон» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.05.2018 у справі № 910/8614/13 та призначено до розгляду на 16.07.2018, Відкритому акціонерному товариству «Кременчуцький завод технічного вуглецю», Товариству з обмеженою відповідальністю «Окма» та державному виконавцю Печерського РВДВС міста Київ Головного ТУЮ у місті Києві Гусєву О.О. встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Учасники справи не скористались правом, наданим статтею 263 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), відзивів на апеляційну скаргу не надали.

У судове засідання 16.07.2018 учасники справи явку своїх уповноважених представників не забезпечили, про день, місце та час розгляду справи позивач, відповідач-1 були повідомлені належним чином, а згідно інформації, розміщеної на сайті Укрпошта про результати вручення поштових відправлень ТОВ «Рекон», 09.07.2018 останньому «відправлення не вручене під час доставки», а 12.07.2018 - «повернено за закінченням встановленого терміну зберігання».

Враховуючи, що позивач та відповідач-1 не повідомили суд про поважність причин нез'явлення до суду апеляційної інстанції, а апелянтом ухвалу суду за адресою, вказаною ним в апеляційній скарзі не отримано з причини «повернення за закінченням встановленого терміну зберігання», з огляду на встановлені статтею 273 ГПК України строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутності вказаних осіб.

Частиною 2 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

16.07.2018 у судовому засіданні колегією суддів апеляційного господарського суду було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 25 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про розгляд скарг на рішення, дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби, державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що є у справі, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 та частини 2 ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч. 1 ст. 326 ГПК України).

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як встановлено місцевим господарським судом, 19.02.2015 постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві наказ Господарського суду міста Києва від 30.05.2014 у виконавчому провадженні №45062967 повернуто стягувачеві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2015 у справі №910/8614/13, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 16.03.2016, визнано незаконною постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №45063079 від 19.02.2015, винесену державним виконавцем Відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві Ченківським О.О.

21.04.2017 головним державним виконавцем ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві Ченківським О.О. було винесено постанову про відновлення виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва №910/8614/13.

08.06.2017 головним державним виконавцем ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві Ченківським О.О. було складено Акт про відсутність посадових осіб ТОВ «Рекон» за місцем проведення виконавчих дій: м. Київ, вулиця Патріса Лумумби 4/6, корпус В, на момент виходу державного виконавця.

19.06.2017 державним виконавцем ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві Ченківським О.О. було винесено вимогу про забезпечення виконання рішення суду щодо зобов'язань ТОВ «Рекон» у справі №910/8614/13.

Того ж дня, 19.06.2017 вищевказаним державним виконавцем на адресу ТОВ «Рекон» було направлено вимогу про забезпечення на 14.00 год. 23.06.2017 за адресою: м. Київ, вул. Патріса Лумумби, 4/6, корп. В, виконання рішення Господарського суду м. Києва від 14.05.2014 у справі №910/8614/13 щодо передачі стягувачу первинних документів, на підставі яких здійснювались зміни в системі реєстру власників іменних цінних паперів ВАТ «Кременчуцький завод технічного вуглецю». Одночасно боржника попереджено про обов'язковість вимог державного виконавця щодо виконання рішень усіма громадянами та юридичними особами на території України у відповідності до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а також наслідки невиконання законних вимог державного виконавця у вигляді адміністративної та кримінальної відповідальності.

03.08.2017 державним виконавцем Печерського РВДВС м. Київ Головного ТУЮ у місті Києві Гусєвим О.О. було складено Акт про те, що у боржника ТОВ «Рекон» відсутні документи, які останній повинен був передати згідно рішення суду. Даний акт підписаний безпосередньо державним виконавцем та представником боржника (а.с.31 т. 7).

Того ж дня, 03.08.2017 державним виконавцем Печерського РВДВС м. Київ Головного ТУЮ у місті Києві Гусєвим О.О винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі пункту 6 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.33 т.7).

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови державного виконавця, виходом державного виконавця за адресою: м. Київ, вул. П. Лумумби, 4/6, корпус В, керівник ПАТ «Рекон» ОСОБА_5 повідомив, що рішення суду виконати не представляється за можливе у зв'язку з відсутністю інформації відносно місця знаходження документів, вказаних в рішенні суду. Крім того, боржником до відділу надано копію протоколу обшуку слідчого відділу Прокуратури Полтавської області, згідно якого документи, пов'язані з ВАТ «Кременчуцький завод технічного вуглецю» та системою реєстру цінних паперів ВАТ «Кременчуцький завод технічного вуглецю» в ПАТ «Рекон» не знайдено.

Висловлюючи свою незгоду з рішенням про повернення виконавчого документу, позивач стверджує, що державний виконавець при винесенні вищевказаної постанови від 03.08.2017 не виконав вимоги статей 18, 63 Закону України «Про виконавче провадження», а також вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 01.09.2015 у даній справі.

Суд апеляційної інстанції погоджується з твердженнями позивача про неправомірність дій державного виконавця, яким не було вжито усіх передбачених законом заходів щодо виконання наказу Господарського суду міста Києва « 910/8614/13, виданого 30.05.2014, враховуючи наступне.

Судове рішення, яким закінчується розгляд справи, є найважливішим актом судової влади.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судове рішення» воно покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Отже, принцип обов'язковості судового рішення, що набрало законної сили, надає йому властивості закону по справі, у якій воно постановлене, а тому є обов'язковим для виконання на території України всіма фізичними і юридичними особами, яких це рішення стосується.

За приписами статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад:

1) верховенства права;

2) обов'язковості виконання рішень;

3) законності;

4) диспозитивності;

5) справедливості, неупередженості та об'єктивності;

6) гласності та відкритості виконавчого провадження;

7) розумності строків виконавчого провадження;

8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями;

9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до положень частин другої та третьої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції стосовно того, що відсутність у боржника документів, а також усна заява керівника ТОВ «Рекон» про відсутність інформації про місцезнаходження документів, не спростовують факту порушення останнім обов'язку щодо передачі таких документів позивачеві з огляду на позовні вимоги останнього та прийнятого судом за наслідками розгляду таких вимог рішення.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», на підставі якого державним виконавцем було винесено оскаржувану постанову, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі.

Надаючи оцінку діям державного виконавця на предмет їх відповідності наведеній вище нормі при прийнятті постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що дії державного виконавця не відповідають нормам Закону України «Про виконавче провадження».

Як правильно вказав в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції, органом державної виконавчої служби не надано до матеріалів справи, в тому числі на виконання вимог ухвали суду від 27.04.2018, копій матеріалів виконавчого провадження №45063079, в ході дослідження та правового аналізу якого суд мав би можливість дійти висновку, що у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно (первинні документи), а державним виконавцем вжито належних заходів щодо розшуку такого майна, при цьому вжиті заходи виявилися безрезультатними.

У постанові про повернення виконавчого документа від 03.08.2017 державним виконавцем необґрунтовано враховано протокол обшуку, складений Прокуратурою Полтавської області 13.11.2012, який містить інформацію про те, що документів, пов'язаних з позивачем та системою реєстру цінних паперів ВАТ «Кременчуцький завод технічного вуглецю» в офісних приміщеннях ТОВ «Рекон» не знайдено, оскільки вказаний документ не може свідчити про відсутність документів, зазначених у наказі Господарського суду м. Києва №910/8614/13, дата видачі якого 30.05.2014.

Крім того, як правильно вказав місцевий господарський суд, належним чином засвідчених копій постанов про накладення штрафу на боржника та надсилання до правоохоронних органів подання (повідомлення) про притягнення посадових осіб боржника до кримінальної відповідальності в порядку ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем до матеріалів справи не було надано.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2015 у даній справі, яка набрала законної сили, встановлено, що відсутність відповідних первинних документів у боржника станом на конкретну дату не є предметом дослідження при вирішенні спору згідно заявленого предмету позову - зобов'язання вчинити дії, а відтак без достатніх на те правових підстав є посилання органу державної виконавчої служби при винесення відповідної постанови лише на протокол обшуку та пояснення керівника боржника, оскільки в силу ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону, чинній на день постановлення ухвали від 01.09.2015) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія відхиляє як безпідставні доводи апеляційної скарги про правомірність повернення державним виконавцем виконавчого документу позивачеві за наявності достатніх для цього підстав, як то усні пояснення керівника боржника, який є зацікавленою особою, а також протоколу обшуку, оформленого в рамках кримінального провадження.

У відповідності до п. 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Отже, судова колегія поділяє вцілому позицію суду першої інстанції стосовно того, що дії державного виконавця Печерського РВДВС м. Київ Головного ТУЮ у м. Києві щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП№45063079 від 03.08.2017 не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та вимогам ухвали Господарського суду міста Києва від 01.09.2015 у справі №910/8614/13.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищезазначене, апеляційний господарський суд вважає, що ухвалу Господарським судом міста Києва від 05.05.2018 у справі № 910/8614/13 прийнято відповідно до вимог чинного законодавства, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, відтак підстав для її скасування чи зміни не вбачається, відповідно, апеляційна скарга ТОВ «Рекон» має бути залишена без задоволення.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 253-255, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекон» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.05.2018 у справі № 910/8614/13 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.05.2018 у справі № 910/8614/13 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/8614/13 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено 20.07.2018.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді Г.А. Жук

С.Я. Дикунська