УХВАЛА

26 липня 2018 року Справа № 913/266/18

Провадження №33/913/266/18

Суддя Господарського суду Луганської області Драгнєвіч О.В розглянувши письмові пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю Інформакс б/н від 19.07.2018, в яких викладено клопотання про участь представника у судовому засіданні 26.07.2018 в режимі відеоконференції у справі №913/266/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Інформакс, ОСОБА_1, буд.26, оф.758, м.Київ, 01133

до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Свердловантрацит, вул.Гоголя, буд.24А, м.Сєвєродонецьк Луганської області,93400

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Публічне акціонерне товариство Перший Український міжнародний банк

про стягнення 185 253 грн 50 коп.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю Інформакс звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Свердловантрацит про стягнення грошових коштів за договором поставки №1789-СА від 31.05.2018 року в розмірі 185 253 грн 50 коп., з яких:

- 68049 грн 47 коп. - сума основного боргу;

- 62 546 грн 42 коп.- пені,

- 46 181 грн 61 коп. - інфляційних нарахувань;

- 8 476 грн 00 коп. - сума нарахованих 3% річних.

На обгрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що за договором поставки №1789-СА від 04.08.2016 року, укладеним між сторонами, позивачем здійснено поставку продукції та обладнання виробничо-технічного призначення відповідно до укладених специфікацій до договору за період з лютого 2017 року по березень 2017 року на загальну суму 1 360 989 грн 48 коп.

В подальшому між Товариством з обмеженою відповідальністю Інформакс та Публічним акціонерним товариством Перший Український міжнародний банк укладено договір факторингу з регресом №Ф-КІЕ-233 від 28.04.2016. В додатковій угоді до договору поставки №1789-СА від 04.08.2016 сторони погодили, що право грошового стягнення з покупця переходить до Публічного акціонерного товариства Перший Український міжнародний банк на підставі договору факторингу.

Відповідач свої зобовязання не виконав, за поставлений товар протягом грудня 2016 року січня 2017 року не розрахувався. Натомість Публічне акціонерне товариство Перший Український міжнародний банк 28.04.2017 здійснило часткову оплату за договором факторингу, у звязку з чим утворилась заборгованість у розмірі 68049 грн 47 коп. У звязку із допущенням прострочення виконання грошового зобовязання, позивачем також на підставі ст.625 ЦК України нараховано відповідачу 3% річних, інфляційні, а на підставі п.6.1 договору - пеню, які останній також просить стягнути.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 08.07.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд в загальному позовному провадженні, підготовче засідання призначено на 09.07.2018.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 09.07.2018 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Публічне акціонерне товариство Перший Український міжнародний банк, відкладено підтовче засідання на 26.07.2018.

23.07.2018 від позивача через канцелярію суду надійшли письмові пояснення б/н від 19.07.2018, в яких викладено клопотання про участь представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції обґрунтовано тим, що представник позивача не має можливості бути присутнім в судовому засіданні через значну віддаленість господарського суду та участь в іншому судовому засіданні, однак бажає взяти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Відповідно до частини 7 статті 11 Закону України Про судоустрій і статус суддів учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом. Обовязок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення.

У пункті 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції до повного забезпечення функціонування системи відеоконференцзвязку в усіх судах України учасники судового процесу можуть брати участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції лише за наявності технічної можливості для її проведення у відповідних судах.

Згідно ч.ч. 5, 7, 8 ст. 197 Господарського процесуального кодексу України суд може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду, визначеному судом. У клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в обов'язковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Таке клопотання може бути подано не пізніше як за п'ять днів до відповідного судового засідання. Копія ухвали про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції суду негайно надсилається до суду, який зобовязаний організувати її виконання, та особі, яка братиме участь у судовому засіданні в режимі відео конференції.

Зі змісту наведеної статті Господарського процесуального кодексу України слідує, що необхідність проведення судового засідання у режимі відеоконференції визначається судом, що розглядає справу, що є його правом, а не обов'язком.

Як вбачається з матеріалів справи, судове засідання від 09.07.2018 за клопотанням позивача проводилось в режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 09.07.2018 явка представника позивача в судове засідання була визнана обовязковою у звязку з необхідністю дослідження витребуваних оригіналів документів, копії яких наявні в матеріалах справи, витребування додаткових документів та надання пояснень, що в режимі відеоконференції є неможливим.

Окремо суд звертає увагу, що заявником у поданому клопотанні не наведено належного обґрунтування причин неможливості прибуття в судове засідання, до клопотання не надано суду відповідних доказів неможливості забезпечення явки представника (ухвал інших судів про призначення судових засідань на 26.07.2018, в яких стороною є позивач, тощо). Крім того, учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частиною 3 сатті 56 ГПК, керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи) або через представника. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 73-76 ГПК України).

Ураховуючи те, що в порушення вимог ч.7 ст.197 Господарського процесуального кодексу України, зазначена заява надійшла від позивача до господарського суду лише 23.07.2018, а засідання у справі призначено на 26.07.2018 (менш ніж за пять днів до судового засідання), суд не мав можливості виконати вимоги ч.8 ст.197 ГП України, а отже суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Інформакс, викладеного в поясненнях б/н від 19.07.2018, про участь представника у судовому засіданні 26.07.2018 в режимі відеоконференції у справі №913/266/18.

Керуючись ст.ст. 197, 234-235, Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Інформакс про участь представника в судовому засіданні 26.07.2018 в режимі відеоконференції у справі №913/266/18, викладеного в поясненнях б/н від 19.07.2018.

Ухвала набрала законної сили 26.07.2018 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку відповідно до ст.255 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Драгнєвіч