Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" липня 2018 р. Справа № 906/806/15.

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді: Сікорської Н.А., розглянувши заяву представника ТОВ "Юнік Фарм" від 18.07.2018 про відвід судді Лозинської І.В. під час розгляду заяви ТОВ "Фінансова компанія "Кредит Фактор" від 03.11.2017 в частині заміни у виконавчому провадженні №48886660 стягувача - ПАТ "Банк Київська Русь" на ТОВ "Фінансова компанія Кредит Фактор" у справі:

за позовом: Товариства з обмеженою відповдальністю" Фінансова компанія"Кредит Фактор"

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма"

про стягнення 7121940,03 грн.

ВСТАНОВИВ:

07.11.2017 до суду надійшла заява від ТОВ "Фінансова компанія "Кредит Фактор" від 03.11.2017 про заміну у справі стягувача - ПАТ "Банк "Київська Русь" на ТОВ "Фінансова компанія "Кредит Фактор" та заміну стягувача у виконавчому провадженні №48886660.

18.07.2018 представник ТОВ "Юнік Фарм" Сметанкіна Т.В., посилаючись на п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України, подала заяву про відвід судді Лозинської І.В.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 18.07.2018 визнано необґрунтованим заявлений представником ТОВ "Юнік Фарм" відвід судді Лозинський І.В.

В дотримання вимог ч. 1 ст. 32 та ч. 3. ст. 39 ГПК України 21.03.2018 здійснено автоматизований розподіл заяви представником ТОВ "Юнік Фарм" та розподілено останню судді Сікорській Н.А.

Розглянувши заяву представника відповідача про відвід, суд дійшов висновку про його необґрунтованість, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Стаття 35 ГПК України визначає перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу (ч. 2 цієї ж статті ГПК України).

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч. 4 ст. 35 ГПК України).

За змістом частини 3 ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Як вбачається з наведених у заяві обставин, суддя Лозинська І.В. оголосила в судовому засіданні перерву для отримання від учасників процесу документів, які відсутні в матеріалах справи. На думку заявника, такі дії свідчать про намір суду замінити стягувача з банка на фінансову компанію, вказують на упередженість судді та дають обґрунтований сумнів в об'єктивності судді Лозинської І.В.

Обставини щодо відводу, на які посилається заявник, є процесуальними діями судді, тому не є тими підставами, які передбачені ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, за наявності яких можна дійти висновку про порушення основних принципів господарського судочинства, про упередженість та необ'єктивність судді Лозинської І.В.

Інших обставин, які б могли бути підставою для відводу судді Лозинської І.В. заявником не наведено.

Твердження стосовно упередженості судді не підтверджуються відповідними доказами, а є лише припущеннями заявника.

У разі незгоди учасника справи з ухваленими суддею рішеннями, за результатами розгляду поданих під час розгляду справи заяв та клопотань, він не позбавлений можливості, в установлених чинним ГПК України порядку та строк, оскаржити ці рішення до суду апеляційної інстанції.

Крім цього, слід зазначити, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції захист прав і основних свобод людини, за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв.

За суб'єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Застосовуючи об'єктивний критерій, слід з'ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об'єктивно обґрунтованими (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі «Феррантеллі та Сантанджело проти Iталії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, Reports 1996-III, с. 951-952, п. 58).

У цьому зв'язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється» (див. рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), рішення від 26 жовтня 1984 року, серія A, № 86, с. 14, п. 26). Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), там само, та рішення у справі «Кастільо Альгар проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain), рішення від 28 жовтня 1998 року, Reports 1998-VIII, с. 3116, п. 45).

В даному випадку не вбачається, що за особистими переконаннями та своєю поведінкою суддя Лозинська І.В. виявляла упередженість або безсторонність у розгляді заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

З огляду на вищевикладене, суд вважає безпідставним твердження заявника, щодо упередженості судді, тому заяву представника ТОВ "Юнік Фарм" про відвід судді слід відхилити.

Керуючись ст. ст. 35, 38, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника ТОВ "Юнік Фарм" від 18.07.2018 про відвід судді Лозинської І.В. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Оскарження цієї ухвали окремо від рішення суду не допускається.

Суддя Сікорська Н.А.

Друк:

1 - в справу

2- заявнику ( рек. з пов)