номер провадження справи 32/22/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2018 Справа № 908/603/18

м. Запоріжжя

За позовом Публічного акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат (69032, м. Запоріжжя, Південне шосе, 15)

до відповідача ОСОБА_1 підприємства Науково-виробнича компанія Метінвест плюс (69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 11)

про стягнення суми 2016380,69 грн.,

Суддя Колодій Н.А.

При секретарі: Лола Н.О.

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_2 (дов. № 011.11-26 від 26.12.17

від відповідача не зявився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача збитків в розмірі 2016380,69 грн.

Ухвалою суду від 04.04.2018р. відкрито загальне провадження у справі № 908/603/18, підготовче засідання призначено на 03.05.2018р. Ухвалою суду від 03.05.2018р. продовжено строк підготовчого провадження, підготовче засідання призначено на 05.06.2018р. Ухвалою суду від 05.06.2018р. закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 03.07.2018р.

У судовому засіданні 03.07.2018р. представник позивача підтримав позовні вимоги, зазначивши про наступне. Просить стягнути з відповідача вартість майна, яке рішенням господарського суду Запорізької області від 02.11.2016р. у справі № 908/2369/16 зобовязано повернути позивачу, але яке так і не було повернуто.

Представник відповідача у судові засідання не зявлявся, про причини неявки суд не повідомив. Ухвали суду направлялись на адресу відповідача, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 11. Відповдіно до ч. 3 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. За приписами ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. В матеріалах справи міститься копії ухвал від 04.04.2018р.та від 03.05.2018р. з поштовими відмітками на конвертах «Повернуто за закінченням терміну зберігання». Отже, згідно зі ст. 120 та ст. 242 ГПК України, про дату, час і місце слухання справи відповідача повідомлено належним чином.

У судовому засіданні 03.07.2018р. суд, заслухавши вступне слово представника позивача, зясувавши обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, перейшов до судових дебатів.

Розгляд справи завершено проголошенням судом вступної та резолютивної частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 02.11.2016р. у справі № 908/2369/16 позов ПАТ Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат задоволено. Зобовязано ПП Науково-виробнича компанія Метінвест Плюс повернути ПАТ Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат 51 штуку комплекту мідних струмопідведень та 118 штук спуску анодного ремонтного В2.

Стягнуто з ПП Науково-виробнича компанія Метінвест Плюс на користь ПАТ Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат суму 1378 судового збору.

На виконання даного рішення господарським суд Запорізької області видано відповідні накази від 16.12.2016р.

Рішення господарського суду Запорізької області від 02.11.2016р. у справі № 908/2369/16 не було оскаржене та набрало законної сили.

27.02.2017р. Вознесеніським відділом державної виконавчої служби міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області відкрито виконавче провадження № 53450477 з виконання наказу № 908/2369/16 від 16.12.2016р.

18.05.2018р. Вознесеніським відділом державної виконавчої служби міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 53450477, в якій встановлено, що оскільки боржник зобовязаний особисто вчини певні дії, які не може бути виконано без участі боржника рішення не виконано.

У звязку з тим, що рішення господарського суду Запорізької області від 02.11.2016р. у справі № 908/2369/16 не було виконано, позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення з відповідача вартості неповернутого майна, а саме: комплекту мідних струмопідведень в кількості 51 штука та спуску анодного ремонтного В2 в кількості 118 штук, яка становить 2016380,69 грн.

Відповідно до частини 2 статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 387 ЦК власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Приписами п. 7.1.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» № 9 від 17.10.2012р. визначено, що звернення стягнення на кошти за відсутності у боржника майна здійснюється у випадку, коли стягувачу присуджено майно, визначене родовими ознаками. За відсутності індивідуально визначеного майна, присудженого позивачу (за результатами розгляду віндикаційного позову), зміна способу виконання рішення шляхом звернення на кошти неможлива, оскільки в такому разі захист порушеного права власника майна повинен здійснюватися шляхом подання позову про стягнення збитків у вигляді вартості майна та доходів, які власник міг би одержати за весь час володіння таким майном.

Пунктом 2 ст. 22 ЦК України встановлено, що збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною умовою є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного звязку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Як у випадку невиконання договору, так і за зобов'язанням, що виникає внаслідок заподіяння шкоди, чинне законодавство виходить з принципу вини контрагента або особи, яка завдала шкоду.

Крім застосування принципу вини при вирішенні спорів про відшкодування шкоди необхідно виходити з того, що шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв'язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду, і самою шкодою.

Чинним законодавством України обов'язок доведення факту заподіяння шкоди саме відповідачем, наявності та розміру понесених збитків, а також причинно-наслідкового зв'язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача.

Встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність особи, що завдала збитків, є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки.

Питання про наявність або відсутність причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи.

Як вбачається з матеріалів справи, протиправною поведінкою відповідача є невиконання рішення господарського суду Запорізької області від 02.11.2016р. у справі № 908/2369/16 в частині повернення позивачу майна, що підтверджується постановою Вознесеніського ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області. Тобто, факт протиправної поведінки відповідача та його вина підтверджується матеріалами справи.

Що стосується розміру збитків, то суд встановив наступне. У рішенні господарського суду Запорізької області від 02.11.2016р. у справі № 908/2369/16 зазначено, що майно: 51 шт. комплекту мідних струмопідведень та 118 шт. спуску анодного ремонтного В2, було передано від позивача до відповідача за актом прийому-передачі в переробку № Z-00000137 від 23.04.2016р. на загальну суму 2016380,69 грн. Копія даного акту прийому-передачі містить в матеріалах справи.

Отже, позивач документально довів розмір збитків у вигляді вартості втраченого майна на суму 2016380,69 грн.

Таким чином, матеріалами справи доведено всі складові цивільного правопорушення, а саме: протиправну поведінку відповідача та його вину, розмір збитків завданих позивачу, а також причинний звязок між протиправною поведінкою відповідача та збитками.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 2016380,69 грн. є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 202, 233, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 підприємства Науково-виробнича компанія Метінвест плюс (69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 11; ) на користь Публічного акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат (69032, м. Запоріжжя, Південне шосе, 15; ) суму 2016380 (два мільйона шістнадцять тисяч триста вісімдесят) грн. 69 коп. збитків, суму 30245 (тридцять тисяч двісті сорок пять) грн. 71 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11.07.2018р.

Суддя Н.А. Колодій