ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2018 р. Справа № 13/136

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Скрипчук О.С.

суддів Бойко С.М.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Лагутіні В.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства «Лорелея» б/н від 02.11.2010 року

на рішення Господарського суду Львівської області від 21.10.2010 року (рішення оформлене і підписане 25.10.2010 року, суддя Станько Л.Л.)

у справі № 13/136

за позовом: Приватного підприємства «Лорелея», м. Львів

до відповідача: Львівської міської ради, м. Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Галицької районної адміністрації, м. Львів

про визнання договорів оренди земельних ділянок для обслуговування павільйону і літнього майданчику за адресою пр. Т.Шевченка, 7а у м. Львові, укладених між ПП «Лорелея» та Львівською міською радою 02.02.1998 р., продовженими з 20.11.2007 року на строк і на умовах, передбачених договором.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 ордер серії ЛВ № 130608 від 20.06.2018 року

від відповідача: ОСОБА_3 - довіреність № 2901/вих-108 від 06.02.2018 року

від третьої особи: не зявився

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Лорелея» звернулось до Господарського суду Львівської області із позовом до Львівської міської ради про визнання договорів оренди земельних ділянок для обслуговування павільйону і літнього майданчику за адресою пр. Т. Шевченка, 7а укладених між ПП «Лорелея» та Львівською міською радою 02.02.1998 р. продовженими з 20.11.2007 року на строк і на умовах, передбачених договором.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 21.10.2010 року у справі № 13/136 в позові Приватного підприємства «Лорелея» відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням Приватне підприємство «Лорелея» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 21.10.2010 року і прийняти нове рішення, яким задоволити позов.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті рішення порушено норми матеріального і процесуального права. А саме скаржник стверджує, що враховуючи те, що питання про поновлення договору оренди земельних ділянок не виносилось на розгляд сесії Львівської міської ради, а після закінчення строку дії договору оренди (20.11.2007 року) орендар не отримував повідомлень про припинення дії договору, договір оренди є продовженим.

Відповідачем не подано відзиву на апеляційну скаргу.

15.12.2017 року набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Представником відповідача у судовому засіданні, яке відбулося 18.07.2018 року, було заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи, для необхідності ознайомитись з матеріалами справи. Дане клопотання колегією суддів відхилене, з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 16.11.2010 року було прийнято апеляційну скаргу ПП «Лорелея» до провадження.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 15.03.2011 року було зупинено апеляційне провадження у даній справі до вирішення Галицьким районним судом м. Львова справи за позовом: Приватного підприємства «Лорелея» до Львівської міської ради та до Виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання недійсним рішення.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 07.06.2017 року поновлено провадження у даній справі і призначено розгляд справи на 26.06.2018 року.

26.06.2018 року представник відповідача не зявився у судове засідання. Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 26.06.2018 року відкладено розгляд справи на 18.07.2018 року.

Зазначене підтверджує те, що у відповідача було достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи, а тому заявлене ним усне клопотання про відкладення розгляду справи не підлягає до задоволення.

Водночас, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Розглянувши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.02.1998 р. між Львівською міською радою та ПП «Лорелея» був укладений договір про право тимчасового користування землею. Згідно умов договору Львівська міська рада надала, а ПП «Лорелея» прийняла в тимчасове користування земельну ділянку загальною площею 42 кв.м. строком на 10 років для обслуговування павільйону на пр. Шевченка, 7-9 (нова адреса пр. Шевченка 7а).

Також, 02.02.1998 року між Львівською міською радою та ПП «Лорелея» був укладений договір про право тимчасового користування землею. Згідно умов договору Львівська міська рада надала, а ПП «Лорелея» прийняла в тимчасове користування земельну ділянку загальною площею 57 кв.м. строком на 10 років для обслуговування літнього майданчика на пр. Шевченка, 7-9.

Договори були укладені на підставі ухвали Львівської міської ради № 949 від 20.11.1997 р.

В подальшому 26.06.2000 р. договори оренди земельних ділянок на обслуговування павільйону та літнього майданчика були укладені в нових редакціях, та посвідчені приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстровані в реєстрі за №2206 та №2207.

Пізніше, 24.05.2002 р. між сторонами було укладено договір оренди земельної ділянки (у новій редакції). Згідно умов договору Львівська міська рада надала, а ПП «Лорелея» прийняла в тимчасове користування земельну ділянку загальною площею 99,0 кв.м. для обслуговування та влаштування павільйонів та літніх майданчиків за адресою м. Львів, пр. Шевченка,7-9. Термін дії договору 10 років до 20.11.2007 року (10 років з часу прийняття Ухвали Львівської міської ради № 949 від 20.11.1997 р.)

12.08.2010 року позивач звернувся до суду першої інстанції із позовом про визнання договорів оренди земельних ділянок для обслуговування павільйону, літнього майданчику за адресою пр. Т. Шевченка, 7а укладених між ПП «Лорелея» та Львівською міською радою 02.02.1998 р. продовженими з 20.11.2007 року на строк і на умовах, передбачених договором.

Позивач стверджує, що оскільки після закінчення строку дії договору (20.11.2007 р.) на його адресу не поступила заява орендодавця про припинення договору, а ПП «Лорелея» з того часу продовжувало сплачувати орендну плату за користування земельними ділянками і інші платежі, договір оренди є продовженим.

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.

Львівська міська рада зверталась до Господарського суду Львівської області у справі № 13/179 із позовом до ПП «Лорелея» про звільнення земельних ділянок біля павільйонів під літні майданчики за адресою пл.Підкови,3 площею 62,4 кв.м та на пр.Шевченка,7а площею 58,2 кв.м у м.Львові та приведення земельних ділянок до попереднього стану за власний рахунок. Зазначене підтверджує те, що Львівська міська рада не визнає договорів оренди спірних земельних ділянок продовженими.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

В силу статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Львівська міська рада у відповідності до ст. 10 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні є органом місцевого самоврядування в Україні, що представляє територіальну громаду м. Львова та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваженя місцевого самоврядування визначені Конституцією України та іншими законами України.

Згідно ст. 80 Земельного кодексу України територіальні громади, які реалізують своє право через органи місцевого самоврядування, є субєктами права власності на землю, що є комунальною власністю.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі ухвали Львівської міської ради № 949 від 20.11.1997 р. «Про затвердження проекту відведення і встановлення меж земельних ділянок для ПП «Лорелея» на пр. Шевченка,7-9 і пл. Підкови у м. Львові» між позивачем та Львівською міською радою було укладено договір від 24.05.2002 р. на право тимчасового користування на умовах оренди земельною ділянкою із земель міста з метою влаштування та обслуговування павільйонів і літніх майданчиків.

Пунктом 2.2. договору сторони обумовили, що договір укладається терміном до 20.11.2007 року. По закінченні терміну договору орендар має переважне право на поновлення договору на новий термін. У цьому разі зацікавлена сторона повинна повідомити письмово другу сторону про бажання щодо продовження дії договору на новий термін не пізніше, ніж за два місяці до його закінчення.

У п.4 цього договору зазначено, що договір втрачає чинність у разі його припинення або розірвання, а однією з підстав припинення договору є закінчення його строку.

Щодо тверджень апелянта про те, що оскільки в місячний термін після закінчення дії договору позивач не отримав заяви про припинення договору, відтак останній є продовженим і чинним, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 759 та частини другої статті 792 Цивільного кодексу України законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди), а відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Частиною 6 ст. 93 Земельного кодексу України також передбачено, що відносини, повязані з орендою землі, регулюються законом.

Згідно з частиною першою статті 19 Закону України Про оренду землі строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. В силу частини першої статті 31 цього закону договір оренди землі припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Стаття 33 вказаного закону передбачає, що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору, він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

Отже, цією нормою не передбачений порядок автоматичного поновлення договору оренди земельної ділянки в разі відсутності заперечень з боку сторін, а лише визначено, що в цьому разі договір підлягає поновленню.

Разом з тим, відповідно до пункту 34 статті 26, пункту 2 статті 77 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні питання регулювання земельних відносин (у тому числі надання земельної ділянки в оренду та поновлення договору оренди земельної ділянки) вирішується на пленарному засіданні ради сесії, а спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Законодавством передбачено, що поновлення договірних відносин стосовно оренди земельної ділянки комунальної або державної власності можливе лише шляхом прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування або виконавчої влади, який за законодавством має такі повноваження.

Зважаючи на те, що необхідною умовою укладення та поновлення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності, є наявність відповідного рішення органу місцевого самоврядування, слід вважати, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги про визнання договорів оренди земельних ділянок для обслуговування павільйону, літнього майданчику за адресою пр. Т. Шевченка, 7а укладених між ПП «Лорелея» та Львівською міською радою 02.02.1998 р. продовженими з 20.11.2007 року на строк і на умовах, передбачених договором, не підлягають до задоволення.

Водночас колегія суддів зазначає, що постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.12.2010 року у справі № 13/179 зобовязано ПП «Лорелея» звільнити земельні ділянки за адресою пл.Підкови,3 і пр.Шевченка,7а у м.Львові, на яких розміщені літні майданчики та привести земельні ділянки до попереднього стану за власний рахунок.

В постанові Львівського апеляційного господарського суду від 13.12.2010 року у справі № 13/179 встановлено, що договори оренди земельних ділянок, згідно яких ПП «Лорелея» передавалась земельна ділянка в оренду з метою обслуговування та влаштування павільйонів і літніх майданчиків за адресами м.Львів пр.Шевченка та пл.Підкови припинили свою дію 20.11.2007 р., в звязку з закінченням строків, на які їх було укладено, вказані договори оренди земельних ділянок не пролонговувалися.

Зазначена постанова набрала законної сили та не оскаржувалась в касаційному порядку.

Також, 11.04.2017 року Галицьким районним судом м. Львова у справі № 461/4381/13-а, зокрема:

- визнано протиправною бездіяльність Львівської міської ради в частині невчинення дій, спрямованих на продовження: договору оренди (нова редакція) земельної ділянки площею 92,0 кв.м. за адресою: м. Львів, пл. Підкови, 3, укладеного 24.05.2002 року між Приватним підприємством «Лорелея» (79014, АДРЕСА_1; ) та Львівською міською радою (79006, м. Львів, пл. Ринок, 1; ); договору оренди (нова редакція) земельної ділянки площею 99,0 кв.м. за адресою: м. Львів, пр-т Шевченка, 7-9, вчиненого 24.05.2002 року між Приватним підприємством «Лорелея» (79014, АДРЕСА_1; ) та Львівською міською радою (79006, м. Львів, пл. Ринок, 1; ).

- зобов'язано Львівську міську раду підготувати проект рішення щодо продовження: договору оренди (нова редакція) земельної ділянки площею 92,0 кв.м. за адресою: м. Львів, пл. Підкови, 3, укладеного 24.05.2002 року між Приватним підприємством «Лорелея» (79014, АДРЕСА_1; ) та Львівською міською радою (79006, м. Львів, пл. Ринок, 1; ); договору оренди (нова редакція) земельної ділянки площею 99,0 кв.м. за адресою: м. Львів, пр-т Шевченка, 7-9, вчиненого 24.05.2002 року між Приватним підприємством «Лорелея» (79014, АДРЕСА_1; ) та Львівською міською радою (79006, м. Львів, пл. Ринок, 1; ) та винести таке для розгляду на черговому пленарному засіданні сесії Львівської міської ради.

Таким чином рішення Господарського суду Львівської області від 21.10.2010 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1.В задоволенні апеляційної скарги Приватного підприємства «Лорелея» б/н від 02.11.2010 року відмовити, рішення Господарського суду Львівської області від 21.10.2010 року залишити без змін.

2. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя Скрипчук О.С.

суддя Бойко С.М.

суддя Малех І.Б.