РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.06.2018Справа № 910/4642/18

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Теп Транско»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрогуру»
простягнення 181859,20 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Багнюк І.І.

Представники учасників справи:

від позивачаІванов С.Г., довіреність № б/н від 02.01.18;
від відповідачане з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Теп Транско» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрогуру» 181859,20 грн, з яких: основна заборгованість у розмірі 168183,44 грн та пеня у розмірі 13675,76 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору транспортного експедирування №0611/2017 від 06.11.2017 в частині здійснення розрахунків за надані послуги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.05.2018 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/4642/18, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 06.06.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.06.2018.

У судовому засіданні 21.06.2018 представник позивача подав заяву про відмову від позову в частині вимог про стягнення з відповідача пені у розмірі 13675,76 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач, зокрема, вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Як передбачено ч. 1 та 3 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Оскільки відмова позивача від позову є формою реалізації прав позивача, заява про відмову від позову в частині позовних вимог про стягнення пені від імені позивача підписана уповноваженою особою, то за таких підстав відмова позивача від позовних вимог підлягає прийняттю судом.

Таким чином, оскільки позивач відмовився від позову в частині вимог про стягнення пені та відмову прийнято судом, провадження у справі № 910/4642/18 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрогуру» пені у розмірі 13675,76 грн підлягає закриттю.

У судовому засіданні представник позивача вимоги про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 168183,44 грн підтримав.

Відповідач повноважних представників в судове засідання не направив, відзив на позов не надав.

Відповідача належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №994.

У відповідності до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників учасників справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

06.11.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрогуру» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕП Транско» (експедитор) укладено договір транспортного експедирування №0611/2017 (надалі - Договір), за умовами якого експедитор бере на себе зобов'язання за дорученням, за плату і за рахунок клієнта організувати та виконати транспортно-експедиторські послуги по перевезенню зернових та олійних культур (вантаж) клієнта залізничним транспортом, а також здійснення інших дій, необхідних для виконання зобов'язань по даному договору, та узгоджених з клієнтом.

Відповідно до п.п. 1.2, 1.4 Договору експедитор зобов'язаний надавати послуги відповідно до вказівок клієнта, які повинні бути правомірними, здійснюваними та конкретними. Експедитор у необхідних випадках може залучати для виконання своїх обов'язків інших осіб, за умови, що він залишається відповідальним перед клієнтом за виконання умов цього Договору.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що експедитор має право на відшкодування в погоджених з клієнтом обсягах додаткових витрат, що виникли в нього при виконанні цього договору, якщо такі витрати здійснювалися в інтересах клієнта; на відшкодування додаткових витрат, не погоджених з клієнтом, але підтверджених документально, що виникли при виконанні цього договору не з вини експедитора.

У відповідності до п. 2.4 Договору клієнт зобов'язаний, зокрема, здійснити експедитору 100% передоплату вартості експедирування, яка складається з вартості провізних платежів, додаткових станційних зборів, митних зборів, витрат на проходження фітосанітарних, сертифікаційних та інших процедур по оформленню вантажу, плати експедитору; заявити до перевезення точну кількість тонн вантажу та кількість вагонів, або сплатити штрафні санкції з боку залізничної дороги при невиконанні плану перевезень з вини клієнта; протягом трьох днів з моменту одержання рахунку здійснити остаточні розрахунки та оплатити додаткові витрати експедитора, підтверджені документально, що виникли при виконанні цього договору не з вини експедитора; підписати акт виконаних робіт; у разі незгоди клієнта з актом він зобов'язаний протягом 5 робочих днів з дня його одержання надіслати/надати експедитору лист із зазначення мотивованих причин відмови від підписання; у разі відсутності такого листа протягом зазначеного терміну, послуги за цим договором вважаються прийнятими замовником у повному обсязі, без претензій, а акт виконаних робіт вважається акцептованим.

За правовою природою укладений між сторонами Договір є договором транспортного експедирування.

Відповідно до ст. 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо). Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов'язки експедитора виконуються перевізником. Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 931 Цивільного кодексу України розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Пунктом 4.3 Договору визначено, що вартість експедирування та розмір плати експедитора узгоджується в додатках/доповненнях до цього Договору.

У випадку введення нових тарифів і ставок «Укрзалізницею» і транспортними підприємствами експедитор залишає за собою право перегляду, після попереднього обов'язкового погодження з клієнтом, форми оплати та порядку розрахунків (п. 4.6 Договору).

В Додатку №1 до Договору транспортного експедирування №0611/2017 від 06.11.2017 сторони затвердили вартість доставки шроту соняшникового негранульованого з призначенням станція Одеса-товарна/1-Од/Україна , код станції - 400201, одержувач вантажу ТОВ «Блек СІ Шіппінг Сервіс ЛТД», а саме: 692,00 грн за 1 тонну (з ПДВ). Вартість відвантаження включає в себе: залізничний тариф, додаткові станційні збори по станції відвантаження, забезпечення рухомим складом, вартість ЗПП, ветеринарну експертизу, ветеринарне свідоцтво з відміткою ПДВК, страхування вантажу, плату експедитору в розмірі 27,00 грн з ПДВ за одну тонну відвантаженого вантажу.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Листом №16 від 01.12.2017 позивач звернувся до відповідача із розпорядженням, в якому просив з 04.12.2017 завантажити та відправити шрот соняшниковий негранульований в кількості 432,0 тонни ±5% (станція призначення: станція Одеса-Товарна, код станції - 400201, вантажоодержувач ТОВ «Блек СІ Шіппінг Сервіс ЛТД»).

На виконання умов Договору та вищевказаної заявки (розпорядження на відвантаження) позивачем надано відповідачу транспортно-експедиторські послуги на загальну суму 318183,44 грн.

Факт надання послуг підтверджується актом виконаних робіт №1 від 20.12.2017 на суму 318183,44 грн, підписаним представниками обох сторін та скріпленим печатками підприємств, а також наявними у справі залізничними накладними.

Однак, відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати наданих послуг належним чином виконано не було, а сплачено позивачу лише кошти у сумі 150000,00 грн, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 168183,44 грн.

У надісланому на адресу позивача листі №23 від 22.02.2018 відповідач факт наявності заборгованості визнав та зобов'язався сплатити борг в повному обсязі з 10 по 31 березня 2018 року.

Проте, доказів погашення вказаної заборгованості матеріали справи не містять.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрогуру» заперечень проти позову не наведено, доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 168183,44 грн є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору у розмірі 2522,75 грн покладаються на відповідача. Судовий збір у розмірі 205,13 грн покладається на позивача, оскільки провадження у справі в частині вимог про стягнення з відповідача пені закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову на стадії розгляду справи по суті.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 74, 129, п. 4 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрогуру» (02660, м.Київ, вулиця Каховська, будинок 64-Ж, ідентифікаційний код 37396118) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕП Транско» (19601, Черкаська обл., Черкаський район, село Геронимівка, вулиця Благовісна, будинок 1, ідентифікаційний код 32291375) заборгованість у розмірі 168183 (сто шістдесят вісім тисяч сто вісімдесят три) грн 44 коп. та судовий збір у розмірі 2522 (дві тисячі п'ятсот двадцять дві) грн 75 коп.

3. Провадження у справі №910/4642/18 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрогуру» пені у розмірі 13675,76 грн закрити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. При цьому, згідно з п.п.17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено: 17.07.2018.

Суддя Ю.М. Смирнова