РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.07.2018Справа № 910/4435/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. при секретарі судового засідання Астаповій Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-бельгійське підприємство з іноземними інвестиціями "Євролакт", Публічного акціонерного товариства "Вознесенський сиркомбінат" до Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (АТ "Укрексімбанк") про визнання припиненими іпотеки та застави, за участю представників позивача-1 - Авраміч В.О., довіреність № б/н віж 05.04.2018 року, позивача-2 - Герасимчука О.П., довіреність № б/н від 12.04.2018 року, відповідача - Путієнка Є.В., довіреність №010-00/3572 від 19.08.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року позивачі звернулися до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про визнання припиненою іпотеки за іпотечним договором №151208Z127 від 08.10.2008 року, визнання припиненою застави за договором застави №151208Z131 від 08.10.2008 року, визнання припиненою іпотеки за іпотечним договором №151208Z128 від 05.12.2008 року та визнання припиненою застави за договором застави №151208Z132 від 08.10.2008 року.

Позов мотивований тим, що боржника за кредитним договором - ліквідовано, з внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи та це є підставою для припинення договорів іпотеки та договорів застави, які укладені для забезпечення виконання кредитного договору боржником.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.04.2018 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 14.05.2018 року.

08.05.2018 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, у якому він просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки ліквідація юридичної особи відповідно до закону не є підставою для припинення зобов'язань, що виникли за договорами забезпечення.

14.05.2018 року в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву на 30.05.2018 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.06.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.07.2018 року.

11.07.2018 року відповідачем в судовому засіданні відповідачем надано письмові пояснення по справі.

Заслухавши пояснення представників позивачів та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, 08 жовтня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Укрексімбанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Каскад-Продакшн ЛТД" (боржник) було укладено генеральну угоду №151208N4 (далі - генеральна угода), з лімітом заборгованості 25000000 дол. США та терміном дії до 07 жовтня 2013 року,

Згідно ст. 2 генеральної угоди сторони погодили, що термін "генеральна угода" означає цю генеральну угоду, включаючи будь-які додатки до неї, графіки, списки або інші доповнення до неї, які є невід'ємною частиною цієї генеральної угоди. Крім того, термін "кредитний договір" означає будь-який договір, угоду, правочин, що передбачає здійснення Кредитних операцій та який укладається сторонами в рамках цієї генеральної угоди та є її додатком.

В рамках генеральної угоди між Відкритим акціонерним товариством "Укрексімбанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Каскад-Продакшн ЛТД" було укладено кредитний договір №151208К53 від 08 жовтня 2008 року, із змінами і доповненнями терміном дії до 07 жовтня 2011 року, з лімітом кредитної лінії 8708300 дол. США та- Кредитний договір №151208К54 від 08 жовтня 2008 року, із змінами і доповненнями, терміном дії до 07 жовтня 2011 року, з лімітом кредитної лінії 16291700,00 дол. США. (далі разом - кредитні договори).

З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника що випливають із генеральної угоди, було укладено зазначені нижче договори.

08.10.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-бельгійське підприємство з іноземними інвестиціями "Євролакт" (іпотекодавець) та Відкритим акціонерним товариством "Укрексімбанк" (іпотекодержатель) було укладено іпотечний договір №151208Z127, відповідно до умов якого (п. 1.1. договору), іпотекою за цим договором забезпечуються вимоги, іпотекодержателя, що випливають з генеральної угоди від 08.10.2008 року №151208N4 з усіма чинними кредитними договорами, які укладаються в рамках генеральної угоди, їй підпорядковуються та є додатками до неї, є які від'ємними її частинами та складають єдиний документ), укладеної між банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «Каскад-Продакшн» ЛТД (боржник), відповідно до якої банк при виконанні боржником умов та положень, визначених в кредитному договорі, проводить кредитні операції виключно в межах загального ліміту заборгованості за кредитним договором, встановленим у розмірі, що не перевищує суму, еквівалентну 25 000 000,00 дол. США, терміном користування до 07.10.2013 р.

08.10.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-бельгійське підприємство з іноземними інвестиціями "Євролакт" (заставодавець) та Відкритим акціонерним товариством "Укрексімбанк" (заставодержатель) було укладено договір застави №151208Z131, відповідно до умов якого (п. 1.1. договору), заставою за цим договором забезпечуються вимоги заставодержателя. що випливають з генеральної угоди від 08.10.2008 року №151208N4 з усіма чинними кредитними договорами, які укладаються в рамках генеральної угоди, їй підпорядковуються та є до датками до неї, є невід'ємними її частинами та складають єдиний документ), укладеної між банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «Каскад-Продакшн» ЛТД (боржник), відповідно до якої банк при виконанні боржником умов та положень, визначених в кредитному договорі, проводить кредитні операції виключно в межах загального ліміту заборгованості за кредитним договором, встановленим у розмірі, що не перевищує суму, еквівалентну 25 000 000,00 дол. США, терміном користування до 07.10.2013 р.

08.10.2008 року між Публічним акціонерним товариством "Вознесенський сиркомбінат" (заставодавець) та Відкритим акціонерним товариством "Укрексімбанк" (заставодержатель) було укладено договір застави №151208Z132, відповідно до умов якого (п. 1.1. договору), заставою за цим договором забезпечуються вимоги заставодержателя. що випливають з генеральної угоди від 08.10.2008 року №151208N4 з усіма чинними кредитними договорами, які укладаються в рамках генеральної угоди, їй підпорядковуються та є до датками до неї, є невід'ємними її частинами та складають єдиний документ), укладеної між банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «Каскад-Продакшн» ЛТД (боржник), відповідно до якої банк при виконанні боржником умов та положень, визначених в кредитному договорі, проводить кредитні операції виключно в межах загального ліміту заборгованості за кредитним договором, встановленим у розмірі, що не перевищує суму, еквівалентну 25 000 000,00 дол. США, терміном користування до 07.10.2013 р.

05.12.2008 року між Публічним акціонерним товариством "Вознесенський сиркомбінат" (іпотекодавець) та Відкритим акціонерним товариством "Укрексімбанк" (іпотекодержатель) було укладено іпотечний договір №151208Z128 відповідно до умов якого (п. 1.1. договору), іпотекою за цим договором забезпечуються вимоги іпотекодержателя, що випливають з генеральної угоди від 08.10.2008 року №151208N4 з усіма чинними кредитними договорами, м укладаються в рамках Генеральної угоди, їй підпорядковуються та є Додатками до нього невід'ємними її частинами та складають єдиний документ), укладеної між банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «Каскад-Продакшн» ЛТД (боржник), відповідно до якої банк при виконанні боржником умов та положень, визначених в кредитному договорі, проводить кредитні операції виключно в межах загального ліміту заборгованості за кредитним договором, встановленим у розмірі, що не перевищує суму, еквівалентну 25 000 000,00 дол. США, терміном користування до 07.10.2013 р.

Статтею 546 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ст.1 Закону України "Про іпотеку" визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 3 Закону "Про іпотеку" встановлено, що іпотекою може бути забезпечено виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути у майбутньому на підставі договору, що набрав чинності; іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно із ст.17 Закону "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Згідно ст. 1 Закону України "Про заставу" застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Згідно ч. 1 статті 28 Закону України "Про заставу", застава припиняється, зокрема, з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання.

За змістом положень пункту 1 частини першої статті 593 ЦК України право застави припиняється, зокрема, у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

Постановою Вищого господарського суду України 19 жовтня 2016 року у справі № 903/623/13 прийнято рішення про ліквідацію боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Каскад-Продакшн».

Відповідно до частини першої статті 609 ЦК України, зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

За змістом статті 11 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання в межах вартості предмета іпотеки. Укладаючи договір застави (іпотеки), заставодавець (іпотекодавець) приймає на себе всі ризики, пов'язані з невиконанням зобов'язання боржником (у межах вартості предмета застави (іпотеки), у тому числі й ті, що виникають унаслідок банкрутства боржника з його подальшим виключенням із ЄДРЮО та ФОП.

Разом із тим згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Інститут забезпечення виконання зобов'язання спрямований на підвищення гарантій забезпечення майнових інтересів сторін зобов'язання, насамперед інтересів кредитора, належного його виконання, а також усунення можливих негативних наслідків неналежного виконання зобов'язання.

За змістом частини першої статті 589 ЦК України правовим наслідком невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, є виникнення у заставодержателя права звернення стягнення на предмет застави, заставодавцем якого відповідно до частини першої статті 583 ЦК України і частини другої статті 11 Закону України «Про заставу» може бути як сам боржник, так і третя особа (майновий поручитель). При цьому майновий поручитель несе відповідальність перед заставодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета застави.

Таким чином, укладаючи договір застави, заставодавець бере на себе всі ризики, пов'язані з невиконанням зобов'язання боржником (у межах вартості предмета застави), у тому числі й ті, що виникають унаслідок банкрутства боржника з його подальшим виключенням із відповідного Єдиного державного реєстру. Оскільки покладення цих ризиків на особу, яка видала забезпечення, відбулося за договором, укладеним заставодавцем саме із кредитором, то всі узяті ризики слід покладати на особу, яка видала забезпечення, і після припинення існування боржника. Отже, ліквідація боржника не повинна припиняти обов'язку заставодавця із несення цих ризиків. Інше може бути передбачено договором між кредитором та особою, яка видала забезпечення, тобто звільнення останньої від таких ризиків має бути предметом спеціальної домовленості між нею і кредитором.

Таким чином, факт ліквідації боржника за основним договором із внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим договором, яка не була погашена у процедурі ліквідації, не є підставою для припинення договору застави, укладеного на забезпечення виконання боржником основного зобов'язання, та звільнення заставодавця від відповідальності перед кредитором.

Оскільки покладення на особу, яка видала забезпечення, цих ризиків відбулося за договором, укладеним заставодавцем (іпотекодавцем) саме з кредитором, то всі прийняті ризики повинні покладатися на особу, яка видала забезпечення, і після припинення існування боржника, отже, ліквідація боржника не повинна припиняти обов'язок заставодавця (іпотекодавця) з несення цих ризиків. Інше може бути передбачено договором між кредитором та особою, яка видала забезпечення, тобто, звільнення останньої від таких ризиків повинно бути предметом спеціальної домовленості між нею і кредитором.

Таким чином, сам факт ліквідації боржника за кредитним договором з внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим договором не є підставою для припинення договорів іпотеки та застави, які укладені для забезпечення виконання кредитного договору боржником

Аналогічна правова позиція викладена у постанові у Верховного Суду України від 10.02.2016 у справі N 6-216цс14, від 10 лютого 2016 року у справі №6-216цс14, від 10 лютого 2016 року, у справі №6-84цс15, від 06 липня 2016року у справі №3-578гс16.

Окрім того, як вбачається зі змісту спірних договорів забезпечення, не визначено ліквідацію боржника, як підставу для припинення іпотеки/застави та звільнення у зв'язку з цим майнових поручителів від відповідальності за взятими на себе зобов'язаннями.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, враховуючи вище викладене, позивачами не доведено підстав для визнання договорів іпотеки за №151208Z127 від 08.10.2008 року, №151208Z128 від 05.12.2008 року та договорів застави №151208Z131 від 08.10.2008 року, №151208Z132 від 08.10.2008 року припиненими, тому суд приходить до висновку, що права позивачів, за захистом яких вони звернулись до суду, не порушено відповідачем і в позові слід відмовити повністю.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 23.07.2018р.

Суддя С.О. Чебикіна