КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2018 р. Справа№ 927/550/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Пантелієнка В.О.

Іоннікової І.А.

за участю секретаря судового засідання Чміль Я.Є.

представники учасників провадження у даній справі

у судове засідання від 11.07.2018 не з'явилися

розглянувши матеріали апеляційної скарги Головного управлінням ДФС у Чернігівській області

на ухвалу господарського суду Чернігівської області від 15.05.2018

у справі № 927/550/17

за заявою Головного управління ДФС у Чернігівській області,

до Відкрите акціонерне товариство "Промислове підприємство "Пищепром"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Чернігівській області від 15.05.2018 у справі № 927/550/17 заяву арбітражного керуючого Барбарова О.Ю. про стягнення грошової винагороди задоволено частково; стягнуто з Головного управління ДФС у Чернігівській області на користь арбітражного керуючого Барбарова Олександра Юрійовича 12 308 грн. 24 коп. грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора; стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернігівській області на користь арбітражного керуючого Барбарова Олександра Юрійовича 2 488 грн. 45 коп. грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора; затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс; ліквідовано юридичну особу Відкрите акціонерне товариство "Промислове підприємство "Пищепром"; провадження у справі про банкрутство закрито.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції у відповідній частині, ГУ ДФС у Чернігівській області звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду Чернігівській області від 15.05.2018 у справі № 927/550/17 в частині стягнення з Головного управління ДФС у Чернігівській області на користь арбітражного керуючого Барбарова Олександра Юрійовича 12 308 грн. 24 коп. грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.06.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управлінням ДФС у Чернігівській області та призначено її розгляд на 11.07.2018.

У зв'язку з перебуванням судді Сотнікова С.В. у відпустці, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного господарського суду від 09.07.2018, сформовано склад колегії суддів для здійснення розгляду апеляційної скарги у справі № 927/550/17 у наступному складі: головуючий суддя: Доманська М.Л., судді: Іоннікова І.А., Пантелієнко В.О. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.07.2018 апеляційну скаргу було прийнято до свого провадження у новому складі суду.

Представники учасників провадження у справі не з'явилися у судове засідання 11.07.2018. Про день і час розгляду справи всі учасники провадження у справі повідомлені належним чином, відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Стаття 43 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Частиною 11 статті 270 ГПК України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Судова колегія, обговоривши на місці вказані обставини, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності учасників провадження у справі, які не з'явилися у судове засідання, за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Конституцією України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Також, Конституція України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, ГПК України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 255 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В даному випадку, відповідно до приписів розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі по тексту - Закон), застосовуються норми Закону в редакції, що діє з 19.01.2013.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону провадження у справах про банкрутство регулюється Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Чернігівської області від 04.07.2017 порушено провадження у даній справі про банкрутство, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Тищенко Н.П.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 05.09.2017 у даній справі визнано грошові вимоги Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в сумі 29 900,00 грн.; затверджений реєстр вимог кредиторів з включенням до нього вимог вказаного вище кредитора, а також Головного управління ДФС у Чернігівській області в сумі 3 617 789,38 грн.

Постановою господарського суду Чернігівської області від 17.10.2017 у даній справі припинено процедуру розпорядження майном ВАТ "Промислове підприємство "Пищепром" та повноваження розпорядника майна боржника - арбітражного керуючого Тищенко Н.П., боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Барбарова О.Ю., встановлено основну грошову винагороду арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень ліквідатора за рахунок коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника, зобов'язано ліквідатора виконати дії, передбачені розділом ІІІ "Ліквідаційна процедура" Закону про банкрутство, а також надати господарському суду ліквідаційний баланс та звіт про проведену роботу.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 13.02.2018 у даній справі визнано грошові вимоги Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернігівській області в сумі 775 976,21 грн.; затверджений реєстр вимог кредиторів з включенням до нього вимог вказаного вище кредитора, а також Головного управління ДФС у Чернігівській області в сумі 3 617 789,38 грн. та Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в сумі 29 900,00 грн.

02.04.2018 до господарського суду Чернігівської області надійшла заява від 30.03.2018 № 02-04/17 арбітражного керуючого Барбарова О.Ю. про стягнення з кредиторів грошової винагороди в сумі 29 825,33 грн. пропорційно розміру визнаних їх кредиторських вимог.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 03.04.2018 у даній справі вказана вище заява була прийнята, приєднана до матеріалів справи та призначена до розгляду в судовому засіданні на 12.04.2018. При цьому, встановлений процесуальний строк для подання кредиторами заперечень на заяву арбітражного керуючого Барбарова О.Ю. про стягнення грошової винагороди - до 11.04.2018 включно.

Оскаржуваною ухвалою суд першої інстанції, крім іншого, задовольнив частково заяву арбітражного керуючого Барбарова О.Ю. про стягнення грошової винагороди; стягнув з Головного управління ДФС у Чернігівській області на користь арбітражного керуючого Барбарова Олександра Юрійовича 12 308 грн. 24 коп. грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора.

З даним судовим рішенням, у вказаній частині, апелянт не погодився. В решті ухвала господарського суду Чернігівській області від 15.05.2018 у справі № 927/550/17 не оскаржується апелянтом, а тому переглядається судом апеляційної інстанції лише в тій частині, що оскаржується.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшов висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції в частині стягнення з Головного управління ДФС у Чернігівській області на користь арбітражного керуючого Барбарова Олександра Юрійовича 12 308 грн. 24 коп. грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора винесена з повним дослідженням матеріалів справи та є такою, що відповідає вимогам законодавства, з наступних підстав.

За змістом ч. 1 ст. 41 Закону про банкрутство, ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 98 Закону про банкрутство, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Законом.

Положеннями ст. 115 Закону про банкрутство визначено, що арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.

Грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора складається з основної та додаткової грошових винагород.

Основна грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора визначається в розмірі двох середньомісячних заробітних плат керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до введення господарським судом процедури санації боржника або відкриття процедури ліквідації банкрута за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень керуючого санацією або ліквідатора. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора не може перевищувати десяти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень керуючого санацією, ліквідатора.

Сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв'язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника.

Кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Ліквідатор щомісяця звітує перед комітетом кредиторів про нарахування та виплату основної та додаткової грошових винагород арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат.

Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат доводиться кредиторам до відома та повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів.

Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації подається арбітражним керуючим до господарського суду за п'ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 13.02.2018 затверджений реєстр вимог кредиторів, до якого включено вимоги наступних кредиторів:

Головного управління ДФС у Чернігівській області в сумі 3 617 789,38 грн.;

Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в сумі 29 900,00 грн.;

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернігівській області в сумі 775 976,21 грн.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 27.03.2018 визнано грошові вимоги Головного управління ДФС у Чернігівській області в сумі 2 456 454,56 грн. та 3 524,00 грн. судового збору.

Отже, загальна сума визнаних грошових вимог кредиторів становить 6 883 644,15 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, зборами кредиторів боржника у даній справі прийнято рішення про обрання комітету кредиторів у складі трьох осіб: Головне управління ДФС у Чернігівській області, Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України та Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернігівській області (протокол від 26.02.2018).

Рішенням комітету кредиторів від 26.02.2018, зокрема, схвалений звіт арбітражного керуючого Барбарова О.Ю. про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат.

Як зазначалося вище, ухвалою господарського суду Чернігівської області від 15.05.2018 затверджений звіт ліквідатора Барбарова О.Ю. про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедури ліквідації.

Судом першої інстанції було встановлено, що подаючи до господарського суду Чернігівської області на затвердження звіт про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат, а також заяву про стягнення грошової винагороди ліквідатором Барбаровим О.Ю. був здійснений розрахунок відповідної суми, в основу якого були покладені дві мінімальні заробітні плати за кожний місяць виконання ним повноважень ліквідатора, що не суперечить положенням ч. 3 ст. 115 Закону та постанові господарського суду Чернігівської області від 17.10.2017.

За підрахунком арбітражного керуючого Барбарова О.Ю. сума грошової винагороди за виконання ним повноважень ліквідатора за період з 17.10.2017 на день звернення до суду становить 29 825,33 грн., з яких 26 319,46 грн. або 88,29 % підлягає стягненню з ініціюючого кредитора - Головного управління ДФС у Чернігівській області, 129,48 грн. або 0,43 % - з Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України та 3360,33 грн. або 11,27 % - з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернігівській області.

Як свідчать матеріали справи, жодного майна та грошових коштів банкрута виявлено не було; фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого кредиторами створений не був.

Разом з тим, законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг ліквідатора в залежність від майнового стану кожного кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

Тобто, невиявлення ліквідатором боржника в процедурі ліквідації майна боржника, чи інших його активів та грошових коштів, жодним чином не впливає на оплату його послуг.

Верховний суд в постанові від 01.03.2018 у справі № 3910/32824/15, скасовуючи постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.11.2017 у справі № 910/32824/15 повністю і передаючи справу на новий розгляд до Київського апеляційного господарського суду (в даній постанові суду апеляційної інстанції йшлося про те, що комітетом кредиторів у цій справі не створювався фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого; діючими нормами Закону про банкрутство не передбачено стягнення грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого (ліквідатора) з кредиторів), звернув увагу на приписи ст. ст. 41, 115 Закону щодо оплатності роботи арбітражного керуючого (ліквідатора) за час виконання ним своїх повноважень.

Враховуючи відсутність коштів від реалізації майна боржника, а також факт виконання арбітражним керуючим Барбаровим О.Ю. повноважень ліквідатора та існування права, згідно з приписами п. 3 ч. 1 ст. 98 Закону про банкрутство, на отримання винагороди в розмірі та порядку, передбачених цим Законом, суд першої інстанції вірно зазначив, що вимоги останнього щодо стягнення з кредиторів грошової винагороди, виходячи з принципу пропорційності суми витрат кредиторів на виплату грошової винагороди ліквідатору розміру визнаних кредиторських вимог є обгрунтованими.

Судова колегія погоджується з позицією суду першої інстанції, яким вирішено стягнути з кредиторів на користь ліквідатора грошову винагороду, визначивши її в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат за весь період виконання ним повноважень ліквідатора, що становить 14 892,00 грн. (3723 грн. * 4 = 14 892,00 грн.). При цьому, судом першої інстанції було враховано період виконання арбітражним керуючим Барбаровим О.Ю. повноважень ліквідатора; дії ліквідатора, які вчинялись ним у відповідний період; наявні в матеріалах справи докази виконання арбітражним керуючим Барбаровим О.Ю. повноважень ліквідатора у ліквідаційній процедурі.

Отже, виходячи з принципу пропорційності суми витрат кредиторів на виплату грошової винагороди ліквідатору розміру визнаних кредиторських вимог, відсоток, який підлягає стягненню з Головного управління ДФС у Чернігівській області становить 82,65 % або 12 308,24 грн., про що вірно зазначив суд першої інстанції. В решті ухвала господарського суду Чернігівській області від 15.05.2018 у справі № 927/550/17 не оскаржується апелянтом.

У відповідності до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи, наведені апелянтом в апеляційній скарзі, колегією суддів відхиляються, оскільки не спростовують обставин, що на підставі належних та допустимих доказів встановлені судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги Головного управлінням ДФС у Чернігівській області, зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції від 15.05.2018 у даній справі в частині стягнення з Головного управління ДФС у Чернігівській області на користь арбітражного керуючого Барбарова Олександра Юрійовича 12 308 грн. 24 коп. грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування оскаржуваної ухвали у даній справі у вказаній частині, судовою колегією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управлінням ДФС у Чернігівській області залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Чернігівської області від 15.05.2018 у справі № 927/550/17 в частині стягнення з Головного управління ДФС у Чернігівській області на користь арбітражного керуючого Барбарова Олександра Юрійовича 12 308 грн. 24 коп. грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора - без змін.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови підписаний 16.07.2018.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді В.О. Пантелієнко

І.А. Іоннікова