ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" липня 2018 р. Справа № 918/507/18

Господарський суд Рівненської області у складі судді Войтюка В.Р., розглянувши матеріали справи

за позовом Кузнецовського міського комунального підприємства

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства "Рівнеобленерго"

про припинення зловживання правом

Без виклику сторін.

ВСТАНОВИВ:

Кузнецовське міське комунальне підприємство звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом в якому просить зобов'язати Приватне акціонерне товариство "Рівнеобленерго" припинити зловживання правом на відключення від енергопостачання об'єктів централізованого водопостачання Кузнецовського міського комунального підприємства, як таким, що не може порушити права інших осіб та завдавати шкоди довкіллю.

Ухвалою господарського суду від 26 липня 2018 року за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 918/507/18, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 13 серпня 2018 року.

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву № 637 від 23 липня 2018 року про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 акціонерному підприємству "Рівнеобленерго" вчиняти дії по припиненню, обмеженню енергопостачання об'єктів водопостачання Кузнецовського міського комунального підприємства, до моменту розгляду справи по суті.

Розглянувши заяву Кузнецовського міського комунального підприємства № 637 від 23 липня 2018 року про забезпечення позову, суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії та забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників справи; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даної справи.

Отже, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Відтак, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Натомість, обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову № 637 від 23 липня 2018 року, позивач вказує, що через наявну заборгованість Кузнецовського міського комунального підприємства перед ОСОБА_1 акціонерним товариством "Рівнеобленерго", останній неодноразово скеровував на адресу заявника листи про припинення подачі напруги на насосну станцію водозабору "Бабка". Заявник зазначає, що повне припинення подачі напруги на об'єкт водопостачання на насосну станцію, що є елементом системи централізованого водопостачання м. Вараш, призведе до зупинення без перервного технологічного процесу водопостачання питної води у м. Вараш. Заявник вказує на те, що не вжиття заході забезпечення позову може спричинити незворотні наслідки екологічного, санітарно-епідеміологічного та соціального характеру, які можуть виникнути у випадку відключення об'єкту водопостачання від подачі напруги.

Таким чином, заявивши про необхідність застосування заходів до забезпечення позову, позивач не навів жодних достатніх підстав, які б свідчили, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду у даній справі.

При цьому, застосування заходів забезпечення позову може мати місце лише за наявності підстав, викладених у законі. При подачі заяви про забезпечення позову заявник насамперед повинен обґрунтувати звернення із заявою відповідними доказами, що підтверджують необхідність вжиття відповідних заходів.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Проте, доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову, позивачем не надано, в той час як відповідно до вимог чинного законодавства (статтею 74 ГПК України), обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Враховуючи вищевикладені обставини, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема з вимог статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої позивачем заяви про забезпечення позову на даній стадії судового процесу, з огляду на відсутність доказів та обґрунтованих мотивів, які б могли свідчити, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до п.11 ст. 137 ГПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відхиляючи заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову суд також зауважує, що відповідно до п. 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Кузнецовського міського комунального підприємства № 637 від 23 липня 2018 року про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного господарського суду України в порядку ст.ст. 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя Войтюк В.Р.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (34400, м. Вараш, майдан Незалежності, 2);

3 - відповідачу рекомендованим (33013, м. Рівне, вул. К. Володимира, 71).