ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2018 р.,

м. Київ

Справа № 911/888/18

Господарський суд Київської області у складі судді Черногуза А.Ф.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін

позов Виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області (08600, Київська обл., м. Васильків, вул. Соборна, буд. 56, ) в особі Управління з питань економіки та власності Васильківської міської ради Київської області (08600, Київська обл., м. Васильків, вул. Володимирська, буд. 2, )

до Фізичної особи-підприємця Скорого Валерія Микитовича (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1)

про стягнення заборгованості за договором оренди нерухомого майна №463 від 01.08.2014,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява №372/01-15вих від 24.04.2018 Виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області в особі Управління з питань економіки та власності Васильківської міської ради Київської області до Фізичної особи-підприємця Скорого Валерія Микитовича про стягнення 185742,98 грн заборгованості за договором оренди нерухомого майна №463 від 01.08.2014.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.05.2018 вказану позовну заяву залишено без руху.

21.05.2018 через канцелярію господарського суду Київської області позивачем було подано заяву б/н від 17.05.2018 про усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали господарського суду Київської області від 04.05.2018. Суд, перевіривши подані документи, встановив, що позивачем усунуто недоліки позовної заяви №372/01-15вих від 24.04.2018.

Позов обґрунтований наступним:

- 01.08.2014 між Управлінням з питань економіки та власності Васильківської міської ради (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Скорим Валерієм Микитовичем (орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна (нежилих будівель, споруд, приміщень) комунальної власності Васильківської територіальної громади № 463. За змістом п.п. 1.1., 2.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в оренду нежитлову будівлю по АДРЕСА_2, площею 162,3 кв.м.

- відповідач в порушення умов договору орендну плату сплачував несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість у сумі 185742,98 грн.

Ухвалою від 29.05.2018 відкрито провадження у справі, за клопотанням позивача, що міститься в позовній заяві, визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін, встановлено строки для подання: відповідачу - заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження - до 15.06.20184 відповідачу - відзиву на позов - протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали; позивачу - відповіді на відзив - до 21.06.2018; відповідачу - заперечення з доказами в обґрунтування його доводів та доказами направлення копій позивачу - до 28.06.2018.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач у встановлені судом строки заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не подав.

Відзив на позов відповідачем також не подано, про причини неподання суд не повідомлено.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Судом перевірено та встановлено, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи судом. Вказаний факт підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (вх.14771/18 від 14.05.2018), який підтверджує факт отримання відповідачем ухвали від 04.05.2018 про залишення позовної заяви без руху, та конвертом (вх. № 17620/18 від 12.06.2018) з ухвалою від 29.05.2018 про відкриття провадження у справі, що був повернутий ПАТ «Укрпошта» на адресу суду з відміткою «за закінчення встановленого строку зберігання».

Оскільки судом було надіслано ухвалу суду на адресу відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, інша адреса суду повідомлена не була, останній вважається належним чином повідомленим про розгляд справи.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Реалізація норми ст. 81 Господарського процесуального кодексу України щодо витребування господарським судом документів і матеріалів, необхідних для вирішення спору, безпосередньо залежить від суб'єктивної реалізації сторонами їх диспозитивного права витребовувати через суд докази.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що положеннями п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства визначено змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, господарський суд вважає, що судом, в межах наданих повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за можливе розглядати справу за наявними у справі документами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

01.08.2014 між Управлінням з питань економіки та власності Васильківської міської ради (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Скорим Валерієм Микитовичем (орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна (нежилих будівель, споруд, приміщень) комунальної власності Васильківської територіальної громади № 463. За змістом п.п. 1.1., 2.1. якого орендодавець на підставі рішення Васильківської міської ради від 02.07.2014 № 05.14-56-VI передає, а орендар приймає в оренду нежитлову будівлю по АДРЕСА_2, площею 162,3 кв.м., для здійснення підприємницької діяльності - виробництво хлібопекарських виробів.

За користування об'єктом оренди орендар сплачує орендодавцю орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати та порядку використання орендної плати, затвердженої рішенням Васильківської міської ради від 14.02.2014 № 03.07-49-VI, місячний розмір якої згідно з розрахунком орендної плати, що є невід'ємною частиною цього договору (додаток № 3), на дату підписання договору становить 5624,36 грн. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць. Додатково до орендної плати нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою (п. 3.1., 3.2., 3.4.договору).

Орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно, не пізніше 10 числа поточного місяця на рахунок орендодавця (п. 3.6. договору).

Оскільки вимоги позивача ґрунтуються на наслідках порушення відповідачем договірних зобов'язань, в тому числі грошових, а спірні правовідносини виникли з договору оренди комунального майна, до них відповідно застосовуються положення Закону України «Про оренду державного та комунального майна» як спеціального закону та положення глави 47-53, 58 Цивільного кодексу України, глави 19-20, 26, 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини. Однією з підстав виникнення господарського зобов'язання згідно ст. 174 Господарського кодексу України, є господарський договір.

Відповідно до ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України, до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ст. 759 Цивільного кодексу України, яка кореспондується зі ст. 283 Господарського кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до акту приймання-передачі в оренду об'єкта комунальної власності від 01.08.2014 орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду частину підвального приміщення гуртожитку по АДРЕСА_2, площею 162,3 кв.м., вартість об'єкта оренди за експертною оцінкою на 31.12.2013 - 336083,00 грн.

З наведеного вбачається, що орендодавець належним чином виконав свої договірні зобов'язання в частині передання об'єкта оренди орендарю.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що орендар неналежним чином виконував свої зобов'язання з оплати орендної плати, оплативши лише 11248,72 грн, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед орендодавцем у сумі 185742,98 грн за період з вересня 2015 року по червень 2017 року.

Крім того, позивач зазначає, що Васильківською міською радою від 28.04.2017 було прийнято рішення про припинення договору оренди нерухомого майна (нежилих будівель, споруд, приміщень) комунальної власності Васильківської територіальної громади № 463 від 01.08.2014, доручено управлінню з питань економіки та власності укласти відповідний договір та підготувати акт приймання-передачі.

Позивач звернувся до відповідача з претензією № 523/04-01вих від 28.07.2017 в якій повідомив про прийняття вищезазначеного рішення та просив оплатити існуючу заборгованість (докази надсилання містяться в матеріалах справи). Вказана претензія залишена відповідачем без відповіді або задоволення.

У зв'язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 185742,98 грн.

З розрахунку наданого позивачем та підписаного начальником управління з питань економіки та власності та начальником відділу власності позивача вбачається, що за період з вересня 2015 року по червень 2017 року було нараховано 196991,70 грн орендної плати. Водночас, відповідачем було сплачено лише 11248,72 грн, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість у сумі 185742,98 грн.

Позивачем надано суду лист Васильківського управління Державної казначейської служби, разом з яким останнє надало банківські виписки, що підтверджують факт оплат орендної плати відповідачем вищезазначеному розмірі.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався, заперечень, контррозрахунку або доказів відсутності боргу суду не надав.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Відтак, сторони, звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд. Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст. 81 ГПК України сторонами доказів.

Враховуючи наведене, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача 185742,98 грн боргу обґрунтованою, документально підтвердженою, відповідачем не спростованою та такою, що підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Скорого Валерія Микитовича (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Управління з питань економіки та власності Васильківської міської ради Київської області (08600, Київська обл., м. Васильків, вул. Володимирська, буд. 2, ) 185742,98 грн боргу, а також 2786,14 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складене та підписане 26.07.2018.

Суддя А.Ф. Черногуз