ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2018м. ДніпроСправа № 904/1986/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Воронько В.Д., розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного підприємства "Торговий Дім Поляков", м. Черкаси

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптторг-15", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 17538,80 грн,

без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

10.05.2018 Приватне підприємство "Торговий Дім Поляков" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптторг-15" (далі - відповідач), у якій виклало вимоги про стягнення основного боргу у сумі 14874,56 грн, пені у сумі 1784,94 грн, 3% річних у сумі 209,96 грн та інфляційних втрат у сумі 669,34 грн, нарахованих ним з посиланням на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки №303, укладеного між сторонами 20.10.2015.

У позовній заяві викладено клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою від 15.05.2018 суд відкрив провадження у справі, прийнявши позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими положеннями Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами.

Враховуючи викладені правові норми, сторонам було надано право у межах 30 днів з дня відкриття провадження у справі подати до суду необхідні для розгляду справи документальні докази чи заявити будь-які клопотання.

18.06.2018 відповідач подав до суду заяву, в якій, з метою підготовки доказів щодо погашення заборгованості та підписання акту звірки взаєморозрахунків між позивачем та відповідачем, просив відкласти розгляд справи №904/1986/18 та продовжити строк надання документів, визначених в ухвалі до 22.06.2018.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку про часткове її задоволення у частині продовження сторонам строків надання документів до 22.06.2018. Оскільки дана справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання та виклику сторін, то в частині відкладення розгляду справи заява відповідача задоволенню не підлягає.

Від позивача 18.06.2018 до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог у зв'язку з повним погашенням відповідачем суми основного боргу в розмірі 14874,56 грн. Тому позивач, посилаючись на положення п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України, просить суд стягнути з відповідача лише решту заявленої до стягнення суми заборгованості в розмірі 2664,24 грн, що складається з: 209,96 грн - 3% річних, 1784,94 грн - пені та 669,34 грн - інфляційних втрат. До вказаної заяви позивачем додано оригінали документів, які підтверджують викладені в позові обставини, а також копію виписки по рахунку позивача в АТ "ОСОБА_1 Аваль" за період з 01.05.2018 по 14.06.2018.

Заява прийнята судом до розгляду.

09.07.2018 відповідачем із пропуском встановленого судом строку надання сторонами документів, подано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній проти позову заперечив, посилаючись на перерахування позивачу коштів за поставлений товар у загальній сумі 15713,96 грн. Таким чином, враховуючи відсутність заборгованості перед позивачем за спірними видатковими накладними, відповідач вважає, що позовні вимоги щодо стягнення коштів мають бути відхилені повністю.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, -

ВСТАНОВИВ:

20.10.2015 між Приватним підприємством "Торговий Дім Поляков" (далі постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптторг-15" (далі покупець, відповідач) укладено договір поставки №303 (далі договір), за умовами пункту 1.1 якого постачальник, в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобовязується передати у власність (поставити) покупцеві ТОВ "Оптторг-15", іменовані надалі товар, в кількості, асортименті та за цінами згідно заявки та накладних, які є невідємною частиною цього договору, а покупець зобовязується прийняти товар та оплатити його повну вартість на умовах даного договору.

Відповідно до п. 1.2 договору поставка товару покупцю здійснюється силами та за рахунок постачальника, на умовах DDP у відповідності до вимог Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів "Інкотермс" (в редакції 2010 року) за адресами, які затверджені сторонами в додатку №1 до даного договору.

У додатку №1 до договору сторони визначили наступні адреси відвантаження товарів - магазини Черкаської області та міста Черкаси.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що ціна на товари по кожній партії узгоджується представниками постачальника і покупця в момент узгодження заявки і визначається накладною на відпуск (передачу) товару.

Сума договору (сума, що підлягає оплаті покупцем постачальнику) визначається виходячи із загальної суми отриманого покупцем товару від постачальника, згідно накладних на відпуск товару (п. 2.2 договору).

Факт поставки партії товару оформлюється накладною, що є беззаперечною підставою для проведення взаємних розрахунків. Датою поставки вважається дата, зазначена в накладній. Особа, яка підписала накладну з боку покупця вважається уповноваженою на прийом товару. Всі поставки, виконані постачальником, будуть вважатися виконаними в рамках даного договору, незалежно від наявності посилання у накладній (п. 3.3 договору).

У відповідності до п. 3.5 договору повернення товару відбувається за домовленістю сторін. Умови повернення товару узгоджені сторонами в додатку №2.

Згідно з п. 1 додатку №2 до договору покупець має право повернути товар, а постачальник зобов'язаний прийняти товар з відповідним відшкодуванням 100% сплаченої вартості або зменшення суми належних до сплати постачальнику грошових коштів (зворотний викуп) у разі настання обумовлених в цьому додатку обставин.

У пункті 8.1 сторонами узгоджено, що даний договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін.

Строк даного договору починає свою дію у момент, визначений у п. 8.1 даного договору, і діє до 31 грудня 2016 року, але в будь якому випадку до його повного виконання (п. 8.2 договору).

Якщо ні однією зі сторін до моменту закінчення дії цього договору не буде пред'явлено намір у письмовій формі про розірвання даного договору, даний договір вважати пролонгованим кожен раз терміном на один рік на тих же умовах (п. 8.3 договору).

Матеріали справи не містять письмових доказів розірвання договору.

На виконання умов договору у період з 29.09.2017 по 03.11.2017 постачальник поставив покупцю товар на загальну суму 15939,28 грн, що підтверджується видатковими накладними, які містять підписи уповноважених представників сторін, відтиски печатки позивача та штампу відповідача, а саме:

- № АКФ-088762 від 29.09.2017 на суму 2100,96 грн;

- № АКФ-088841 від 29.09.2017 на суму 1141,50 грн;

- № АКФ-090836 від 06.10.2017 на суму 627,66 грн;

- № АКФ-090869 від 06.10.2017 на суму 1411,80 грн;

- № АКФ-090883 від 06.10.2017 на суму 820,80 грн;

- № АКФ-090905 від 06.10.2017 на суму 723,24 грн;

- № АКФ-090983 від 06.10.2017 на суму 2187,66 грн;

- № АКФ-093193 від 13.10.2017 на суму 203,16 грн;

- № АКФ-093371 від 13.10.2017 на суму 846,72 грн;

- № АКФ-095534 від 20.10.2017 на суму 1579,26 грн;

- № АКФ-095545 від 20.10.2017 на суму 1774,20 грн;

- № АКФ-095551 від 20.10.2017 на суму 985,44 грн;

- № АКФ-095585 від 20.10.2017 на суму 387,84 грн;

- № АКФ-096676 від 24.10.2017 на суму 334,87 грн;

- № АКФ-097944 від 27.10.2017 на суму 406,70 грн (за виключенням позиції товару №9 по накладній);

- № АКФ-100088 від 03.11.2017 на суму 407,47 грн.

Пунктом 2.3 договору передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити повну вартість поставленої йому партії товару постачальником на 29 (двадцять дев'ятий) календарний день з моменту отримання даної партії товару, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, відповідач повинен був оплатити вартість отриманого ним товару за накладними від 29.09.2017 - до 28.10.2017; за накладними 06.10.2017 - до 04.11.2017; за накладними від 13.10.2017 - до 11.11.2017; за накладними від 20.10.2017 - до 18.11.2017; за накладною від 24.10.2017 - до 22.11.2017; за накладною від 27.10.2017 - до 25.11.2017 та за накладною від 03.11.2017 - до 02.12.2017.

Згідно з актами звірки взаєморозрахунків між сторонами за вересень-листопад 2017 року, копії яких містяться у матеріалах справи (а.с. 24-35), сторони підтверджують факт поставки товару за видатковими накладними, перелік яких наведено вище.

Позивач зазначає, що відповідач виконав свої зобов'язання по оплаті за договором лише частково, сплативши Приватному підприємству "Торговий дім Поляков" 13.12.2017 лише 1064,72 грн.

Отже, заборгованість відповідача за поставлений на підставі договору товар на момент звернення позивача до суду з даним позовом становила 14874,56 грн (15939,28 грн - 1064,72 грн).

Відповідач заявленої позивачем до стягнення суми основного боргу не спростував, доказів належного виконання умов договору в частині оплати вартості отриманого ним товару суду не надав.

Після звернення позивача до суду з даним позовом відповідач повністю оплатив суму боргу за поставлений на умовах договору товар, про що свідчить копія наявної у матеріалах справи виписки по рахунку позивача в АТ "ОСОБА_1 Аваль" за період з 01.05.2018 по 14.06.2018 про здійснені відповідачем розрахунки у загальній сумі 15713,96 грн. У зв'язку з чим позивач у відповідності до ст. 46 ГПК України скористався своїм процесуальним правом на зменшення розміру позовних вимог і просить стягнути з відповідача лише нараховані ним за неналежне виконання відповідачем умов договору пеню у сумі 1784,94 грн, 3% річних у сумі 209,96 грн та інфляційні втрати у сумі 669,34 грн.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на відсутність заборгованості за спірними накладними.

Згідно із ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Приписами ст. 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У відповідності до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За умовами пункту 4.2 договору за порушення строків оплати товару, встановлених в п. 2.3 цього договору, покупець сплачує на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період прострочення, від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочення платежу.

Позивач за порушення відповідачем умов договору щодо оплати товару нарахував та заявив до стягнення з нього пеню у сумі 1784,94 грн за загальний період з 02.12.2017 (з дати настання строку оплати по останній видатковій накладній) по 30.04.2018.

Однак, виходячи зі встановлених договором строків оплати товару, вимог ст. 232 ГК України та умов договору про відповідальність сторін, нарахування пені по поставці товару у вересні 2017 року повинно бути припинено 28.04.2018 року. Тобто, позивач здійснив нарахування пені по видатковим накладним №№ АКФ-088762, АКФ-088841 від 29.09.2017 року із порушенням шестимісячного строку, встановленого приписами ст. 232 ГК України.

За результатом здійсненого судом перерахунку, з урахуванням вимог ст. 232 ГПК України, пеня складає 1919,99 грн. Оскільки вимогу про стягнення з відповідача пені заявлено позивачем у межах суми, встановленої судом при здійсненні перерахунку, то пеня підлягає стягненню у повному обсязі.

Також позивач просив стягнути з відповідача 3% річних у сумі 209,96 грн за загальний період з 29.10.2017 по 30.04.2018 та інфляційні втрати у сумі 669,34 грн за загальний період з грудня 2017 року по березень 2018 року.

Перевіривши надані позивачем розрахунки річних та інфляційних нарахувань, суд доходить висновку щодо обгрунтованості позовних вимог у цій частині позову.

Статтею 13 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На підставі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач порушив зобов'язання, обумовлені договором щодо повної та своєчасної оплати вартості отриманого ним товару. Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі шляхом стягнення з відповідача на користь позивача пені в сумі 1784,94 грн, 3% річних у сумі 209,96 грн та інфляційних нарахувань у сумі 669,34 грн.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у сумі 1762,00 грн покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 13, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 29, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптторг-15" (50086, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Телевізійна, 5Д; ідентифікаційний код 39691520) на користь Приватного підприємства "Торговий дім Поляков" (18030, м. Черкаси, вул. Чехова, 41; ідентифікаційний код 32268131) 1784,94 грн пені, 209,96 грн 3% річних, 669,34 грн інфляційних нарахувань та 1762,00 грн витрат по сплаті судового збору, видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано - 13.07.2018.

Суддя В.Д. Воронько