РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.07.2018 р.Справа № 910/4313/18

За позовом Державного підприємства "Золочівське лісове господарство"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аеровент"

про стягнення 241 183,51 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

Без виклику учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Золочівське лісове господарство" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аеровент" про стягнення 241 183,51 грн., з яких: 157 149,61 грн. сума основного боргу, 55 065,50 грн. інфляційних втрат, 13 297,00 грн. - 3% річних, 15 671,40 грн. 10% від суми договору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем Договору № 211 від 12.04.2015 р.

Ухвалою суду від 13.04.2018 р. позовну заяву Державного підприємства "Золочівське лісове господарство" залишено без руху, зобов'язано позивача усунути недоліки позовної заяви.

Від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 11.05.2018 р. відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

20.06.2018 р. на адресу суду надійшло поштове повернення № 884, яким відповідачу направлялась копія ухвали суду від 11.05.2018р., із відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання". Відтак, відповідач про розгляд даної справи повідомлений належним чином.

Дослідивши наявні в справі матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

12.04.2015 р. між Державним підприємством "Золочівське лісове господарство" (надалі - позивач, продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аеровент" (надалі - відповідач, покупець) укладено Договір № 211 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, продавець зобов'язується передати належну йому лісо продукцію (надалі - товар) у власність Покупцеві, а Покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити за нього на умовах Договору.

Сторони в п. 1.2 Договору погодили назву товару - пиловник, порода- хв/п, сорт -2, діаметр -20-25; кількість - 50,000; ціна з ПДВ - 1361,28; сума грн. З ПДВ - 68064,00 грн.

Згідно п. 1.4 Договору, загальна сума становить 68 064,00 грн.

Відповідно до п.2.1 Станція призначення Рубіжне.

Пунктами 3.1, 3.2 Договору передбачено, що розрахунки між сторонами здійснюються в українській національній валюті - гривнях, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Продавця. Покупець повинен провести 100% передоплату.

Згідно з п. 7.1, 7.2 Договору, даний договір вступає в силу з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2015 р. , а в частині виконання грошових зобов'язань, до повного його виконання. У разі, якщо за один місяць до закінчення дії договору сторони не виявили письмово бажання розірвати договір, то договір вважається пролонгованим на такий же строк на тих самих умовах. Закінчення терміну дії договору не звільняє сторону від відповідальності, за порушення, яке відбулось в час дії договору.

19.06.2018 р. між Державним підприємством "Золочівське лісове господарство" (надалі - позивач, продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аеровент" (надалі - відповідач, покупець) укладено Договір № 255 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, продавець зобов'язується передати належну йому лісо продукцію (надалі - товар) у власність Покупцеві, а Покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити за нього на умовах Договору.

Сторони в п. 1.2 Договору погодили назву товару - дрова, порода- мл/п, діаметр 6см-, довжина 3;4м; кількість - 197,000; ціна з ПДВ - 450,00; сума грн. З ПДВ - 88650,00 грн.

Згідно п. 1.4 Договору, загальна сума становить 88 650,00 грн.

Відповідно до п.2.1 Договору Станція призначення: Рубіжне.

Пунктами 3.1, 3.2 Договору передбачено, що розрахунки між сторонами здійснюються в українській національній валюті - гривнях, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Продавця. Покупець повинен провести 100% передоплату.

Згідно з п. п. 7.1, 7.2 Договору, даний договір вступає в силу з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2015 р. , а в частині виконання грошових зобов'язань, до повного його виконання. У разі, якщо за один місяць до закінчення дії договору сторони не виявили письмово бажання розірвати договір, то договір вважається пролонгованим на такий же строк на тих самих умовах. Закінчення терміну дії договору не звільняє сторону від відповідальності, за порушення, яке відбулось в час дії договору.

Зобов'язанням, згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначається, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов'язковість договору для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Положеннями ст. 665 ЦК України передбачено, що у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав умови Договорів №211 від 12.04.2015 р. на суму 68 499,61 грн. (що підтверджується копією накладної № 18 від 13.05.2015 р.) та №255 від 19.06.2015 р. в частині поставки товару на суму 88 650,00 грн. (що підтверджується копіями накладних № 25 від 22.06.2015 р. на суму 22 545,00 грн., № 26 від 24.06.2015 р. на суму 22 410,00 грн., № 26 від 26.06.2015 р. на суму 22 567,50 грн., № 28 від 30.06.2015 р. на суму 21 127,50 грн.). Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за Договорами № 211 та № 255 становить 157 149,61 грн.

Позивач звертався до відповідача з претензією №1 від 02.02.2016 р. № 83 про сплату вартості поставленого товару. Проте, така претензія залишилась без відповіді.

Судом встановлено, що будь-яких доказів сплати відповідачем у розмірі 157 149,61 грн. заборгованості за поставлений товар станом на час розгляду справи не надано.

Крім заборгованості по сплаті заборгованості та, позивачем заявлено до стягнення 15 671,40 грн. штрафу, 13 297,00 грн. 3% річних та 55 065,50 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до п. 4.4 Договорів № 255 та № 211, у випадку, якщо в строки, зазначені в п. 3.2 Договору Покупець не провів оплату за переданий йому у власність товар, то Покупець виплачує Продавцю узгоджений сторонами штраф у розмірі 10% від суми договору.

У відповідності до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок сум штрафу, 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив його правильність та арифметичну вірність; відтак, стягненню з відповідача підлягає 15 671,40 грн. штрафу, 13 297,00 грн. 3% річних та 55 065,50 грн. інфляційних втрат.

Відповідач відзиву на позовну заяву та будь-яких заперечень по суті спору не надав, доводів і тверджень позивача у встановленому законом порядку не спростував.

Як встановлено ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає позовні вимоги про стягнення 157 149,61 грн. заборгованості, 55 065,50 грн. інфляційних втрат, 13 297,00 грн. 3% річних та 15 671,40 грн. штрафу доведеними, обґрунтованими, такими, що відповідають фактичним обставинам справи і не спростовані належним чином і у встановленому законом відповідачем, а відтак, заявлені вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, у матеріалах справи міститься заява позивача про стягнення з відповідача судових витрат.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, зокрема, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 129 Кодексу, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем (клієнт) та адвокатським об'єднанням "Парпан і партнери". (далі - Об'єднання) 02.04.2018 р. було укладено договір №02/04/18 про надання правничої допомоги, згідно пункту 1.1. якого, клієнт доручає, а Об'єднання приймає на себе зобов'язання надати професійну правничу допомогу з підготовки та написання позовної заяви про стягнення заборгованості з ТзОВ "Аеровент", здійснення представництва інтересів клієнта у господарському суді міста Києва.

Відповідно до п. 4.1 Договору №02/04/18 за надання професійної правничої допомоги, передбаченої цим Договором, Клієнт сплачує Об'єднання гонорар в розмірі 20 000,00 грн. та витрати пов'язані із виконанням договору.

Із платіжного доручення № 3514 від 02.04.2018 р. вбачається, що позивач перерахував на рахунок адвокатського об'єднання "Парпан і партнери" грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн. у якості оплати за договором про надання правової допомоги від 02.04.2018 р.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що всі наявні в матеріалах справи документи підписані директором позивача ОСОБА_2, копії доданих до позовної заяви також завірені останнім; крім того, в матеріалах справи відсутній Акт до Договору №02/04/18 на надання професійної правничої допомоги, з якого можливо було б встановити обсяг виконаних робіт та затраченого адвокатом часу.

Крім того, суд зазначає, що розгляд даної справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідно, адвокат не прибував у судові засідання, з матеріалами справи не ознайомлювався.

Таким чином, враховуючи невелику складність даної справи, відсутність детального опису виконаних робіт та затраченого часу, ціну позову та інші обставини справи, суд вважає обґрунтованими, співмірними, доведеними і такими, що підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, витрати на оплату адвокатських послуг у розмірі 10 000,00 грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аеровент" (03680, м. Київ, вул. Пшенична, 4; ) на користь Державного підприємства "Золочівське лісове господарство" (80743, Львівська обл., Золочівський р-н., с. Струтин, вул. Тернопільська, 16; ) 157 149 (сто п'ятдесят сім тисяч сто сорок дев'ять) грн. 61 грн. заборгованості, 55 065 (п'ятдесят п'ять тисяч шістдесят п'ять) грн. 50 грн. інфляційних втрат, 13 297 (тринадцять тисяч двісті дев'яносто сім) грн. 00 коп. 3% річних, 15 671(п'ятнадцять тисяч шістсот сімдесят одну) грн. 40 коп. штрафу, 10 000 (десть тисяч) грн. 00 коп. витрат на послуги адвоката та 3 617 (три тисячі шістсот сімнадцять) грн. 75 коп. судового збору.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23.07.2018 р.

Суддя Н.І. Зеленіна