ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2018 Справа № 917/251/18

за позовною заявою Державної екологічної інспекції у Полтавській області, 36039, м. Полтава, вул. Коцюбинського, 6

до відповідача ОСОБА_1 комунальне автотранспортне підприємство 1628, 36008, м. Полтава, вул. Кагамлика, 84

про стягнення 29 055,49 грн. збитки, спричинені відповідачем державі забрудненням земельної поверхні в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища за фактом перевірки в період з 18.04.2017 р. по 03.05.2017 р. (акт № 155/01-01-14),

Суддя БУНЯКІНА Ганна Іванівна

Секретар судового засідання Мацко О.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 (див. протокол судового засідання);

від відповідача: ОСОБА_3 (див. протокол судового засідання).

Рішення винесено після перерви, що оголошувалась у судовому засіданні 12.06.2018 року в порядку ст. 216 ГПК України з огляду на необхідність поповнення матеріалів справи додатковими документальними доказами.

12.07.2018 року у судовому засіданні відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України оголошено вступну і резолютивну частину рішення, додано до справи та повідомлено про строк виготовлення повного тексту рішення.

Суть спору: розглядається позовна заява Державної екологічної інспекції у Полтавській області до Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628 про стягнення 29 055,49 грн. збитки, спричинені відповідачем державі забрудненням земельної поверхні в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища за фактом перевірки в період з 18.04.2017 р. по 03.05.2017 р. (акт № 155/01-01-14).

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що :

а) Державною екологічною інспекцією у Полтавській області у період з 18.04.2017 р. по 03.05.2017 р. проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Полтавським комунальним автотранспортним підприємством 1628 в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами. Вказаною перевіркою встановлено факт забруднення відходами земельної ділянки, розташованої на території Ковалівської сільської ради Полтавського району поблизу с. Макухівки, площею 17,4 га, яка належить відповідачу на праві постійного користування (акт № 155/01-01-14 від 03.05.2017 р., акт відбору проб ґрунтів № 4 від 27.04.2017 р., протокол № 4 від 18.05.2017 р. вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів). Наведене визнано порушенням ст.ст. 20-2, 55 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.ст. 8, 11 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ст.ст. 27, 28, 32, 33 ЗУ «Про відходи», Постанови КМУ від 17.12.2012 р. № 1221 «Деякі питання збирання, перевезення, зберігання, оброблення (перероблення), утилізації та/або знешкодження відпрацьованих мастил (олив)», Постанови КМУ від 03.08.1998 р. № 1216 «Про затвердження порядку ведення реєстру місць видалення відходів»;

б) за результатами проведеної перевірки Державною екологічною інспекцією у Полтавській області відповідно до Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і забрудненням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства здійснено розрахунок збитків, які на дату подачі позовної заяви до суду відповідачем не сплачено.

Відповідач з позовом не погоджується згідно з відзивом № 0487 від 24.04.2018 р. (вх. № 4161 від 24.04.2018 р.) та заперечень № 0698 від 08.06.2018 р. (вх. № 5624 від 08.06.2018 р.), посилаючись на порушення позивачем порядку відбору проб ґрунту, проведення їх дослідження, порядку розрахунку заподіяної порушенням природоохоронного законодавства шкоди, а також відсутність у позивача доказів факту відмови представника Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628 від підпису на акті відбору проб ґрунтів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, оцінивши надані докази, суд встановив, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступного.

Державною екологічною інспекцією у Полтавській області у період з 18.04.2017 р. по 03.05.2017 р. проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Полтавським комунальним автотранспортним підприємством 1628 в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами.

Вказаною перевіркою (акт № 155/01-01-14 від 03.05.2017 р., акт відбору проб ґрунтів № 4 від 27.04.2017 р., протокол № 4 від 18.05.2017 р. вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів) встановлено факт забруднення відходами земельної ділянки розташованої на території Ковалівської сільської ради Полтавського району поблизу с. Макухівки, яка належить відповідачу на праві постійного користування (державний акт на право постійного користування II-ПЛ № 003481), що визнано порушенням ст.ст. 20-2, 55 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.ст. 8, 11 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ст.ст. 27, 28, 32, 33 ЗУ «Про відходи», Постанови КМУ від 17.12.2012 р. № 1221 «Деякі питання збирання, перевезення, зберігання, оброблення (перероблення), утилізації та/або знешкодження відпрацьованих мастил (олив)», Постанови КМУ від 03.08.1998 р. № 1216 «Про затвердження порядку ведення реєстру місць видалення відходів».

- забруднення відходами виявлено в двох місцях - (1) земельна ділянка площею 0,5 га, що використовується як господарський двір; проби ґрунтів відібрано у звязку з тим, що частину її території забруднено відходами; (2) земельна ділянка площею 16,9 га, що використовується як звалище; проби ґрунтів відібрано у звязку з тим, що ділянка не реалізована як обєкт з метою виконання проектних рішень (відсутнє ізолююче покриття, яке унеможливило б вплив відходів на землю).

- на земельних ділянках виявлено перевищення нормативного вмісту (концентрації) наступних показників: неполярні вуглеводні (нафтопродукти), щільний залишок водної витяжки ґрунту, амоній (обмінний) у перерахунку на азот амонійний в порівнянні з фоновим показником.

Відповідно до ст. 55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" суб'єкти права власності на відходи повинні вживати ефективних заходів для зменшення обсягів утворення відходів, а також для їх утилізації, знешкодження або розміщення. Здійснення операцій у сфері поводження з відходами дозволяється лише за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами на визначених місцевими радами територіях із додержанням санітарних та екологічних норм у спосіб, що забезпечує можливість подальшого використання відходів як вторинної сировини і безпеку для навколишнього природного середовища та здоров'я людей.

Статтею 17 Закону України "Про відходи" визначено, що суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані не допускати зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи об'єктах, здійснювати контроль за станом місць чи об'єктів розміщення власних відходів.

Господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад установлені граничнодопустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється. Підприємства, установи та організації, а також громадяни, діяльність яких пов'язана з накопиченням відходів, зобов'язані забезпечувати своєчасне вивезення таких відходів на спеціальні об'єкти, що використовуються для їх збирання, зберігання, оброблення, утилізації, видалення, знешкодження і захоронення (ст. ст. 45, 46 Закону України "Про охорону земель").

Згідно зі ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі..

У відповідності до пункту л) частини 1 ст. 17 Закону України "Про відходи" суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну навколишньому природному середовищу, здоров'ю та майну громадян, підприємствам, установам та організаціям внаслідок порушення встановлених правил поводження з відходами, відповідно до законодавства України.

За результатами проведеної перевірки ДЕІ відповідно до пункту 4.6 Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства здійснено розрахунок збитків, розмір яких склав 29 055,49 грн.

Полтавське комунальне автотранспортне підприємство 1628 про необхідність відшкодування зазначеної шкоди повідомлене претензією № 102/02-08 від 25.10.2017 р. (вих. № 3973/01-14/05-09-15) з додатком - розрахунком (а. с. 36-43). Реагування на вказану претензію від відповідача не надходило, збитки не сплачені.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою, в свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

З огляду на інформацію, що міститься в акті перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Полтавським комунальним автотранспортним підприємством 1628, що є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства субєктами господарювання, судом встановлено, що відповідачем розміщено відходи від ведення господарської діяльності на належній йому на праві постійного користування земельній ділянці, що призвело до забруднення відкритого ґрунту. Вказані факти відповідачем не спростовано. Доказів відсутності вини відповідача у заподіянні зазначеної шкоди останнім не наведено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про виникнення у Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628 зобов'язання з відшкодування завданих державі збитків.

У своїх запереченнях відповідач посилається, зокрема, на порушення Державною екологічною інспекцією у Полтавській області порядку відбору проб ґрунту та проведення їх дослідження, а саме положень ДСТУ 17.4.3.01-83 Охорона природи. Ґрунти. Загальні вимоги до відбору зразків та ДСТУ17.4.4.02-84 Охорона природи. Ґрунти. Методи відбору та підготовки проб для хімічного, бактеріологічного, гельмінтологічного аналізу.

Вказані доводи відповідача судом не приймаються з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 15 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються технічні регламенти, стандарти, кодекси усталеної практики та технічні умови.

Застосування стандартів, кодексів усталеної практики чи їх окремих положень є обов'язковим для: суб'єктів господарювання, якщо обовязковість застосування стандартів чи кодексів усталеної практики установлено нормативно-правовими актами; учасників угоди (контракту) щодо розроблення, виготовлення чи постачання продукції, якщо в ній (ньому) є посилання на певні стандарти чи кодекси усталеної практики; виробника чи постачальника продукції, якщо він склав декларацію про відповідність продукції певним стандартам чи застосував позначення цих стандартів у її маркуванні.

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про стандартизацію» національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються безпосередньо чи шляхом посилання на них в інших документах.

Національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються на добровільній основі, крім випадків, якщо обовязковість їх застосування встановлена нормативно-правовими актами.

Нормативно-правовим актом, що встановлює основні вимоги щодо виконання відбору проб ґрунтів для виявлення забруднених земель і визначення ступеню їх забруднення та відходів у місцях зберігання та видалення є Інструкція "Якість довкілля. Відбір проб ґрунтів та відходів при здійсненні хіміко-аналітичного контролю просторового (загального і локального) забруднення обєктів навколишнього природного середовища в районах впливу промислових, сільськогосподарських господарсько-побутових і транспортних джерел забруднення", затверджена Міністерством охорони навколишнього природного середовища України 01.03.2005 року.

З огляду на правила, встановлені Законом України «Про стандартизацію», положення державних стандартів підлягають обов'язковому застосуванню у разі наявності безпосереднього посилання на них у відповідному нормативно-правовому акті.

Однак, Інструкція "Якість довкілля. Відбір проб ґрунтів та відходів при здійсненні хіміко-аналітичного контролю просторового (загального і локального) забруднення обєктів навколишнього природного середовища в районах впливу промислових, сільськогосподарських господарсько-побутових і транспортних джерел забруднення" посилань на положення ДСТУ 17.4.3.01-83 та ДСТУ17.4.4.02-84, про порушення Державною екологічною інспекцією у Полтавській області яких стверджує відповідач (зокрема, в частині дотримання методів відбору проб ґрунтів, конкретних характеристик ємностей для упаковки, транспортування та зберігання проб ґрунтів, апаратури, матеріалів та реактивів, іншого обладнання, що застосовуються при відборі проб ґрунтів, оформлення результатів відбору, термінів проведення аналізу), не містить.

Крім того, не можуть бути взяті судом до уваги твердження відповідача про порушення Державною екологічною інспекцією у Полтавській області Інструкції з відбирання, підготовки проб води і ґрунту для хімічного та гідробіологічного аналізу гідрометеорологічними станціями і постами, затвердженої Наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій України від 19.01.2016 р. № 30, оскільки вказаний документ регулює порядок відбирання, підготовки проб води і ґрунту для хімічного та гідробіологічного аналізу в лабораторіях мережі спостережень гідрометеорологічних організацій ДСНС України.

Також, відповідачем не наведено нормативного обґрунтування необхідності складення працівниками Державної екологічної інспекції у Полтавській області окремого акту на підтвердження факту відмови представника Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628 від підпису на акті відбору проб ґрунтів № 4 від 27.04.2017 р.

Не приймаються судом також твердження відповідача про неправильне застосування Державною екологічною інспекцією у Полтавській області Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України № 171 від 27.10.1997 р. з огляду на наступне.

Так, у своїх запереченнях Полтавське КАТП 1628 наполягає на необхідності застосування при розрахунку коефіцієнту забруднення землі п. 4.8.3 Методики, який передбачає, що результат обчислень коефіцієнту забруднення (Кз) за формулами (2) або (4) заокруглюють і записують до одного знака після коми.

Однак, даною нормою лише визначено порядок запису результату обчислень коефіцієнту забруднення землі, зокрема, у разі встановлення вмісту забруднюючої речовини за результатами інструментально-лабораторного контролю (п. 4.8.2 Методики).

Остаточне значення коефіцієнту забруднення землі встановлюється у відповідності до п. 4.8.4 Методики, у якому визначено, що при розрахованому значенні коефіцієнту забруднення (Кз) &lщ; 1 його значення приймається рівним 1,0. Якщо за наявною інформацією розрахувати коефіцієнт забруднення землі Кз неможливо, він приймається рівним 1,0.

Досліджені судом обставини свідчать про наявність всіх елементів правопорушення, що має наслідком відповідальність у вигляді стягнення шкоди, а відтак, свідчить про правомірність та обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628, (36008, м. Полтава, вул. Кагамлика, 84, ) на користь Державної екологічної інспекції у Полтавській області (36039, м. Полтава, вул. Коцюбинського, 6, ) на р/р 0404, Полтавське УК с. Ковалівка, , МФО 831019 для зарахування надходжень по коду бюджетної класифікації 24062100 "Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності", символ звітності 331 в установі банку - Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області 29 055,49 грн. збитки, спричинені відповідачем державі забрудненням земельної поверхні в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища за фактом перевірки в період з 18.04.2017 р. по 03.05.2017 р. (акт № 155/01-01-14);

3. Стягнути з Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628, (36008, м. Полтава, вул. Кагамлика, 84, ) на користь Державної екологічної інспекції у Полтавській області (36039, м. Полтава, вул. Коцюбинського, 6, ) на р/р 0208 Державної екологічної інспекції у Полтавській області; банк - Державна казначейська служба України; МФО 820172; призначення платежу: "Повернення судового збору на відновлення касових видатків КЕКВ 2800" - 1 762,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати накази з набранням рішенням законної сили.

Повне рішення складено 17.07.2018 р.

Суддя Г.І. Бунякіна

Примітка:

1. Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 241 ГПК України.

2. Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 256 ГПК України.