Справа № 909/631/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.07.2018 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П.А. , розглянувши матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1, АДРЕСА_1,78260

до відповідача: ОСОБА_2 АДРЕСА_2,78261

ОСОБА_3 АДРЕСА_3,78261

про визнання протиправними та скасування рішень загальних зборів

в с т а н о в и в

До Господарського суду Івано-Франківської області звернувся позивач ОСОБА_1 до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, з залученням ІІІ особи на стороні відповідача:- Релігійної громади церкви "Успіння Пресвятої Богородиці" Української Православної Церкви Київського Патріархату села Старий Гвіздець Коломийського району про визнання недійсним ( протиправним) та скасування рішення загальних зборів оформлені "Протоколом №1 сходу парафіян с.Старий Гвіздець" від 15.10.2017.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на незаконне, в супереч вимог положень Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» та реальному волевиявленню членів релігійної громади церкви "Успіння Пресвятої Богородиці" Української Православної Церкви Київського Патріархату села Старий Гвіздець проведення 15.10.2017 зборів, наслідком яких було зміна канонічної підлеглості релігійної громади Української Православної Церкви села Старий Гвіздець.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України з огляду на таке.

Реалізуючи передбачене ст. 55 Конституції України, ст. 4 ГПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, позовного провадження (загального або спрощеного) (п. 2 ч. 1 ст. 12 ГПК України).

Позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб'єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі. Основними елементами, що визначають сутність будь-якого позову (індивідуалізуючі ознаки позову) являються предмет і підстава. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб'єктивним правом і обов'язком відповідача. Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача. Підставою позову можуть бути як один, так і декілька юридичних фактів матеріально-правового характеру. Позивач для обґрунтування своїх вимог повинен наводити повний комплекс фактів. Відсутність одного з них може зробити вимогу необґрунтованою. До підстави позову не можуть входити обставини, що виступають доказами по справі. З ними закон не пов'язує виникнення, зміни або припинення прав чи обов'язків. Вони лише підтверджують наявність чи відсутність юридичних фактів, які входять у підставу позову. Правильне встановлення підстави позову визначає межі доказування, а також предмет доказування, є гарантією прав відповідача на захист проти позову.

Судом встановлено, що предметом позову у даній справі є вимога позивача про визнання незаконними та скасування рішення загальних зборів оформлені "Протоколом №1 сходу парафіян с.Старий Гвіздець" від 15.10.2017.

Приписами п.3 ч.1 ст.20 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв"язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов"язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Відповідно до статті 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Володіння корпоративними правами не вважається підприємництвом. Законом можуть бути встановлені обмеження певним особам щодо володіння корпоративними правами та/або їх здійснення. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

За змістом положень зазначених вище норм права сторонами у корпоративному спорі є: 1) юридична особа та її учасник (засновник, акціонер, член), у тому числі учасник, який вибув; 2) учасники (засновники, акціонери, члени) юридичної особи.

Пунктом 2.1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 №4 (із змінами і доповненнями) "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" роз'яснено, що Господарським судам під час вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин, слід враховувати приписи ГПК України та з'ясовувати наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного права або законного інтересу у правовідносинах, на захист яких подано позов, а також питання про наявність чи відсутність факту їх порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідачем у спорах про визнання недійсним рішення загальних зборів та інших керівних органів юридичної особи виступає сама юридична особа (п.2.7 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 №4 (із змінами і доповненнями) "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин").

Відповідно до ст. 175. ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо:1) заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства;

2) є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами; 3) у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав; 4) є рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу, прийняте в межах його компетенції в Україні щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за винятком випадків, коли суд відмовив у видачі виконавчого документа на примусове виконання такого рішення; 5) є рішення суду іноземної держави або міжнародного комерційного арбітражу, визнане в Україні в установленому законом порядку, щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав; 6) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено суб'єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред'явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Отже, суд відмовляє у відкритті провадження та призначення до розгляду заяви, оскільки дана заява з визначеним суб'єктним складом не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 175, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ухвалив:

1.Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, з залученням ІІІ особи на стороні відповідача:- Релігійної громади церкви "Успіння Пресвятої Богородиці" Української Православної Церкви Київського Патріархату села Старий Гвіздець Коломийського району про визнання недійсним ( протиправним) та скасування рішення загальних зборів оформлені "Протоколом №1 сходу парафіян с.Старий Гвіздець" від 15.10.2017.

2. Згідно з вимогами частини 6 статті 175 Господарського процесуального кодексу України роз'яснити позивачу, що дана позовна заява з визначеним суб'єктним складом віднесена до юрисдикції місцевого загального суду.

3. Ухвала набирає законної сили 19.07.2018. та підлягає оскарженню в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя Шкіндер П.А.