КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2018 р. Справа№ 910/6006/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Власова Ю.Л.

за участю секретаря судового засідання: Добрицької В.С.

учасники справи:

позивача: Багнюк І.В.

позивача: Гриб Ю.М.

відповідача: Кузьміна Г.М.

третьої особи: Сташук В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 15.06.2018

у справі № 910/6006/18 (суддя Грєхова О.А.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державне територіально-галузеве об'єднання "Південно-Західна залізниця"

про стягнення донарахованої заборгованості за Кредитним договором № 20-3763/2-1 від 29.12.2011 за період з 14.11.2017 по 02.05.2018 в розмірі 628 645,84 доларів США, що станом на 03.05.2018 становить 16 442 274,06 грн та 56 602 917,71 грн

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення донарахованої заборгованості за Кредитним договором № 20-3763/2-1 від 29.12.2011 за період з 14.11.2017 по 02.05.2018 в розмірі 628 645,84 доларів США, що станом на 03.05.2018 становить 16 442 274,06 грн. та 56 602 917,71 грн.

Ухвалою від 15.06.2018 Господарський суд міста Києва зупинив провадження у справі № 910/6006/18 до вирішення справи № 910/20947/17.

Ухвала обґрунтована тим, що судом встановлено, за умовами укладеного Кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 20-3763/2-1 від 29.12.2011, проценти за користування кредитом нараховуються банком на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами та сплачуються позичальником, виходячи із встановленої банком процентної ставки. Розмір заборгованості по відсоткам та розмір пені та 3% річних, нарахованих, як на проценти, так і суму заборгованості, перебувають у залежності від розміру заборгованості по тілу кредиту. Судом встановлено, що в провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/20947/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" та Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" про стягнення 12 888 281,26 доларів США та 114 681 229,02 грн. Отже, на думку суду рішення у справі № 910/20947/17 буде мати преюдиційне значення для даної справи, оскільки у справі № 910/20947/17 буде встановлено розмір фактичної заборгованості по тілу кредиту, від розміру якої, залежатиме розмір заборгованості по відсоткам, пені та 3% річних, нарахованим позивачем та заявленим у даній справі.

Не погодившись з ухвалою суду Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 15 червня 2018 року у справі № 910/6006/18 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зокрема, апелянт вказував, що останній не погоджується з висновком суду щодо наявності підстав для зупинення провадження у справі, через їх необґрунтованість та не правильне застосування судом норм процесуального права. Позивач зазначав, що суд в будь-якому не позбавлений права зобов'язати відповідача здійснити і подати суду контр розрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).

Отже, на думку скаржника, оскаржувана ухвала місцевого господарського суду була постановлена за наслідками:

1) хибного висновку місцевого господарського суду про преюдиціальне значення рішень у справі № 910/20947/17, так як встановлення дійсного розміру заборгованості за тілом кредиту за період з 14.11.2017 по 02.05.2018, стягнення сум заборгованості за який входить саме до предмету розгляду в межах справи № 910/6006/18, та одночасно з цим, не входить до предмету розгляду в справі № 910/20947/17, в якій заявлено стягнення заборгованості за передуючий період, а відтак, розмір тіла кредиту має бути окремо встановлений судом при розгляді справи № 910/6006/18;

2) досягнення хибного висновку про об'єктивну неможливість здійснити судом розгляд справи на підставі зібраних доказів (недостатність зібраних доказів для встановлення та оцінки обставини, які є предметом судового розгляду) всупереч тому, що судом не було з'ясовано в межах підготовчого провадження питання про подання сторонами всіх доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень;

3) ненадання належної оцінки відповідності доказів наявних в матеріалах справи критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності доказів, та як наслідок їх спроможності забезпечення для суду можливості самостійно встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.07.2018 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.06.2018 у справі №910/6006/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Андрієнка В.В., судді Буравльов С.І., Власов Ю.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 15.06.2018 у справі № 910/6006/18. Розгляд справи призначено на 19.07.2018.

19.07.2018 в судовому засідання було оголошено перерву до 24.07.2018.

20.07.2018 до відділу забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (прийом документів) від відповідача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив суд у задоволенні апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.06.2018 у справі №910/6006/18 про зупинення провадження у справі відмовити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

В судове засідання, яке відбулось 24.07.2018 з'явились всі представники учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ГПК України, у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Частиною 7 вказаної статті передбачено, що закінчивши з'ясування обставин і перевірку їх доказами, суд апеляційної інстанції надає учасникам справи можливість виступити у судових дебатах у такій самій послідовності, в якій вони давали пояснення.

Враховуючи вищенаведене, головуючим суддею, з дотриманням норм процесуального права, було оголошено про судові дебати. Представник позивача підтримав доводи наведені в апеляційний скарзі та просив суд скасувати ухвалу суду Господарського суду від 15.06.2018 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Представники відповідача та третьої особи просили суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу суду залишити в силі.

Відповідно до ч. 9 ст. 270 ГПК України, після закінчення дебатів суд виходить до нарадчої кімнати.

Отже, після проведення колегією суддів наради, головуючий суддя оголосив вступну та резолютивну частини постанови у даній справі, якою апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду м. Києва від 15.06.2018 без змін.

Частиною 1 статті 271 ГПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 232 ГПК України, судовими рішеннями є, зокрема, ухвали.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення донарахованої заборгованості за Кредитним договором № 20-3763/2-1 від 29.12.2011 за період з 14.11.2017 по 02.05.2018 в розмірі 628 645,84 доларів США, що станом на 03.05.2018 становить 16 442 274,06 грн та 56 602 917,71 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за Кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 20-3763/2-1 укладеним між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та ДТГО "Південно-західна залізниця", в частині здійснення розрахунків.

Також, як вбачається з позовної заяви, Банк зазначав, що заборгованість відповідача станом на 14.11.2017 позивачем складає 12 500 000,00 доларів США (тіло кредиту). Вказана заборгованість за тілом кредиту вже заявлена до стягнення у судовій справі №910/20947/17.

Відповідно до прохальної частини позовної заяви від 10.05.2018 №09-1-8/552 позивач просив стягнути з відповідача:

- заборгованість по процентам - 628 645,84 дол. США;

- пеня по кредиту - 48 904 989,46 грн;

- пеня по процентам - 2 512 514,65 грн;

- 3% річних по тілу кредиту - 4 728 135,12 грн;

- 3% річних по процентам - 237 278,48 грн;

- штраф - 220 000,00 грн.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України ). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України ).

Отже, як вбачається вищенаведеного, всі вимоги, які були заявленні позивачем до стягнення безпосередньо залежать від суми основної заборгованості (тіло кредиту).

Таким чином, рішення у справі № 910/20947/17 буде мати преюдиційне значення для даної справи, оскільки у справі № 910/20947/17 буде встановлено розмір фактичної заборгованості по тілу кредиту, від розміру якої, залежатиме розмір заборгованості по відсоткам, пені та 3% річних, нарахованим позивачем та заявленим у даній справі.

Стосовно посилання скаржника в апеляції, стосовно того, що в матеріалах справи № 910/6006/18 наявні:

- меморіальні ордери, що підтверджують видачу кредитних коштів;

- листи відповідача, якими останній визнає наявність заборгованості за кредитним договором;

- виписки про рух коштів по рахункам відповідача;

- детальний розрахунок заборгованості з відображенням всіх сум, що направлялись відповідачем на погашення заборгованості, колегія суддів зазначає наступне.

Як вже вказувалось вище, колегія суддів звертає увагу, що предметом розгляду саме даної справи є не основна заборгованість по кредиту, а саме нарахування штрафних санкцій.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом, а саме №910/2094/17, полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок:

а) непідвідомчості;

б) обмеженості предметом позову;

в) неможливості розгляду тотожної справи;

г) певної черговості розгляду вимог.

Крім того, ГПК України визначені чіткі повноваження суду першої інстанції при вирішенні питань, які суд вирішує під час ухвалення рішення суду. Зокрема, частиною 2 статті 237 ГПК України визначено, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Отже, беручи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при винесені ухвали про зупинення провадження у справі №910/6006/18 до вирішення справи № 910/20947/17 були дотримані вимоги процесуального Закону, оскільки, під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 1 статті 227 ГПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадку об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Вказана норма встановлює обов'язок господарського суду зупинити провадження у справі. Причиною зупинення в даному випадку є неможливість розгляду справи, що знаходиться в провадженні господарського суду, до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Господарський суд повинен зупинити провадження у справі за наявності інформації про розгляд іншої справи, незалежно від заяв учасників судового процесу. Така інформація підтверджується тільки судовими документами: ухвалами, рішеннями, постановами судів, позовними заявами, скаргами.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід з'ясовувати:

а) як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом;

б) чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Таким чином, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

Згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Беручи до уваги вищенаведене, оскільки предметом розгляду даної справи є стягнення заборгованості за Кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 20-3763/2-1 від 29.12.2011, а саме: - 628 645,84 доларів США - заборгованості по процентам; 48 904 989,46 грн - пені по кредиту; 2 512 514,65 грн - пені по процентам; 4 728 135,12 грн - 3% річних по тілу кредиту; 237 278,48 грн - 3% річних по процентам; 220 000 грн - штрафу, та те, що у справі № 910/20947/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" та Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" про стягнення 12 888 281,26 доларів США та 114 681 229,02 грн, буде встановлено розмір заборгованості по тілу кредиту за Кредитним договором № 20-3763/2-1 від 29.12.2011, від розміру якого, залежатиме розмір відсотків, 3% річних та пені, нарахованих та заявлених у даній справі, а відтак матиме преюдиціальне значення для справи № 910/6006/18, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про зупинення провадження у справі.

Таким чином, колегія суддів встановила, що обставини, на які посилається скаржник, в розумінні статті 86 ГПК України, не можуть бути підставою для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 15.06.2018 у справі №910/6006/18.

Судові витрати, згідно до ст. 129 ГПК України покласти на Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк".

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.06.2018 у справі №910/6006/18 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/6006/18.

Повний текст постанови складено та підписано 25.07.2018.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

Ю.Л. Власов