ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2018м. ДніпроСправа № 904/2131/18

За позовом Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування" (04050, м. Київ, вул. Герцена, буд. 10)

до Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" (50029, м. Кривий Ріг, вул. Симбірцева, буд. 1А)

про стягнення 11 064,99 грн. затрат по виплаті страхового відшкодування шкоди в порядку регресу

Суддя Бондарєв Е.М.

Секретар судового засідання Найдьонов Є.О.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: ОСОБА_1, довіреність №5 від 02.01.2018 року

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Просто-Страхування" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою від 07.05.2018 вих.№04-1178 про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" 11 064,99 грн. затрат по виплаті страхового відшкодування шкоди в порядку регресу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватним акціонерним товариством "Просто-страхування" на підставі Полісу № АК/5028788 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу "ТАТRA-812 С1", реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, було виплачено страхове відшкодування ОСОБА_2, власнику автомобіля "BMW", реєстраційний номер НОМЕР_2, а тому позивачем відповідно до положень статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та статті 993 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Так, у позовній заяві позивач зазначає, що відповідно до постанови Жовтневого районного суду міста ОСОБА_3 від 15.08.2017 встановлено, що ОСОБА_4 керував транспортним засобом "ТАТRA-812 С1", реєстраційний номер НОМЕР_1, з несправною гальмівною системою, за що його було визнано винним в порушенні п.2.3 б Правил дорожнього руху України. ОСОБА_4 від час вчинення ДТП знаходився в трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством "Криворізький залізорудний комбінат" та виконував свої трудові, службові обов'язки.

Відповідач заперечує проти позовних вимог посилаючись на те, що в постанові Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15.08.2017 у справі №212/3030/17 мне встановлено порушення водієм ОСОБА_4 (працівник відповідача) п.2,3а Правил дорожнього руху - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу. Отже, суд не пов'язав "незадовільний технічний стан автомобіля" з наслідками ДТП, в зв'язку з чим клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи не задовольнив, а без такої експертизи неможливо визначити чи є невідповідність технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху причиною дорожньо-транспортної пригоди. Покази надані водієм ОСОБА_4 (працівник відповідача) про те, що автомобілі "ТАТRA-815 С1", реєстраційний номер НОМЕР_3 була несправна гальмівна система суперечить подорожньому листу № 4769 від 16.05.2017 та судом не перевірялися, а тому твердження позивача про те, що в автомобілі відповідача була несправна гальмівна система не є належним чином встановленим преюдиціальним фактом, який не підлягає доказуванню при розгляді іншої справи. Посадові особи відповідача, відповідальні за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів до адміністративної відповідальності за ст. 128 КпАП України - випуск на лінію транспортних засобів, технічний стан яких не відповідає встановленим вимогам або без необхідних документів, передбачених законодавством не притягалися. Таким чином, невідповідність технічному стану та обладнання транспортного засобу відповідача - автомобіля "ТАТRA-815 С1", реєстраційний номер НОМЕР_3 існуючим вимогам Правил дорожнього руху, ні судом, ні страховиком позивачем, ні судами не встановлено.

Позивач звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи без присутності представника Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування". Також позивач зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Крім того, позивачем подано до суду відповідь на відзив де вказує, що відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15.08.2017 встановлено, що ОСОБА_4 порушив п. 2.3. б, 10.1, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, як і встановлено, що керуючи автомобілем з несправною гальмівною системою водій принаймні мав обирати такий маршрут і швидкість руху, щоб уникнути небезпеки при цьому виїзді за межі підприємства. Вказана постанова набрала законної сили і не оскаржена. Матеріалами справи встановлено, що в результаті керування водієм відповідача технічно несправним транспортним засобом, справний технічний стан якого відповідач не забезпечив, що призвело невідповідності транспортного засобу вимогам Правил дорожнього руху, в результаті чого і сталась ДТП, що мала місце 16.05.2017, що свідчить про безпідставність та необґрунтованість доводів відповідача про відсутність підстав для звернення позивача з вказаним регресним позовом відповідно до підпункту "г" пункту 38.1. ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

До суду 04.07.2018 надійшли заперечення відповідача де останній зазначає, що в постанові Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15.08.2017 у справі № 212/3030/17 не встановлено порушення водієм ОСОБА_4 (працівник відповідача) п. 2.3а Правил дорожнього руху - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу. Отже, Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу у справі №212/3030/17 не пов'язав "незадовільний технічний стан автомобіля" з наслідком ДТП. Відповідач не брав участі у розгляді Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу справи № 212/3030/17, на яку посилається позивач, а тому припущення позивача про несправну гальмівну систему в автомобілі відповідача має бути підтверджено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами у відповідності до ст.ст. 73-80 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо цивільно-правової відповідальності відповідач зазначає, що 29.09.2016 Публічне акціонерне товариство "Криворізький залізорудний комбінат" застрахувало до 28.09.2017 автомобіль "ТАТКА-815 СІ", реєстраційний номер НОМЕР_3, на 200 000,00 грн. - за шкоду заподіяну життю і здоров'ю, на 100 000,00 грн. - за шкоду заподіяну майну, що підтверджується полісом № АК/5028788 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Страхове відшкодування у розмірі 11 064,99 грн. знаходиться в межах суми обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу - відповідача, а тому до нього може бути пред'явлено позов тільки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, а регресний позов може бути заявлено тільки у випадках зазначених законом.

До суду 04.07.2018 надійшла заява позивача про стягнення додаткових витрат пов'язаних із явкою до суду. Для забезпечення явки представника позивача у судове засідання 14.06.2018 Приватним акціонерним товариством "Просто-Страхування" було витрачено кошти у сумі 1 281,54 грн., з яких: 540,00 грн. - добові з 13.06.2018 по 15.06.2018; 391,54 грн. - квиток Київ - Дніпро (13.06.2018); 350,00 грн. - квиток Дніпро - Київ (15.09.2018).

Ухвалою суду від 21.05.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 904/2131/18, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 14.06.2018.

У судовому засіданні 14.06.2018 оголошувалася перерва до 17.07.2018.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 17.07.2018 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

29.09.2016 між Приватним акціонерним товариством "Просто-страхування" (далі - страховик, позивач) та Публічним акціонерним товариством "Криворізький залізорудний комбінат" (далі страхувальник, відповідач) укладено Поліс №АК/5028788 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого було застрахована відповідальність власника транспортного засобу "ТАТRA-815 С1", реєстраційний номер НОМЕР_3, строк дії договору з 29.09.2016 до 28.09.2017 включно (а.с.9).

16.05.2017 в 11год. 45 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП), а саме: водій ОСОБА_4 в м. Кривий Ріг у Покровському районі по вул.Ногіна, біля будинку 9, керуючи автомобілем "TATRA", реєстраційний номерний знак НОМЕР_3, при виникненні перешкоди для руху у вигляді автомобіля "BMW", реєстраційний номерний знак НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_5 своєчасно не застосував міри для гальмування, а застосував відворіт керма праворуч, виїхав за праву межу проїзної частини та скоїв наїзд на нерухому перешкоду ствол дерева та електроопору. Внаслідок наїзду на електроопору з неї впав плафон на кришу автомобіля "BMW", реєстраційний номерний знак НОМЕР_4. В наслідок ДТП транспортним засобам спричинено механічні пошкодження, пошкоджено дерево та електроопору, чим спричинено матеріальні збитки. Своїми діями водій ОСОБА_4 порушив п. 2.3Б, 10.1,12.1,12.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Згідно з постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.08.2017 у справі №212/3030/17 встановлено, що в суді ОСОБА_4 провину в скоєному ДТП не визнав, пояснив, що автомобіль "TATRA" належить ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат". 16.05.2017 перед виїздом за маршрутом, він перевірив автомобіль, в якому гальма були в незадовільному стані. З його слів він відмовився виїжджати не несправному автомобілі, однак в зв'язку з наполяганням відповідальної особи підприємства, він вимушений був сісти за кермо несправного автомобіля. За 50-60 метрів до пішохідного переходу він помітив, що автомобілі почали зупинятись, пропускаючи пішоходів. З метою уникнення зіткнення з машинами та з метою уникнути більш тяжких наслідків, він прийняв рішення скерувати автомобіль направо та з'їхати з проїзної частини на праве узбіччя. В результаті цього маневрування автомобіль ударився в дерево, яке гіллям, збила плафон на електроопорі, що впав на кришу автомобіля "BMW". Вважає, що водій автомобіля "BMW" порушив правила дорожнього руху, що стало в причинному зв'язку з ДТП.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність особи, яка керувала транспортним засобом "ТАТRA-815 С1", реєстраційний номер НОМЕР_3, була застрахована в ПрАТ "Просто-страхування" відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/5028788 (з обумовленими франшизою у розмірі 0 грн. та лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну у розмірі 100 000 грн. 00 коп.).

Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №120844 від 14.03.2018 вартість матеріального збитку заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ "BMW", реєстраційний номерний знак НОМЕР_4, станом на 16.05.2017 дорівнює - 21 023,71 грн.

Відповідно до розрахунку страхового відшкодування позивача, страхового акту №120844 від 20.09.2017 розмір страхового відшкодування склав 11 064,99 грн.

Згідно з платіжним дорученням № 17319від 21.09.2017 виплачено ОСОБА_5 виплачено 11 064,99 грн. Таким чином, фактичні витрати позивача пов'язані з цим страховим випадком склали 11 064,99 грн.

Позивач надіслав на адресу відповідача регресну вимогу про відшкодування шкоди у сумі 11 064,99 грн., завданої внаслідок ДТП (а.с.56).

Відповідач відмовив у задоволенні вимоги про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП в порядку регресу у сумі 11 064,99 грн., що і є причиною виникнення спору.

Відносини у сфері страхування регулюються Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування" та Законом України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Закон України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону України "Про страхування", з якою кореспондується стаття 979 Цивільного кодексу України, договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 6 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Правила відшкодування шкоди заподіяної третій особі встановлені ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідноз п. 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

На виконання цієї статті позивач виплатив на користь ОСОБА_5 суму відшкодування, яка складає 11 064,99 грн.

Статтею 990 Цивільного кодексу України, що кореспондується з частиною 1 статті 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

За приписами підпункту "г" пункту 38.1.1. пункту 38.1. статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Положеннями статті 29 цього Закону передбачено, що у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Отже, виконання обовязку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" покладено на страховика (винної особи), у межах, встановлених цим Законом, та договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Разом із тим порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, встановлено статтею 1194 Цивільного кодексу України, за змістом якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, відповідач як страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснює відшкодування витрат, повязаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі статті 1194 Цивільного кодексу України відшкодовує особа, яка завдала збитків.

Враховуючи наведене, у справі, що розглядається, у відповідача у звязку з настанням страхового випадку (ДТП) виник обовязок відшкодувати позивачеві шкоду в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком і в межах суми (фактичних затрат), право на вимогу якої перейшло до позивача у звязку з виплатою страхового відшкодування.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність обов'язку відповідача відшкодувати затрати по виплаті страхового відшкодування в сумі 11 064,99 грн., у зв'язку з чим вимоги позивача щодо стягнення суми страхового відшкодування у розмірі у розмірі 11 064,99 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 1 762,00 грн. покладається на відповідача.

Що ж до стягнення 1 281,54 грн. витрат пов'язаних із забезпеченням явки представника позивача у судове засідання 14.06.2018, з яких: 540,00 грн. - добові з 13.06.2018 по 15.06.2018; 391,54 грн. - квиток Київ - Дніпро (13.06.2018); 350,00 грн. - квиток Дніпро - Київ (15.09.2018), то слід зазначити таке.

Відповідно до частин першої і третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Отже, витрати у сумі 1 281,54 грн. відшкодуванню не підлягають як такі, що не входять до переліки судових витрат, визначених статтею 123 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 73,74, 77-79, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (50029, м. Кривий Ріг, вул. Симбірцева, буд. 1А, ідентифікаційний номер 00191307) на користь Приватного акціонерного товариства «Просто-Страхування» (04050, м. Київ, вул. Герцена, буд. 10, ідентифікаційний код 24745673) 11 064,99 грн. затрат по виплаті страхового відшкодування та витрати зі сплати судового збору у сумі 1 762,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 23.07.2018.

Суддя Е.М. Бондарєв