ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"18" липня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/833/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребна К.Ф.

при секретарі судового засідання Топольницька Б.П.

розглянувши справу №916/833/18

за позовом: Керівника Котовської місцевої прокуратури Одеської області (66300, м. Подільськ, пр.-кт. Шевченка, 10) в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (65017, м. Одеса, вул.. Канатна, 83, )

до відповідача ОСОБА_1 господарства Юлія А (66200, Одеська область, Савранський район, смт. Саврань, вул.. Лугова, 18, )

про стягнення 100 000грн.

Представники:

Від прокуратури: не зявився;

Від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю №б/н від 07.11.2017р.

Від відповідача: не зявився;

Суть спору: Керівник Котовської місцевої прокуратури Одеської області звернувся до господарського суду Одеської області з позовом в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств до ОСОБА_1 господарства Юлія А про стягнення 100 000грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобовязань за договором про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству №15 від 23.12.2010р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.06.2018р. провадження по справі №916/833/18 було відкрито. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач про місце, дату та час судових засідань повідомлявся судом за юридичною адресою, що підтверджується поштовими повідомлення про вручення від 06.06.2018р. (вх. ГСОО №22694/18 від 20.06.2018) та від 04.07.2018р. (вх.. ГСОО №26441/18 від 12.07.2018р.) Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Відповідно до ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив.

23.12.2010р. між Українським державним фондом підтримки фермерських господарств та ОСОБА_1 господарством Юлія А укладений договір №15 про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству, відповідно до якого Укрдержфонд в особі Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств зобовязався надати фінансову підтримку (допомогу) на поворотній основі ОСОБА_1 господарству Юлія А в сумі 100 000 грн., а Фермерське господарство Юлія А зобовязується використати її за цільовим призначенням і повернути фінансову підтримку у визначений даним договором строк.

Згідно з п.2 договору на підставі довідки №17, виданої згідно протоколу №6, відповідно до рішення комісії від 21.12.2010р. та Порядку використання коштів державного бюджету для надання підтримки фермерським господарствам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року №1102, фінансова підтримка (допомога) на поворотній основі надається для поновлення обігових коштів.

Пунктом 3.1.2 договору передбачено, що Укрдержфонд в особі Одеського відділення має право вимагати від фермерського господарства повернення фінансової підтримки (допомоги) на поворотній основі відповідно до графіка.

Відповідно до п.3.4.2 договору фермерське господарство зобовязане провернути кошти фінансової підтримки (допомоги) на поворотній основі Укрдержфонду в особі Одеського відділення згідно з встановленим графіком:

- до 01.12.2013р. в сумі 10 000 грн.;

- до 01.12.2014р. в сумі 10 000 грн.;

- до 01.12.2015р. в сумі 80 000 грн.

на спеціальний рахунок державного бюджету України: отримувач: ГУДКУ в Одеській області, банк ГУДКУ в Одеській області, МФО 828011, , р/р 0008. В разі зміни платіжних реквізитів для повернення фінансової допомоги фермерському господарству буде повідомлено додатково. Кінцевий термін повернення заборгованості по фінансовій підтримки (допомозі) до 01.12.2015р.

Згідно з п.4.1 договору, договір про надання фінансової підтримки (допомоги) набуває чинності з дати його укладання та діє до часу повного повернення фермерським господарством заборгованості (фінансової підтримки, пені).

На виконання умов договору позивач надав відповідачу фінансову підтримку на суму 100 000 грн., про що свідчить відповідне платіжне доручення №4 від 24.12.2010р.

У встановлений договором строк відповідач суму фінансової підтримки за договором №15 про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству від 23.10.2010р. позивачу не повернув.

У претензіях від 09.09.2014р. №015/170, від 17.12.2014р. №015/303, від 24.04.2015р. №015/99, від 22.09.2015р. №015/251, від 04.12.2015р. №015/333, від 09.10.2016р. №015/32 позивач просив відповідача перерахувати суму заборгованості за договором №15 про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству від 23.12.2010р. на зазначений рахунок.

Неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором за договором №15 про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству від 23.12.2010р. щодо повного та своєчасного повернення коштів фінансової підтримки стало підставою для звернення Керівника Котовської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств до господарського суду з відповідним позовом.

Дослідивши в сукупності всі обставини та матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, що регулюють спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про фермерське господарство" (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) новоствореним фермерським господарствам у період становлення (перші три роки після його створення, а у трудонедостатніх населених пунктах - п'ять років), фермерським господарствам з відокремленими фермерськими садибами, фермерським господарствам, які провадять господарську діяльність та розташовані у гірських населених пунктах, на поліських територіях, визначених в установленому порядку Кабінетом Міністрів України, та іншим фермерським господарствам надається допомога за рахунок державного і місцевого бюджетів, у тому числі через Український державний фонд підтримки фермерських господарств. Кабінет Міністрів України щорічно в проекті Державного бюджету України передбачає кошти на підтримку фермерських господарств. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування щорічно передбачають кошти в проектах місцевих бюджетів на підтримку фермерських господарств. Кошти Державного бюджету України спрямовуються на меліорацію земель, у тому числі їх зрошення та осушення, а також на консервацію та рекультивацію малопродуктивних сільськогосподарських угідь, на придбання сільськогосподарської техніки (комбайнів, тракторів, автомашин, бульдозерів, сівалок тощо). За рахунок місцевих бюджетів фермерським господарствам може надаватися допомога у будівництві об'єктів виробничого і невиробничого призначення, житла, проведенні заходів щодо землеустрою. Порядок використання коштів Державного бюджету України для надання підтримки новоствореним фермерським господарствам, фермерським господарствам з відокремленими фермерськими садибами, фермерським господарствам, які провадять господарську діяльність та розташовані у гірських населених пунктах, на поліських територіях, визначених в установленому порядку Кабінетом Міністрів України, та іншим фермерським господарствам установлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 6 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для надання підтримки фермерським господарствам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004р. №1102 (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що Фінансова підтримка на конкурсних засадах на поворотній основі надається у розмірі, що не перевищує 250 тис. гривень, із забезпеченням виконання зобов'язання щодо повернення бюджетних коштів: новоствореним фермерським господарствам та фермерським господарствам з відокремленими фермерськими садибами, фермерським господарствам, які провадять господарську діяльність та розташовані у гірських населених пунктах, на поліських територіях, - строком від трьох до п'яти років для виробництва, переробки і збуту виробленої продукції, провадження виробничої діяльності; іншим фермерським господарствам - строком до п'яти років для придбання техніки, обладнання, поновлення обігових коштів, виробництва та переробки сільськогосподарської продукції, будівництва та реконструкції виробничих і невиробничих приміщень, у тому числі житлових (загальною площею не більш як 125 кв. метрів), для закладення багаторічних насаджень, розвитку кредитної та обслуговуючої кооперації, у тому числі для сплати пайових внесків до пайових фондів сільськогосподарських обслуговуючих кооперативів, утворених фермерськими господарствами самостійно або разом з членами особистих селянських господарств, зрошення та меліорації земель.

Бюджетним Кодексом України встановлено, що у разі надання кредитів з бюджету у позичальників виникає заборгованість перед бюджетом.

Відповідно ст.. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до п. п. 1,2 ст. 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст.629 цього ж Кодексу договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вище встановлено господарським судом, між сторонами у справі укладений договір про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству, яким встановлено зобовязання позивача надати відповідачу фінансову підтримку на суму 100 000 грн. та зобовязання відповідача повернути кошти фінансової підтримки відповідно до узгодженого сторонами графіку з кінцевим строком повернення 01.12.2015р.

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Між тим, як вище встановлено господарським судом, відповідач не виконав умови укладеного з позивачем договору та у встановлений договором строк не повернув позивачу позику в сумі 100 000 грн.

При цьому, жодних заперечень щодо наявності цього боргу, а тим більш доказів, які спростовують наявність цього боргу, відповідач до суду надано не було.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Керівника Котовської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств є обґрунтованими і правомірними, а тому підлягають задоволенню господарським судом.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1. Позов Керівника Котовської місцевої прокуратури Одеської області (66300, м. Подільськ, пр.-кт. Шевченка, 10) в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (65017, м. Одеса, вул.. Канатна, 83, ) до ОСОБА_1 господарства Юлія А (66200, Одеська область, Савранський район, смт. Саврань, вул.. Лугова, 18, ) про стягнення 100 000грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 господарства Юлія А (66200, Одеська область, Савранський район, смт. Саврань, вул.. Лугова, 18, ) Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (65017, м. Одеса, вул.. Канатна, 83, ) 100 000 (сто тисяч) грн.. заборгованості за договором про надання фінансової підтримки фермерському господарств, яка підлягає перерахуванню у державний бюджет на р/р 0008, банк ГУДКСУ в Одеській області, МФО 828011, код за , отримувач УДКСУ у м. Одесі Одеській області.

3. Стягнути з ОСОБА_1 господарства Юлія А (66200, Одеська область, Савранський район, смт. Саврань, вул.. Лугова, 18, ) на користь на користь прокуратури Одеської області сплачений судовий збір за подачу позову сумі 1762 /одну сімсот двадцять шість/грн. 00 коп. на розрахунковий рахунок №0564 в ДКСУ м. Київ МФО 820172 (юридична та поштова адреса: 65026 м. Одеса вул. Пушкінська, З, тел. 7319800, неприбуткова організація).

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20 липня 2018 р.

Суддя К.Ф. Погребна