ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

"12" липня 2018 р. Cправа № 924/246/18

Господарський суд Вінницької області у складу судді Матвійчука Василя Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОЙЧХОФ" (вул. Шевченка, 317, Київський район, м. Харків, 6103)

до:Товариства з обмеженою відповідальністю "ТО-НАР" (вул. Максима Шимка, буд. 56 В, м. Вінниця, 21034) в особі Подільської філії ТОВ "ТО-НАР" (вул. Пілотська, буд. 14, м. Хмельницький, 29010)

про стягнення 13412,50 грн.

за участю секретаря судового засідання Незамай Д.Д.,

представників сторін:

позивача не з'явився;

відповідача не з'явився

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДОЙЧХОФ" звернулось до Господарського суду Хмельницької області з позовом про стягнення з Подільської філії ТОВ "ТО-НАР" заборгованості за поставлений товар за договором поставки № ДХ-019 від 01.11.2016р в загальному розмірі 13 412,50 грн., з яких:8 997,20 грн. - основний борг; 974,52 грн. - інфляційне збільшення заборгованості; 221,08 грн. - 3% річних; 2050,11 грн. - пеня; 269,91 грн. - штраф 3%; 899,72 грн. - штраф 10%.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 03.04.2018р позов залишено без руху на підставі ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України та встановлено позивачу строк для усунення виявлених недоліків.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 17.04.2018р встановлено, що позивачем виправлено недоліки позовної заяви, на які вказано судом в ухвалі від 03.04.2018р. Матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОЙЧХОФ" передано за підсудністю до Господарського суду Вінницької області.

Ухвалою суду від 15.05.2018р за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 924/246/18 з призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті призначено на 12.06.2018р.

30.05.2018р. до суду надійшла заява позивача № б/н від 22.05.2018р. про зменшення позовних вимог, в якій останній зазначає, що після звернення з позовною заявою до суду, відповідач частково сплатив борг в сумі 8997,20 грн., та просить стягнути з відповідача 974,52 грн. - інфляційне збільшення заборгованості; 221,08 грн. - 3% річних; 2050,11 грн. - пеня; 269,91 грн. - штраф 3%; 899,72 грн. - штраф 10%.

06.06.2018р. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачем наведено заперечення проти позову, та зокрема наголошено на погашенні основного боргу в повному обсязі, та недотриманні позивачем положень ст. 61 Конституції України, а саме притягнення до подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення у вигляді стягнення штрафу та пені.

Судове засідання у визначену судом дату (21.06.2018р.) не відбулось у зв'язку з перебуванням судді на лікуванні.

Ухвалою суду від 22.06.2018р судове засідання призначено на 12.07.2018р .

Представники сторін в засідання суду не з'явились. Причини неявки суду не повідомили. Про час та місце розгляду повідомлені належним чином, що стверджується поштовими повідомленнями за вх.№5688 від 09.07.2018р., № 5600 від 05.07.2018р, № 5731 від 10.07.2018р.

Дослідивши в судовому засіданні зміст поданої заяви позивача № б/н від 22.05.2018р., про зменшення позовних вимог судом встановлено, що вказана заява підписана директором ТОВ "Дойчхоф" ОСОБА_1, який діє на підставі статуту товариства, подана в строк, а відтак така заява підлягає прийняттю судом до розгляду.

Розглянувши зазначену заяву суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Вищого господарського суду України, викладених у п. 3.10 постанови № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26 грудня 2011 року, під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Однак, з матеріалів справи, зокрема - з позовної заяви та заяви позивача про зменшення позовних вимог - вбачається, що позивач не зменшив кількісні показники за вимогою про стягнення 8 997,20 грн. основного боргу, а відмовився від такої вимоги повністю, оскільки в заяві про зменшення позовних вимог виключено вимогу про стягнення основного боргу, і заявляються до стягнення штрафні санкції.

Отже, має місце відмова від позовних вимог про стягнення 8 997,20 грн. основного боргу, наслідком чого є закриття провадження у справі в цій частині на підставі п. 4 ч.1 ст. 231 ГПК України, оскільки вбачається, що така відмова не суперечить законодавству та не порушує інтереси інших осіб, так як заявлений позивачем основний борг відповідачем повністю погашено, про що свідчать платіжні доручення; № 250 від 30.03.2018р на суму 500,00 грн, № 269 від 06.04.2018р на суму 1497,20 грн., № 272 від 10.04.2018р на суму 1000,00 грн, № 281 від 11.04.2018р на суму 500,00 грн, № 286 від 12.04.2018р на суму 500,00 грн, № 295 від 13.04.2018р на суму 500,00 грн, № 297 від 16.04.2018р на суму 500,00 грн, № 308 від 17.04.2018р на суму 500,00 грн, № 312 від 18.04.2018р на суму 500,00 грн, № 317 від 19.04.2018р на суму 750,00 грн, № 327 від 20.04.2018р на суму 2250,00 грн.

У пункті 4.6 зазначеної вище постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26 грудня 2011 року роз'яснено, що якщо у справі заявлено кілька позовних вимог і позивач відмовився від деяких з них, провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України припиняється у частині тих вимог, від яких було заявлено відмову (за умови, що судом не буде застосовано припис ч. 6 ст. 22 ГПК України щодо неприйняття відмови від позовних вимог), а розгляд решти позовних вимог здійснюється в загальному порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь - якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Зважаючи на відмову позивача від позову в частині стягнення 8 997,20 грн. основного боргу, та прийняття її судом, провадження у справі в цій частині підлягає закриття.

Частиною 3 статті 231 ГПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Відповідно до ч.4 ст.231 ГПК України про закриття провадження у справі суд виносить ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Разом з тим, за змістом ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Згідно із ч.3 ст.130 ГПК України якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Приймаючи до уваги, що сплата заборгованості за укладеним між сторонами договором була здійсненна відповідачем після подання позивачем позовної заяви до суду, витраті по сплаті судового збору понесенні позивачем підлягають стягненню з відповідача.

При цьому питання судових витрат судом буде вирішено при ухваленні рішення у даній справі.

Керуючись ст. ст.42, 46, 191, п.2 п.4 ч.1 ст. 231, ст.ст. 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України суд,-

У Х В А Л И В :

1. Провадження у справі № 924/246/18 в частині стягнення 8 997,20 грн. основного боргу закрити.

2. Копію ухвали направити учасникам судового процесу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України .

Повний текст ухвали складено та підписано 16.07.2018р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Шевченка, 317, Київський район, м. Харків, 6103)

3- ТОВ "ТО-НАР" (вул. Максима Шимка, буд. 56 В, м. Вінниця, 21034)

4 - Подільська філія ТОВ "ТО-НАР" (вул. Пілотська, буд. 14, м. Хмельницький, 29010)