ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2018 р.Справа № 922/1281/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного підприємства "Елін-2007", м. Кам'янське
до Товариства з обмеженою відповідальністю "СКБ Укрелектромаш", м. Харків
про стягнення коштів в розмірі 54820,96 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 - директор, наказ №15-К від 29.12.2017;

відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Елін-2007", м. Кам'янське, звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СКБ Укрелектромаш", м. Харків, про стягнення заборгованості в розмірі 54820,96 грн. (з яких: 46144,80 грн. - основний борг, 8164,24 грн. - інфляційні втрати, 511,92 грн. - 3% річних), підставою нарахування якої стало несплата відповідачем отриманого за видатковою накладною № 596 від 22.12.2016 товару на суму 46144,80 грн. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.05.2018 зазначену позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою господарського суду від 05.06.2018 відкрито провадження у справі № 922/1281/18. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 26 червня 2018 р. о 12:00 год.

Протокольною ухвалою від 26.06.2018 в судовому засіданні оголошено перерву на підставі ч. 2 ст. 216 ГПК України до 09.07.2018 до 10:15 год.

У судовому засіданні 09.07.2018 представник позивача позов підтримав, наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача у судові засідання 26.06.2018, 09.07.2018 не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, відзив на позов, у строки, встановлені ухвалою суду від 05.06.2018, суду не надав. Матеріали справи свідчать про належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про отримання повноважним представником відповідача ухвал суду.

Беручи до уваги, що відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та те, що відповідно до статті 74 ГПК України обовязок доказування і подання доказів по справі покладено на сторони, суд, враховуючи ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, згідно ч.9 ст. 165 ГПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Одночасно, застосовуючи положення Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи, суд зазначає, що частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, який кореспондується з обовязком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07.07.1989 року Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Зясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як свідчать матеріали справи, на підставі видаткової накладної № 596 від 22.12.2016 Приватне підприємство "Елін-2007, м. Харків поставило відповідачу товар, а саме: електроізоляційні матеріали, на загальну суму 55693,80 грн. Факт отримання товару відповідачем підтверджується штампом відповідальної особи відповідача - начальнику відділу МТП ОСОБА_2 та підписом у товарно-транспортній накладні від 22.12.2016.

Разом з товаром, відповідачу було виставлено рахунок № 651 від 25.11.2016 на оплату отриманого товару

Відповідачем 07.12.2016 перераховано позивачеві грошові кошти у розмірі 9549,00 грн., з призначенням платежу: «попередня оплата рах. № 651 від 25.11.2016 за стеклотекстоліт. в т.ч. ПДВ 20% - 1 591,50 грн.».

Як зазначив позивач, відповідач не виконав свого обов'язку щодо сплати в повному обсязі за отриманий за видатковою накладної № 596 від 22.12.2016 товар, та на час звернення позивача з даним позовом до господарського суду, має заборгованість за отриманий, але не оплачений товар в сумі 46144,80 грн.

Враховуючи невиконання відповідачем свого обов'язку щодо сплати за отриманий за видатковою накладною № 596 від 22.12.2016 товар в розмірі 46144,80 грн., позивач звернувся до господарського суду із позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості за отриманий товар в розмірі 46144,80 грн., інфляційних втрат в розмірі 8164,24 грн., 3% річних в розмірі 511,92 грн.

На час розгляду справи, матеріали справи не містять доказів сплати даної суми заборгованості відповідачем в добровільному порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно п. 2. ст. 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, в тому числі, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно п. 1. ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 174 ГК України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Виходячи з приписів ст. 205 ЦК України сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст.181 ГК України, допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Так, відповідно до наданої до матеріалів справи видаткової накладної № 596 від 22.12.2016, відповідач отримав від позивача товар на загальну суму 55693,80 грн. Проте, свої зобов'язання щодо своєчасної оплати за отриманий товар відповідач виконав частково в розмірі 9549,00 грн. та не надав суду доказів на підтвердження оплати суми заборгованості за отриманий товар в розмірі 46144,80 грн.

Дослідивши подану видаткову накладну, суд вважає, що вона повністю відповідає вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та містить обовязкові реквізити первинних документів, зокрема: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; посилання на договір; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис осіб, які брала участь у здійсненні господарської операції.

Як зазначено Вищим господарським судом України в інформаційному листі від 17.07.2012 р. за № 01-06/928/2012 Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді окремих норм матеріального права, підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним документом у розумінні Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обовязку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобовязання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 ЦК України.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 2 статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, тобто неналежне виконання.

Згідно зі ст. 692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений іншій строк оплати товару.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи доведеність факту порушення відповідачем умов діючого законодавства, ненадання суду доказів погашення боргу, суд знаходить позовні вимоги в межах суми основного боргу у розмірі 46144,80 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, розрахований за період з 23.12.2016 по 06.05.2018 в сумі 511,92 грн. та розрахунок інфляційних втрат, розрахований за період з 01.01.2017 по 31.03.2018 в сумі 8164,24 грн., визнав вимоги про стягнення зазначеної суми 3% річних та інфляційних втрат законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно статей 55 Конституції України, статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 73 ГГПК України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладені обставини, керуючись нормами чинного законодавства, суд вважає позовні вимоги позивача належно обгрунтованими, доведеними матеріалами справи, тому є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 61, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 123, 126, 129, 165, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 247, 252, 256 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СКБ Укрелектромаш" (61050, м. Харків, вул. Іскринська, 37, ) на користь Приватного підприємства "Елін-2007" (51925, м. Кам'янське, тупик Прохідний, 2, офіс 9г, ) суму заборгованості в розмірі 54820,96 грн. (з яких: 46144,80 грн. - сума основного боргу, 8164,24 грн. - інфляційні втрати, 511,92 грн. - 3% річних), судові витрати в розмірі 1762,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - Приватне підприємство "Елін-2007" (51925, м. Кам'янське, тупик Прохідний, 2, офіс 9г, );

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "СКБ Укрелектромаш" (61050, м. Харків, вул. Іскринська, 37, ).

Повне рішення складено 10.07.2018.

Суддя ОСОБА_3

справа № 922/1281/18