ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/857/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Кудревичу М.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків
до Комунального підприємства теплових мереж Харківського району Харківської районної державної адміністрації, смт. Хорошево
про стягнення 55219,38 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Комунального підприємства теплових мереж Харківського району Харківської районної державної адміністрації (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача 55219,38 грн., з яких: 32133,37 грн. - заборгованість за невиконання договірних зобов'язань за договором № 127 від 01.01.2009 за період з лютого 2015 по квітень 2018; 11830,34 грн. - інфляційні втрати; 2824,40 грн. - 3% річних; 8431,27 грн. - пеня. Також, згідно позову позивач просить суд судові витрати покласти на відповідача.

В якості правових підстав позову позивач посилається на ст.ст. 525, 526, 530, 625, 629 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.04.2018 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін, призначено підготовче засідання на 25.04.2018 о 12:30.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.04.2018 було відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі (вх.№ 10641), відкладено підготовче засідання на 15.05.2018 о 12:45.

14.05.2018 відповідач надав до суду відзив на позовну заяву (вх.№ 13348), згідно якого просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. При цьому у відзиві на позовну заяву відповідач вказував, що він заперечує проти інфляційних втрат і 3% річних в частині нарахування за період з 19.03.2015 по 01.04.2015 року, а в частині нарахування пені - в повному обсязі, оскільки пропущений строк позовної давності. Також, відповідач вказував, що він не визнає суму боргу і штрафних санкцій, оскільки не може підтвердити факт здійснення господарської операції, як того вимагає ст. 9 ЗУ "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність". Крім того, відповідачем до відзиву на позовну заяву було додано клопотання про витребування доказів.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.05.2018 підготовче засідання у справі було відкладено на 29.05.2018 о 10:30.

21.05.2018 позивач надав до суду відповідь на відзив (вх.№ 14627), яка судом долучена до матеріалів справи. У відповіді на відзив відповідача позивач вказував, що доводи позивача є безпідставними, хибними та такими, що ставлять на меті ухилення від виконання договірних зобов'язань, а саме від оплати за отриману теплову енергію.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29.05.2018 було відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі (вх.№ 13948). Також, ухвалою господарського суду Харківської області від 29.05.2018 було частково задоволено клопотання відповідача про витребування доказів, витребувані від КП "Комуненерго" відповідні докази, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 05.07.2018 та відкладено підготовче засідання на 18.06.2018 о 10:00.

05.06.2018 відповідач надав до суду письмові заперечення на відповідь позивача на відзив (вх.№ 16200), які судом долучені до матеріалів справи.

11.06.2018 КП "Комуненерго" надало до суду повідомлення (вх.№ 16783), згідно якого повідомляло суд про неможливість надання витребуваних доказів на виконання вимог ухвали господарського суду Харківської області від 29.05.2018, у зв'язку з їх відсутністю у КП "Комуненерго".

18.06.2018 позивач надав до суду відповідь на заперечення відповідача на відповідь позивача на відзив (вх.№ 17403), яка судом долучена до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.06.2018 підготовче засідання у справі було відкладено на 02.07.2018 о 10:00.

27.06.2018 відповідач надав до суду доповнення до відзиву на позовну заяву (вх.№ 18640), які судом долучені до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 02.07.2018 було закрито підготовче провадження та призначена справа № 922/857/18 до судового розгляду по суті на 04.07.2018 року о 11:00.

Ухвалою суду від 04.07.2018 розгляд справи було відкладено на 16.07.2018 о 12:30.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та просив суд відмовити в його задоволенні.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

01 січня 2009 року між Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" (теплопостачальна організація) та Комунальним підприємством теплових мереж Харківського району Харківської районної державної адміністрації (споживач) було укладено договір № 127 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді (надалі - договір), за яким теплопостачальна організація бере на себе зобов'язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

01 квітня 2010 року між Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" (теплопостачальна організація) та Комунальним підприємством теплових мереж Харківського району Харківської районної державної адміністрації (споживач) була укладена додаткова угода до договору № 127 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.01.2009.

У п.2.1. вказаного договору було зазначено, що теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору у вигляді гарячої води на такі потреби: опалення та вентиляцію в період опалювального сезону; гаряче водопостачання протягом року; кондиціювання повітря по мірі необхідності.

Пунктом 3.2. договору перелічено обов'язки споживача теплової енергії. Так, споживач теплової енергії зобов'язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором (п. 3.2.6., п.3.2. договору).

В свою чергу теплопостачальна організація має право вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування тепловою енергією, обмежувати або повністю припиняти постачання теплової енергії у випадках та порядку, визначених правилами користування тепловою енергією, іншими нормативними актами України, а також додатком 3 до договору (п.п.4.1.3., 4.1.4. п.4.1. договору).

У додатку 1 до договору були визначені обсяги постачання теплової енергії споживачу, а у додатку 2 до договору була визначена схема межі поділу теплової мережі.

Додатком 4 до договору було визначено, що облік споживання теплової енергії визначається розрахунковим способом.

Згідно п. 6.3. договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Відповідно до п. 6.4. договору споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду самостійно, ініціативним дорученням сплачує теплопостачальній організації вартість, зазначеної в додатку 1 до договору кількості теплової енергії, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію споживач здійснює, зокрема, до 18-го числа місяця, наступного за розрахунковим, при відсутності приладів комерційного обліку.

Згідно з п.п.7.2.3. п.7.2. договору споживач несе відповідальність за несвоєчасне виконання розрахунків за спожиту теплову енергію - нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ належної до сплати суми за кожен день прострочення за період з дня наступу строку оплати до дня фактичної оплати.

В підтвердження свої позовних вимог позивач посилається на акт підключення споживача № 171/1400 від 27.10.2014 та акт відключення споживача № 171/2967 від 14.04.2015. Також, позивачем були додані до позовної заяви копії рахунків-фактур, які підлягали сплаті відповідачем.

Таким чином, станом на 28.03.2018 заборгованість відповідача за неналежне виконання договірних зобов'язань склала 32133,37 грн.

Згідно частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Проте, відповідачем всупереч вимог статті 13 та статті 74 ГПК України не було надано доказів на спростування викладених у позовній заяві обставин.

При цьому, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Також, Європейський суд з прав людини зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Згідно частини 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання", споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до частини 6 статті 25 Закону України "Про теплопостачання" у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.

Частиною 1 статті 275 ГК України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і підігріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору не допускається.

Стаття 526 Цивільного кодексу передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься в статті 193 Господарського кодексу України.

В силу статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до статей 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 256, 257 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У відповідності до положень ч.ч. 3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Правові наслідки порушення зобовязання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до ч.3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Частиною 2 ст. 258 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

З огляду на вищевикладене, та враховуючи те, що позивач звернувся до суду з відповідним позовом на початку квітня 2018 року, суд дійшов до висновку про те, що заява відповідача про застосування наслідків спливу строків позовної давності підлягає частковому задоволенню, у зв'язку з чим заборгованість за невиконання договірних зобов'язань за договором за лютий 2015 року у розмірі 1131,15 грн., інфляційні у розмірі 631,62 грн. та 3% річних у розмірі 102,73 грн. за період з 19.03.2015 по 28.03.2018 не підлягають стягненню з відповідача. Також, у зв'язку зі спливом строку позовної давності, про який заявлено відповідачем, не підлягає стягненню з відповідача нарахована позивачем пеня у розмірі 8431,27 грн.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за невиконання договірних зобов'язань за договором № 127 від 01.01.2009 за період з березня 2015 по квітень 2018 у сумі 31002,22 грн., інфляційних втрат у сумі 11198,72 грн. та 3% річних у сумі 2721,67 грн.

Вирішуючи питання розподілу судового збору у розмірі 1762,00 грн., суд керується ст. 129 ГПК України, у звязку з чим судовий збір у розмірі 1433,38 грн. покладається на відповідача, в решті - на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства теплових мереж Харківського району Харківської районної державної адміністрації (62466, Харківська область, Харківський район, смт. Хорошеве, вул. Горького, буд. 1, ) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, , р/р № 2313 в ФХОУ ПАТ "Державний ощадний банк України" МФО 351823) заборгованість за невиконання договірних зобов'язань за договором № 127 від 01.01.2009 за період з березня 2015 по квітень 2018 у сумі 31002,22 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Комунального підприємства теплових мереж Харківського району Харківської районної державної адміністрації (62466, Харківська область, Харківський район, смт. Хорошеве, вул. Горького, буд. 1, ) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, , р/р № 313 в ФХОУ ПАТ "Державний ощадний банк України" МФО 351823) інфляційні втрати у сумі 11198,72 грн.; 3% річних у сумі 2721,67 грн.; 1433,38 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Позивач - Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, ).

Відповідач - Комунальне підприємство теплових мереж Харківського району Харківської районної державної адміністрації (62466, Харківська область, Харківський район, смт. Хорошеве, вул. Горького, буд. 1, ).

Повне рішення складено 18.07.2018 р.

Суддя ОСОБА_3