УХВАЛА

про забезпечення позову

м. Київ

13.07.2018Справа №910/9087/18

Суддя господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТ-Амперсанд» та Печерської районної в місті Києві державної адміністрації

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів ОСОБА_2

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко

Олег Володимирович

про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів, скасування державної реєстрації юридичної особи та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року до господарського суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТ-Амперсанд» та Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів, скасування державної реєстрації юридичної особи та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.07.2018 відкрито провадження у справі №910/9087/18; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 26.07.2018; залучено до участі у справі третю особу 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_2, та третю особу 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойко Олега Володимировича; визначено учасникам справи строки для подання заяв по суті спору та витребувано у третьої особи 2 інформацію.

11.07.2018 (разом з позовною заявою) до господарського суду міста Києва позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд вжити заходів щодо забезпечення позову шляхом заборони проведення реєстраційних дій та внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТ-Амперсанд».

Обгрунтовуючи вказану заяву, заявник (позивач) вказав на те, що йому стало відомо, що з 15.03.2018 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТ-Амперсанд».

Наведені обставини, на думку позивача, свідчать про намір зловмисників ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду про скасування державної реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТ-Амперсанд», так як у випадку припинення товариства за рішенням власників позивач не зможе оскаржити до суду документи щодо заснування вказаного товариства, оскільки не буде існувати такого відповідача (відповідача 1) як юридичної особи.

Позивач (заявник) вказав на те, що в даному випадку необхідно заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТ-Амперсанд», оскільки відповідачі, дізнавшись про звернення позивача до суду, можуть або прискорити процедуру припинення товариства, або відчужити корпоративні права на товариство, чи обтяжити їх, що ускладнить розгляд судом даної справи, призведе до необхідності залучати до справи інших осіб, тощо.

Розглянувши подану заявником (позивачем) заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про часткове її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Частиною 5 статті 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони: 1) проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору; 2) емітенту, зберігачу, депозитарію надавати реєстр власників іменних цінних паперів, інформацію про акціонерів або учасників господарського товариства для проведення загальних зборів товариства; 3) участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства; 4) здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Суд зазначає, що позов у справі може забезпечуватися заходами, у випадку якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (в межах заявлених позовних вимог).

Таким чином, при вирішенні питання щодо вжиття заходів забезпечення позову суд повинен встановити: 1) предмет позовних вимог (спосіб захисту порушених/невизнаних прав, з яким звернувся/має намір звернутись позивач); 2) підстави позовних вимог (обставини, якими обґрунтовується відповідне порушення/невизнання прав); 3) обставини щодо характеру рішення суду (підлягає виконанню чи ні, зокрема рішення за своєю природою може передбачати стадію виконання - рішення про присудження або може бути рішенням про визнання, яке стадії виконання не передбачає); 4) наявність (доведену належними доказами) обставин, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист/поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача; 5) співрозмірність заходів забезпечення позову позовним вимогам, зокрема забезпечення дотримання балансу інтересів (справедливої рівноваги) заявника та особи, права, якої обмежуються у зв'язку із вжиттям заходів забезпечення; 6) збалансованість інтересів не лише сторін спору, а й інших осіб, які не беруть участі у справі; необхідність запобігти порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу; 7) можливість таких заходів реально запобігти можливим негативним наслідкам (у формі обставин, які істотно можуть ускладнити чи унеможливити виконання рішення або ефективний захист прав) в контексті заявленого способу захисту, тобто такі заходи повинні бути ефективними та достатніми.

Відповідно до ст. 5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, вжиття заходів забезпечення можливе якщо такі заходи можуть запобігти ускладненню/неможливості ефективного захисту/поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Водночас, суд зазначає, що питання щодо визначення ефективності захисту/поновлення порушених прав може розглядатись судом виключно в межах заявлених позовних вимог, тобто в межах заявленого позивачем способу захисту (предмету позову), з огляду на приписи ст. 5, ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України.

Так, обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав на те, що ним 21.10.2016 було придбано квартиру за адресою: АДРЕСА_2. Однак, як зазначив позивач, наприкінці 2016 року йому стало відомо, що вказана квартира стала об'єктом шахрайських дій та незаконно вибула з права власності позивача шляхом внесення квартири від імені позивача до статутного капіталу новоствореного підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТ-Амперсанд».

Зокрема, позивач вказав на те, що 08.11.2016 ОСОБА_2 вчинив дії, що носять ознаки шахрайських, та метою яких стало незаконне позбавлення позивача права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2, а саме виготовлення низки документів для створення від імені позивача нової юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТ-Амперсанд», в якому ОСОБА_2 призначено директором; передання від імені позивача вказаної квартири до статутного капіталу товариства (відповідача 1); продаж частки статутного капіталу (відповідно до договору купівлі-продажу корпоративних прав від 08.11.2016), згідно з яким позивач продав частку 100% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТ-Амперсанд» ОСОБА_2 за 500000 грн. 00 коп.

Разом з тим, як зазначив позивач у позовній заяві, ОСОБА_1 не має жодного відношення ні до створення, ні до діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТ-Амперсанд» (відповідача 1), ніколи не мав та не висловлював згоди чи бажання створити чи заснувати Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕТ-Амперсанд», стати його учасником, ніколи не брав участі у загальних зборах вказаного товариства, не підписував жодних протоколів, будь-яких інших документів, які б стосувалися відповідача 1 (Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТ-Амперсанд»), а ОСОБА_2 для позивача є абсолютно невідомою особою, будь-яких справ з яким позивач ніколи не мав, договорів не укладав та грошових коштів не отримував.

Враховуючи викладене, звертаючись з даним позовом до суду, позивач просить суд 1) визнати недійсним та скасувати рішення загальних зборів засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТ-Амперсанд» від 08.11.2016 про створення Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТ-Амперсанд», оформлене протоколом № 1 від 08.11.2016; 2) скасувати державну реєстрацію юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТ-Амперсанд», проведену 08.11.2016, номер запису 0065720; 3) зобов'язати Печерську районну в місті Києві державну адміністрацію в особі Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис щодо скасування державної реєстрації юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТ-Амперсанд», яку проведено 08.11.2016, номер запису 0065720.

Суд зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Позивачем долучено до позовної заяви копію Договору купівлі-продажу квартири від 21.10.2016, укладеного між ОСОБА_5 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець), відповідно до умов якого продавець передав у власність покупця квартиру за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до Протоколу №1 загальних зборів засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТ-Амперсанд» від 08.11.2016 вирішено, зокрема, створити Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕТ-Амперсанд»; внести до статутного капіталу вказаного товариства квартиру, яка належить ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_2 (вартість - 500 000,00 грн., що становить 100% статутного капіталу); призначити директором відповідача 1 (Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТ-Амперсанд») ОСОБА_2 (курія протоколу долучена позивачем до позовної заяви).

Згідно акту №1 приймання-передачі та оцінки внеску до статутного (складеного) капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТ-Амперсанд» від 08.11.2016 (копія долучена позивачем до позовної заяви) засновник відповідача 1 ОСОБА_1 передала в якості внеску до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТ-Амперсанд» квартиру за адресою: АДРЕСА_2, оціночною вартістю 500 000,00 грн.

У відповідності до Протоколом №2 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТ-Амперсанд» від 08.11.2016 вирішено погодити продаж ОСОБА_1 належної їй частки у розмірі 100% від статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТ-Амперсанд» у розмірі 500 000,00 грн. за її номінальної вартістю 500 000,00 грн. на користь ОСОБА_2 (копія протоколу долучена позивачем до позовної заяви).

З Договору купівлі-продажу корпоративних прав від 08.11.2016 вбачається, що ОСОБА_1 продає, а ОСОБА_2 купує корпоративні права на Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕТ-Амперсанд».

Згідно з п. 2.1 Договору купівлі-продажу корпоративних прав від 08.11.2016 у статутному капіталі товариства продавцеві належить на праві власності корпоративні права у розмірі 100% від усього статутного капіталу товариства, що у грошовому еквіваленті складає 500 000,00 грн.

Відповідно до інформації, яка міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, встановлено, що 21.10.2016 державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 внесено запис про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (підстави виникнення права власності - Договір купівлі-продажу квартири від 21.10.2016; власник - ОСОБА_1); 08.11.2016 державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойком О.В. внесено запис про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (підстави виникнення права власності - акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 1, виданий 08.11.2016, видавник: ТОВ "ЕТ-АМПЕРСАНД" та ОСОБА_1; Протокол, серія та номер: 1, виданий 08.11.2016, видавник: Загальні збори ТОВ "ЕТ-АМПЕРСАНД"; власник - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕТ-Амперсанд»); 21.11.2016 державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойком О.В. внесено запис про право власності на квартиру за адресою: м. Київ, АДРЕСА_2 (підстави виникнення права власності - договір купівлі-продажу, серія та номер: 2495, виданий 21.11.2016; власник - ОСОБА_7); 29.12.2016 державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойком О.В. внесено запис про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (підстави виникнення права власності - договір про задоволення вимог іпотекодержателя, серія та номер: 2783, виданий 29.12.2016; власник - ОСОБА_8).

Крім того, з інформації, яка міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно вбачається, що на підстав висновку щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна №2016/054 від 17.01.2017 квартира за адресою: АДРЕСА_2 (загальна площа 370,9 кв.м., житлова площа - 148,9 кв.м.) була поділена на три об'єкта нерухомості - три квартири, а саме: 1) квартиру, загальною площею 113,4 кв.м., житловою площею 36,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2/3; 2) квартиру, загальною площею 119,0 кв.м., житловою площею 66,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2/2; 3) квартиру, загальною площею 138,5 кв.м., житловою площею 71,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2/1; власник - ОСОБА_8.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач просить суд 1) визнати недійсним та скасувати рішення загальних зборів засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТ-Амперсанд» від 08.11.2016 про створення Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТ-Амперсанд», оформлене протоколом № 1 від 08.11.2016; 2) скасувати державну реєстрацію юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТ-Амперсанд», проведену 08.11.2016, номер запису 0065720; 3) зобов'язати Печерську районну в місті Києві державну адміністрацію в особі Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис щодо скасування державної реєстрації юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТ-Амперсанд», яку проведено 08.11.2016, номер запису 0065720.

При цьому, у поданій до суду заяві про забезпечення позову позивач просить суд вжити заходів щодо забезпечення позову шляхом заборони проведення реєстраційних дій та внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТ-Амперсанд», так як дії відповідача 1 щодо припинення товариства свідчать про намір зловмисників ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду про скасування державної реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТ-Амперсанд», оскільки у випадку припинення товариства за рішенням власників позивач не зможе оскаржити до суду документи щодо заснування вказаного товариства, адже не буде існувати такого відповідача (відповідача 1) як юридичної особи. Позивач (заявник) вказав на те, що в даному випадку необхідно заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТ-Амперсанд», оскільки відповідачі, дізнавшись про звернення позивача до суду, можуть або прискорити процедуру припинення товариства, або відчужити корпоративні права на товариство, чи обтяжити їх, що ускладнить розгляд судом даної справи, призведе до необхідності залучати до справи інших осіб, тощо.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕТ-Амперсанд» перебуває в стані припинення з 15.03.2018; голова комісії з припинення - ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Таким чином, у випадку припинення відповідача 1 (а саме, внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформації щодо припинення Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТ-Амперсанд») виникнуть обставини, які зумовлюють необхідність закрити провадження у справі в частині позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТ-Амперсанд» (відповідача 1).

Водночас, враховуючи предмет та підстави позову (спір виник з корпоративних відносин) відповідачем в даній категорії спорів повинно бути саме товариство, рішення якого оскаржується, тобто Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕТ-Амперсанд» в даному випадку.

Як вбачається з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у графі «перелік засновників (учасників) юридичної особи, у тому числі частки кожного із засновників (учасників)» зазначено - ОСОБА_2; 02217, АДРЕСА_3, розмір внеску до статутного фонду - 500 000,00 грн.

Тобто, станом на сьогоднішній день власником корпоративних прав (100% статутного капіталу) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТ-Амперсанд» є третя особа (ОСОБА_2) та у нього існують всі права щодо розпорядження вказаними корпоративними правами, що свідчить про можливість їх відчуження на користь третіх осіб чи обтяження зобов'язаннями.

За змістом ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

З огляду на викладене, з метою запобігання ускладненню/неможливості ефективного захисту/поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, а також враховуючи, що невжиття заходів до забезпечення позову може фактично унеможливити захист порушених прав і інтересів в обраний позивачем при зверненні з даним позовом до суду спосіб, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у даній справі.

Зокрема, враховуючи заявлені позивачем предмет та підстави позову, категорію спору та суб'єктний склад сторін спору, беручи до уваги обраний позивачем спосіб забезпечення позову (заборона проведення реєстраційних дій та внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відповідача 1) та викладені судом обставини справи, суд дійшов висновку забезпечити позов у даній справі шляхом: 1) заборони державним реєстраторам проводити реєстраційні дії, пов'язані з внесенням відомостей щодо припинення юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТ-Амперсанд» та 2) заборони державним реєстраторам проводити реєстраційні дії, пов'язані з внесенням змін щодо власників часток у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТ-Амперсанд».

При цьому, відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» суб'єктами державної реєстрації є: Міністерство юстиції України - у разі державної реєстрації політичних партій, всеукраїнських професійних спілок, їх об'єднань, всеукраїнських об'єднань організацій роботодавців; відокремлених підрозділів іноземних неурядових організацій, представництв, філій іноземних благодійних організацій, постійно діючих третейських судів, засновниками яких є всеукраїнські громадські організації, всеукраїнських творчих спілок, символіки громадських формувань; територіальні органи Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі - у разі державної реєстрації первинних, місцевих, обласних, регіональних та республіканських професійних спілок, їх організацій та об'єднань, структурних утворень політичних партій, регіональних (місцевих) творчих спілок, територіальних осередків всеукраїнських творчих спілок, місцевих, обласних, республіканських Автономної Республіки Крим, Київської та Севастопольської міських організацій роботодавців та їх об'єднань, постійно діючих третейських судів, громадських об'єднань, їх відокремлених підрозділів, громадських об'єднань, що не мають статусу юридичної особи, підтвердження всеукраїнського статусу громадського об'єднання; виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська та Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації, нотаріуси, акредитовані суб'єкти - у разі державної реєстрації інших юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій.

Судом враховано, що відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

За таких обставин, оскільки заявник у поданій до суду заяві не конкретизує, які саме конкретні реєстраційні дії він просить суд заборонити проводити державних реєстраторів стосовно внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відповідача 1, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №910/9087/18 в іншій частині заяви.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно з ч. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

2. Заборонити Міністерству юстиції України, його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, нотаріусам, акредитованим суб'єктам, а також будь-яким іншим суб'єктам державної реєстрації вчиняти та/або скасовувати та/або корегувати будь-які реєстраційні дії щодо державної реєстрації припинення Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТ-Амперсанд» (01133, АДРЕСА_2; ідентифікаційний код: 40946115).

3. Заборонити Міністерству юстиції України, його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, нотаріусам, акредитованим суб'єктам, а також будь-яким іншим суб'єктам державної реєстрації вчиняти та/або скасовувати та/або корегувати будь-які реєстраційні дії щодо державної реєстрації змін до установчих документів, пов'язаних із зміною власників часток у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТ-Амперсанд» (01133, АДРЕСА_2; ідентифікаційний код: 40946115).

4. В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовити.

5. Ухвала про вжиття заходів до забезпечення позову набирає законної сили з 13.07.2018, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред'явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку по 14.07.2021.

6. Стягувачем за даною ухвалою є ОСОБА_1 (01103, АДРЕСА_4; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1).

7. Боржником за даною ухвалою є Міністерство юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13; ідентифікаційний код: 00015622).

8. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду у строки, встановлені статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Р.В. Бойко