УХВАЛА

18.07.2018Справа № 910/9254/18

Суддя Господарського суду міста Києва Мандриченко О.В., розглянувши

заяву компанії Боска Кора С.п.А. Віа Луїджі Боска

про забезпечення позову, без виклику сторін

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Боска Кора С. п. А. з позовом до Міністерство економічного розвитку і торгівлі України (відповідач 1) та Науково-виробничого підприємства "Нива" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (відповідач 2), в якому просить: визнати недійсним повністю свідоцтво України № 196608 на знак для товарів і послуг; зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно визнання недійсним повністю свідоцтва України № 196608 та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені "Промислова власність"; визнати недійсним повністю свідоцтво України № 196609 на знак для товарів і послуг; зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно визнання недійсним повністю свідоцтва України № 196609 та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені "Промислова власність".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11.09.2018.

Разом з позовною заяво до господарського суду від компанії Боска Кора С.п.А. Віа Луїджі Боска надійшла заява про забезпечення позову, у якій заявник просить суд :

- заборонити Науково-виробничому підприємству "НИВА" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (вул. 40-річчя Перемоги, 1, смт Таїрове, Овідіопольськийр-н, Одеська обл., 65496, іденпг. код: 19201066) повністю чи частково передавати виключні майнові права інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № 196608 іншим особам та припиняти дію свідоцтва України № 196608 шляхом відмови від нього повністю або частково до винесення Господарським судом м. Києва рішення по суті даної справи.

- заборонити Міністерству економічного розвитку і торгівлі України вносити будь-які зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо передання виключних майнових прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № 196608 іншим особам та щодо припинення дії свідоцтва України № 196608 у зв'язку із повного або частковою відмовою від нього власника зазначеного свідоцтва до винесення Господарським судом м. Києва рішення по суті даної справи.

- заборонити Науково-виробничому підприємству "НИВА" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю повністю чи частково передавати виключні майнові права інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № 196609 іншим особам та припиняти дію свідоцтва України № 196609 шляхом відмови від нього повністю або частково до винесення Господарським судом м. Києва рішення по суті даної справи.

- заборонити Міністерству економічного розвитку і торгівлі України вносити будь-які зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо передання виключних майнових прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № 196609 іншим особам та щодо припинення дії свідоцтва України № 196609 у зв'язку із повного або частковою відмовою від нього власника зазначеного свідоцтва до винесення Господарським судом м. Києва рішення по суті даної справи.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Як зазначає заявник, необхідність вжиття заходів забезпечення позову викликана можливістю передання відповідачем 2 виключних майнових прав інтелектуальної власності на знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України №№ 196608 та 196609 іншій особі, а також можливістю повної або часткової відмови відповідача 2 від свідоцтв України №№ 196608 та 196609, що можуть ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у цій справі.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обгрунтувати необхідності вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обгрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Здійснивши оцінку обгрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява компанії Боска Кора С.п.А. Віа Луїджі Боска про вжиття, визначених нею заходів забезпечення позову, не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності термінового забезпечення позову.

За таких обставин, оскільки, заявником не доведено те, що невжиття, визначених ним заходів, забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви компанії Боска Кора С.п.А. Віа Луїджі Боска про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя О.В. Мандриченко