КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2018 р. Справа№ 910/1631/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Дикунської С.Я.

Мальченко А.О.

за участю секретаря судового засідання Костяк В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу №621 від 13.06.2018 (вх. №09.1-04.1/3841/18 від 02.07.2018) Державного підприємства "Об'єднана компанія "Укрвуглереструктуризація" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.05.2018

у справі №910/1631/18 (суддя - Сташків Р.Б.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КПД ГРУПП"

до Державного підприємства "Об'єднана компанія "Укрвуглереструктуризація"

про стягнення 5 048 202 грн

за участю представників учасників справи:

від позивача - Пілягін О.В., довіреність б/н, від 20.11.2017

від відповідача - не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КПД ГРУПП" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Об'єднана компанія "Укрвуглереструктуризація" про стягнення заборгованості в сумі 5 048 202 грн згідно договору підряду №25/ОР-15 від 09.09.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.2018 у даній справі було призначено судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. Витрати по проведенню експертизи покладено на позивача.

Не погодившись з постановленою ухвалою суду, відповідач - ДП "Об'єднана компанія "Укрвуглереструктуризація", 14.06.2018 подав апеляційну скаргу №621 від 13.06.2018 (вх. №09.1-04.1/3841/18 від 02.07.2018), в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.05.2018 у справі № 910/1631/18 про призначення експертизи скасувати, справу направити для продовження розгляду справи до Господарського суду міста Києва.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала прийнята з порушення норм процесуального права. За доводами апелянта, у відповідності до приписів ст. 99 ГПК України експертиза призначається у разі необхідності з'ясування обставин, що мають значення для справи. Оскільки відповідач у суді першої інстанції заперечує факт надіслання позивачем актів виконаних будівельних робіт та актів за формою КБ-2в та КБ-3, призначення проведення судової експертизи є не доцільним.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.07.2018 за апеляційною скаргою Державного підприємства "Об'єднана компанія "Укрвуглереструктуризація" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.05.2018 у справі № 910/1631/18 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Жук Г.А., судді: Мальченко А.О., Дикунська С.Я., відкрито апеляційне провадження. В порядку підготовки справи до розгляду позивачу надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань, пояснень. Розгляд справи призначено на 20.07.2018.

16.07.2018 до Київського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "КПД ГРУПП" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому сторона просить відмови у задоволенні апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.05.2018. Так позивач зазначає, що у зв'язку із виникненням необхідності встановлення обставин щодо обсягів та вартості фактично виконаних робіт згідно договору підряду №25/ОР-15 від 09.09.2015, місцевим господарським судом правомірно було призначено експертизу.

В судове засідання 20.07.2018 представник відповідача не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи виписка з пошукової системи відстеження поштових відправлень ПАТ "Укрпошта".

Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що явка представників сторін судом обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, а також з метою дотримання строків розгляду апеляційної скарги, унормованих ст. 273 ГПК України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача, який був належним чином повідомлений про апеляційний перегляд даної справи.

Представник позивача в судовому засіданні 20.07.2018 заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутнього представника позивача, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Підставою звернення з позовом про стягнення з Державного підприємства "Об'єднана компанія "Укрвуглереструктуризація" 5 048 202 грн, за твердженнями позивача, є несплата стороною вартості виконаних робіт за умовами договору підряду № 25/ОР-15 від 09.09.2015, згідно якого Державне підприємство "Об'єднана компанія "Укрвуглереструктуризація" доручило, а Товариство з обмеженою відповідальністю "КПД ГРУПП" зобов'язалось відповідно до проектно-кошторисної документації, з використанням власних матеріалів та устаткування на власний ризик та у передбачений договором строк виконати та здати роботи по рекультивації та гасінню породного відвалу № 1 згідно проекту ліквідації шахти № 2 "Новогродівська". Замовник (відповідач у справі) зобов'язався прийняти належним чином виконані роботи та оплатити їх у порядку та на умовах, обумовлених цим договором.

Водночас, відповідач заперечуючи проти задоволення позову, зокрема, у відзиві на позовну заяву № 263 від 15.03.2018, вказує на те, що акти виконаних робіт позивачем йому не направлялись. Крім того, у зв'язку із наявністю недоліків в роботі, відповідач в порядку ч. 3 ст. 849 ЦК України відмовився від договору підряду.

Таким чином, предметом розгляду у даній справі є спір з приводу належного виконання відповідачем договірних зобов'язань в частини оплати вартості проведених позивачем робіт, які у встановленому договором та законом порядку не були здані підрядником та, відповідно, прийняті замовником.

Постановляючи у даній справі оскаржувану ухвалу про призначення експертного дослідження, місцевий господарський суд, з огляду на встановлення обставин виконання позивачем робіт до повідомлення відповідача про розірвання договору, дійшов висновку щодо необхідності з'ясування обсягів та вартості фактично виконаних підрядником робіт згідно довідок форми КБ-3 й КБ-2в та їх відповідність визначеним у договорі умовам щодо виконання робіт.

На вирішення експерта поставлено такі питання:

- чи відповідають обсяги та вартість фактично виконаних робіт по рекультивації та гасінню породного відвалу №1 згідно проекту ліквідації шахти №2 "Новогродівська" за Договором підряду на виконання робіт №25/ОР-15 від 09.09.2015, обсягам та вартості, визначених у Довідці про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою №КБ-3 за січень 2016 року, Акті №1 приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в за січень 2016 року, Виконавчій схемі по відвалу шахти №2 "Новогродівська" за січень 2016 року, Акті маркшейдерського заміру за січень 2016 року, Довідці про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою №КБ-3 за лютий 2016, Акті №1 приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2в за лютий 2016, Виконавчій схемі по відвалу шахти №2 "Новогродівська" за лютий 2016 року, Акті маркшейдерського заміру за лютий 2016 року, Довідці про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою №КБ-3 за березень 2016, Акті №1 приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2в за березень 2016, Виконавчій схемі по відвалу шахти №2 "Новогродівська" за березень 2016, Акті маркшейдерського заміру за березень 2016 року, Довідці про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою №КБ-3 за квітень 2016, Акті №1 приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2в за квітень 2016.

Як визначено у ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні суду.

Статтею 98 ГПК України визначено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Відповідно до ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Отже, судова експертиза призначається за наявність визначених ст. 99 ГПК України сукупності умов лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях, та питання її призначення повинне вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

За змістом висновків рішення ЄСПЛ "Дульський проти України" від 01.06.2006 експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід'ємну частину судової процедури.

У відповідності до ч. ч. 1, 5 ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

В силу приписів ч. 1 ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

На підставі аналізу вищенаведених норм в їх сукупності слід дійти висновку, що вимогами процесуального права визначено обов'язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

Отже, приймаючи до увагу ту обставину, що між сторонами існує спір щодо належного виконання відповідачем умов договору № 25/ОР-15 від 09.09.2015, що входить до предмету доказування у даній справі, а також з огляду на наявність сукупності умов, визначених ст. 99 ГПК України, судова колегія вважає, що місцевим господарським судом вірно встановлено необхідність призначення експертизи та залучення спеціальних знань експерта.

Апелянт посилається на відсутність підстави доцільності призначення експертизи у зв'язку з ненаданням йому позивачем актів приймання-виконаних робіт та довідки форми КБ-3 й КБ-2в. Однак на переконання судової колегії такі обставини не звільняють відповідача від оплати проведених за договором підряду робіт, а відтак їх обсяг, з метою повного, всебічного та справедливого вирішення справи, підлягає встановленню із залучення спеціальних знань експерта. Доводи апеляційної скарги в цій частині відхиляються як необґрунтовані.

Не заслуговують уваги заперечення апелянта про невірне визначення судом першої інстанції експертної установи за територіальною ознакою, оскільки у відповідності до приписів ч. 3 ст. 99 ГПК України суд вправі самостійно визначити експертну установу, до того ж, названа норма не містить обов'язковості дотримання судом умови територіального місця розміщення об'єкта експертизи. Водночас, з наявного в матеріалах справи заперечення проти задоволення клопотання про призначення експертизи вбачається, що відповідачем питання визначення експертної установи взагалі не ставилось, а тому порушень місцевим господарським судом норм процесуального права у зв'язку з дорученням проведення експертного дослідження саме Київському науково-дослідному інституту судових експертиз не встановлено.

Твердження апелянта про відсутність в оскаржуваній ухвалі обґрунтувань щодо відхилення запропонованого ним питання для експертизи відхиляється судом апеляційної інстанції, оскільки такі доводи не спростовують висновків суду про необхідність залучення спеціальних знань експерта та призначення у справі експертизи, а відтак не можуть бути підставою для скасування ухвали суду в контексті приписів ст. 277 ГПК України.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, ухвала Господарського суду міста Києва від 30.05.2018 відповідає загальним вимогам, встановленим статтями 99, 228, 234, 236 ГПК України, а тому правових підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається. Апеляційна скарга Державного підприємства "Об'єднана компанія "Укрвуглереструктуризація" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.05.2018 підлягає залишенню без задоволення.

Судові витрати в порядку ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта (відповідача у справі).

Керуючись ст. ст. 129, 253-255, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Об'єднана компанія "Укрвуглереструктуризація" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.05.2018 у справі № 910/1631/18 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.05.2018 у справі № 910/1631/18 залишити без змін.

3. Справу № 910/1631/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді С.Я. Дикунська

А.О. Мальченко