ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.07.2018 Справа № 917/385/18

Суддя Іванко Л.А., розглянувши матеріали

за заявою Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області, м.Полтава, вул.Європейська, 4, ідент. код 39461639

до публічного акціонерного товариства "Цукровий союз "Укррос", м.Полтава, вул.Комарова, 2Б, ідент. код 34876145

про визнання кредиторських вимог

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду Полтавської області знаходиться справа № 917/385/18 про банкрутство публічного акціонерного товариства "Цукровий союз "Укррос".

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 25.04.2018 р. порушено провадження у справі про банкрутство публічного акціонерного товариства "Цукровий союз "Укррос", введено процедуру розпорядження майном боржника.

26.06.2018 р. до господарського суду Полтавської області надійшла заява Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області (вх.№ 879/18) з грошовими вимогами до боржника на суму 2076,19 грн.

Дослідивши подану заяву на предмет її відповідності вимогам чинного законодавства, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно частини першої статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"(надалі-Закон) до заяви в обов'язковому порядку додаються докази сплати судового збору.

Згідно ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство становить два розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому, Закон України "Про судовий збір" не встановлює пільг щодо сплати судового збору для даної категорії юридичних осіб.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вбачається з матеріалів поданої заяви, заявником вимоги Закону щодо сплати судового збору за подання заяви до господарського суду не виконано.

Натомість, заявник просить суд відстрочити ГУДФС у Полтавській області сплату судового збору до прийняття рішення по справі.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" підставою для відстрочення сплати стороною судового збору є її майновий стан.

Згідно п.3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Заявник не подав доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі. Зазначений заявником факт про періодичність його фінансування не є належним доказом відсутності у заявника коштів для сплати судового збору.

Суд, зважаючи на відсутність документальних доказів, що підтверджують майновий стан кредитора, не вбачає підстав для задоволення поданого клопотання про відстрочку сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону господарський суд здійснює перевірку відповідності заяви кредитора вимогам цього Закону. У разі якщо заяву конкурсного кредитора подано без дотримання вимог ч. 3 ст. 23 цього Закону, господарський суд письмово повідомляє заявника про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Таким чином, суд вважає за необхідне зобов"язати заявника усунути виявлені недоліки заяви (вх.№ 879/18 від 26.06.2018 року) про визнання кредиторських вимог.

Разом з тим, суд звертає увагу Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області на те, що якщо у строк встановлений судом вищезазначені недоліки не буде усунуто, заява разом з доданими до неї документами підлягає поверненню без розгляду.

Керуючись ст.ст.23, 24 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити заявнику - Головному управлінню Державної фіскальної служби у Полтавській області у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

2. Заяву Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області (вх.№ 879/18 від 26.06.2018 року) залишити без руху.

3. Зобовязати Головне управління Державної фіскальної служби у Полтавській області в строк до 22.07.2018 р. усунути виявлені недоліки заяви про визнання кредиторських вимог, а саме: надати суду докази сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі.

4. Копію даної ухвали надіслати боржнику, розпоряднику майна та заявнику.

Суддя Іванко Л.А.