ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2018 р. м. Київ Справа № 911/1000/18

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Гарбуз Л.В.

розглянувши справу № 911/1000/18

за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібодар і Ко»,

смт. Рокитне

про зобовязання визнання грошових вимог та включення їх до проміжного ліквідаційного балансу

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, представник за довіреність;

від відповідача: не зявився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібодар і Ко» (відповідач) про зобовязання визнання грошових вимог та включення їх до проміжного ліквідаційного балансу.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за Договором банківського обслуговування від 29.05.2013, в частині своєчасного повернення кредиту, своєчасної сплати відсотків за користування кредитом, комісії за користування кредитом та нарахованої неналежним виконанням зобовязань пені, які стягнуті за рішенням господарського суду Київської області від 09.06.2015 у справі № 911/1860/15, проте які не сплачені відповідачем до теперішнього часу, у звязку з чим позивач додатково нараховує до стягнення 29 870,89 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом, 6 968,00 грн. заборгованості по комісії, 38 062,54 грн. штрафних санкцій. Разом з цим, за твердженням позивача, згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, товариство з обмеженою відповідальністю «Хлібодар і Ко» перебуває в стані припинення, у звязку з чим позивач звертається з вимогами про зобовязання визнання таких грошових вимог та включення їх до проміжного ліквідаційного балансу.

Ухвалою суду від 21.05.2018 відкрито провадження у справі № 911/1000/18, розгляд справи в порядку загального позовного провадження призначений в підготовчому засіданні на 06.06.2018.

Ухвалою суду від 06.06.2018 підготовче засідання відкладено на 25.06.2018.

Ухвалою суду від 25.06.2018 закрито підготовче провадження у справі № 911/1000/18, розгляд справи призначений по суті на 16.07.2018.

В судових засіданнях 06.06.2018, 25.06.2018, 16.07.2018 представником позивача підтримані позовні вимоги в повному обсязі, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові, а також надав письмові пояснення від 21.06.2018 з приводу виконання рішення господарського суду Київської області від 09.06.2015 у справі № 911/1860/15.

Представник відповідача в судові засідання 06.06.2018, 25.06.2018, 16.07.2018 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не надіслав. Відповідач належним чином був повідомлений про місце і час судових засідань про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень щодо ухвал суду.

Поміж іншого, згідно з загальнодоступної інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, з 21.05.2018 публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк».

Відповідно до п. 1.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи. Зміна типу акціонерного товариства з приватного на публічне не є його реорганізацією (стаття 5 Закону України «Про акціонерні товариства»). У разі коли така зміна сталася у процесі вирішення спору господарським судом, про неї обов'язково зазначається в описовій частині рішення (при цьому у мотивувальній частині, за необхідності, також зазначається нове найменування учасника судового процесу - наприклад, у разі задоволення позову до нього) або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 09.06.2015 у справі № 911/1860/15 встановлено, що 29.05.2013 між публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» (банк) та товариством з обмеженою відповідальністю «Хлібодар і Ко» (клієнт) було підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, згідно з якою відповідач погодився з «Умовами та правилами надання банківських послуг», тарифами банку, які разом із анкетою складають Договір банківського обслуговування.

При цьому, у заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 29.05.2013 сторони погодили, що відносини між банком і клієнтом можуть вирішуватись як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до договору, так і шляхом обміну інформацією/погодження з банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.pb.ua чи інший інтернет- /SMS- ресурс, вказаний банком).

Відповідно до заяви підписом відповідач приєднався і зобов'язався виконувати умови, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг (далі - Умови), ОСОБА_2 - договорі банківського обслуговування в цілому.

Згідно з п. 3.2.1.1.16. Умов при укладанні договорів та угод, або вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до «Умов та правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом «першого» підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Згідно з п. 3.2.1.1.1. Умов кредитний ліміт на поточний рахунок (далі - «Кредит») надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту (далі - «Ліміт»). Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших). Банк здійснює обслуговування ліміту Клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку Клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Відповідно до п. 3.2.1.1.3. Умов кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди.

Пунктом 3.2.1.1.8. Умов передбачено, що проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, чи у будь-якій іншій формі - «Угода»). При належному виконанні Клієнтом зобовязань, передбачених «Умовами та правилами надання банківських послуг», за відсутності заперечень за місяць до закінчення терміну обслуговування ліміту, проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування ліміту може бути продовжено Банком на той самий строк.

Як було встановлено господарським судом під час розгляду справи № 911/1860/15, відповідно до умов договору позивачем протягом періоду дії договору було надано відповідачу кредит у розмірі 12 000,00 грн.

Відповідно до п. 3.2.1.4.1. Умов за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка).

Згідно з п. 3.2.1.4.1.1. Умов за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилось з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця (далі - «період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню»), розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

У випадку необнулення дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, на протязі 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, Клієнт сплачує Банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню (п. 3.2.1.4.1.2. Умов).

Пунктом 3.2.1.4.1.3. Умов встановлено, що у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання Клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань, Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права Банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання банківських послуг, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Під «непогашенням кредиту» мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня (п. 3.2.1.4.1.4 Умов).

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається (п. 3.2.1.4.9. Умов).

Відповідно до п. 3.2.1.4.4. Умов Клієнт сплачує Банку винагороду за використання Ліміту відповідно до п.п. 3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2, 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг.

Відповідно до п. 3.2.1.2.3.4. Умов та Правил надання банківських послуг банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого цим розділом Умов та Правил надання банківських послуг, змінити умови кредитування - зажадати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі шляхом подання відповідного повідомлення.

Як встановлено господарським судом у справі № 911/1860/15, відповідач свої зобов'язання за договором банківського обслуговування від 29.05.2013 перед ПАТ КБ «Приватбанк» у повному обсязі не виконав, у звязку з чим станом на 24.03.2015 за ним утворилась заборгованість за кредитом у сумі 12 000,00 грн., яка 26.09.2013 була винесена банком на прострочення, заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 10 009,55 грн. та заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 2 268,00 грн.

Таким чином, на момент прийняття рішення у справі № 911/1860/15, судом було встановлено, що заборгованість відповідача за договором банківського обслуговування від 29.05.2013, зокрема, заборгованість за кредитом у сумі 12 000,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 10 009,55 грн. та заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 2 268,00 грн. не сплачена відповідачем, а розмір вказаних заборгованостей відповідає фактичним обставинам справи.

Разом з цим, під час розгляду справи № 911/1860/15, судом було встановлено, що відповідно до пункту 3.2.1.5.1. Умов передбачено, що при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2., 3.2.1.4.1., 3.2.1.4.2., 3.2.1.4.3., термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4., винагороди, передбаченої п.п. 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4., 3.2.1.4.5., 3.2.1.4.6. Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Пунктом 3.2.1.5.4. Умов передбачено, що нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. 3.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано Клієнтом.

Суд, розглянувши вимоги позивача про стягнення з відповідача пені на заборгованість за кредитом, процентами за користування кредитом та комісією за загальний період з 16.08.2013 по 24.03.2015 дійшов висновку щодо стягнення пені в сумі 6 480,11 грн.

Частиною 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом

Станом на час прийняття рішення у справі № 911/1000/18 відповідачем не сплачені позивачу повністю кошти, які підлягають стягненню за рішенням господарського суду Київської області від 09.06.2015 у справі № 911/1860/15, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією постанови заступника начальника відділу Рокитнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про повернення виконавчого документа у виконавчому провадженні № 52508789 стягувачу, якою встановлено відсутність у боржника майна та коштів на рахунках.

Враховуючи зазначене, оскільки станом на час прийняття рішення у справі № 911/1000/18 відповідачем не сплачені позивачу кошти, які підлягають стягненню за рішенням господарського суду Київської області від 09.06.2015 у справі № 911/1860/15, позивач звертається з додатковими нарахуваннями 29 870,89 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом, нарахованої за період 15.07.2013 по 20.08.2018, 6 968,00 грн. заборгованості по комісії, нарахованої за період з 01.08.2013 по 20.02.2018, 38 062,54 грн. штрафних санкцій (пені), нарахованої за період з 16.08.2013 по 20.02.2018 (з урахуванням погашення 21.11.2016 у розмірі 6 072,59 грн.).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення договору про позику, якщо інше не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України).

Разом з тим, як вже, було зазначено вище, відповідно до п. 3.2.1.4.1. Умов за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка).

Відповідно до п. 3.2.1.4.4. Умов Клієнт сплачує Банку винагороду за використання Ліміту відповідно до п.п. 3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2, 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг.

Згідно з пунктом 3.2.1.5.1. Умов передбачено, що при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2., 3.2.1.4.1., 3.2.1.4.2., 3.2.1.4.3., термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4., винагороди, передбаченої п.п. 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4., 3.2.1.4.5., 3.2.1.4.6. Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Пунктом 3.2.1.5.4. Умов передбачено, що нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. 3.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано Клієнтом.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У сфері господарювання згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України).

Так, звертаючись до суду, позивач вказує на неналежне виконання відповідачем зобовязань за Договором банківського обслуговування від 29.05.2013, невиконання рішення господарського суду Київської області від 09.06.2015 у справі № 911/1860/15, додатковим нарахуванням у звязку з цим - 29 870,89 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом, 6 968,00 грн. заборгованості по комісії, 38 062,54 грн. штрафних санкцій (пені).

Разом з цим, позивач просить зобовязати ліквідаційну комісію відповідача включити грошові вимоги, зокрема, 12 000,00 грн. заборгованості за кредитом, 29 870,89 грн. заборгованості за відсотками, 38 062,54 грн. пені, 6 968,00 грн. комісії (винагорода) до проміжного ліквідаційного балансу товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібодар і Ко».

Матеріалами справи № 911/1000/18 підтверджується, що згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з 24.01.2018 товариство з обмеженою відповідальністю «Хлібодар і Ко» перебуває в стані припинення.

Зазначений строк для задоволення кредиторами своїх вимог - 25.03.2018.

23.03.2018 позивачем на зареєстровану адресу місцезнаходження товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібодар і Ко» було направлено заяву № 20180130РВ778 з кредиторськими вимогами в сумі 86 901,43 грн. разом із розрахунком заборгованості, складеним станом на 20.02.2018 (копія заяви з доказами направлення наявна в матеріалах справи).

Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора (ч. 6 ст. 105 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 8 ст. 111 Цивільного кодексу України, ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Проте, кредиторські вимоги позивача до відповідача залишились не розглянутими ліквідаційною комісією відповідача, а заборгованість відповідача перед позивачем за договором банківського обслуговування від 29.05.2013 залишилась неоплаченою.

Відповідно до ч. 3 ст. 112 Цивільного кодексу України, у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Оскільки ліквідаційна комісія відповідача не дотримується встановленої законом процедури розгляду кредиторських вимог та ухиляється від розгляду і задоволення кредиторських вимог, позивач правомірно звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідачем доказів сплати заборгованості згідно з умовами договору від 29.05.2013 перед позивачем суду не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч. 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, розглянувши вимоги позивача, враховуючи, що доданий до матеріалів справи розрахунок заборгованості за відсотками за користування кредитом, заборгованості по комісії та пені є арифметично вірним, вимоги позивача такими, що відповідають обставинам справи, а отже суд дійшов висновку щодо їх задоволення.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України, покладається судом на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Зобовязати ліквідаційну комісію товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібодар і Ко» (09600, Київська область, Рокитнянський район, смт. Рокитне, провулок Охотній, 10-В, ) визнати грошові вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, ) за Договором банківського обслуговування від 29.05.2013 у загальному розмірі 86 901 (вісімдесят шість тисяч девятсот одна) грн. 43 коп., з яких: 12 000 (дванадцять тисяч) 00 коп. заборгованість за кредитом, 29 870 (двадцять девять тисяч вісімсот сімдесят) грн. 89 коп. заборгованість за відсотками, 38 062 (тридцять вісім тисяч шістдесят дві) грн. 54 коп. пеня, 6 968 (шість тисяч девятсот шістдесят вісім) грн. 00 коп. комісія (винагорода) та включити зазначені вимоги до проміжного ліквідаційного балансу товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібодар і Ко» (09600, Київська область, Рокитнянський район, смт. Рокитне, провулок Охотній, 10-В, ).

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібодар і Ко» (09600, Київська область, Рокитнянський район, смт. Рокитне, провулок Охотній, 10-В, ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, ) 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 24.07.2018.

Суддя О.О. Христенко