ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2018

Справа № 910/4976/18

За позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю "Східспецремонт";

до           Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша промислова компанія";

про           стягнення 1 918 263,75 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Секретар судового засідання Дюбко С.П.

Представники:

Від позивача: не з’явилися;

Від відповідача: не з’явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Східспецремонт” звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Перша промислова компанія” 403 845,00 грн. заборгованості за договором поставки від 02.02.2015 № 1 та 1 514 418,83 грн. договірної неустойки за порушення строків здійснення розрахунків.

Позовні вимоги мотивовані порушенням Товариством з обмеженою відповідальністю “Перша промислова компанія” договірних зобов’язань, зокрема обов’язку оплатити поставлені та передані йому у власність товари.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.04.2018 відкрито провадження у справі № 910/4976/18, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 29.05.2018, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу – строк для подання відповіді на відзив.

Ухвалою від 29.05.2018 підготовче судове засідання було відкладено на 19.06.2018 у зв’язку з неявкою відповідача та невиконання ним вимог за ухвалою суду від 27.04.2018.

19.06.2018 у справі відбулося підготовче судове засідання, підготовче провадження було закрито, справу призначено до судового розгляду на 10.07.2018.

В установлений судом строк відповідач вимоги суду за ухвалою від 27.04.2018 не виконав, відзив на позовну заяву або ж будь-яких інших заяв, клопотань, пояснень тощо до суду не подав у зв’язку з чим розгляд і вирішення справи відбувається за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 166, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

10.07.2018 під час розгляду спору по суті представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити, стягнувши з відповідача суму боргу за поставлені товари, а також 1 486 149,60 грн. пені та 28 269,15 грн. штрафу, нарахованих відповідно до п. 7.3 договору.

10.07.2018 в судовому засіданні оголошувалася перерва до 12.07.2018.

12.07.2018 в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника, позивача, всебічно та повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оглянувши оригінали документів, копії яких долучено до матеріалів справи, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Востокспецмонтаж” (після зміни найменування юридичної особи – Товариство з обмеженою відповідальністю “Східспецмонтаж”) в якості постачальника та Товариство з обмеженою відповідальністю “ерша промислова компанія” в якості покупця 02.02.2015 року уклали договір поставки продукції № 1, за яким позивач зобов’язався передати у власність покупцю продукцію, номенклатура, асортимент, кількість, ціна, місце і строк поставки та інші характеристики якої зазначаються у специфікації, а покупець зобов’язався прийняти та оплатити таку продукцію.

Строк дії договору було погоджено у розділі 10, де вказується, що він набирає чинності з моменту його укладення обома сторонам и та скріплення печатками та діє до 31.12.2015.

Відповідно до п. 2.5 договору розрахунки за продукцію здійснюються покупцем у національній валюті України, шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок постачальника в порядку та строки, передбачені у специфікації.

Статтею 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

З аналізу укладеного сторонами договору слідує, що між Товариством з обмеженою відповідальністю “Східспецремонт” (стара назва по тексту договору – Товариство з обмеженою відповідальністю “Востокспецремонт”) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Перша промислова компанія” виникли правовідносини з договору поставки, що підпадають під регулювання як загальних положень законодавства про зобов’язання, так і спеціальних норм про договір купівлі-продажу.

Спір у справі виник у зв’язку з неналежним, за твердженнями позивача, виконання відповідачем грошових зобов’язань за договором, а саме: через неоплату товару, переданого йому за укладеним договором.

Матеріалами справи підтверджується, що в якості додатку до названого договору сторони оформили специфікацію від 02.02.2015 № 1 на два поставку катіоніту КУ-2-8 у кількості 24,7 тон, загальною вартістю 403 845,00 грн. Згідно з цією специфікацією розрахунки за продукцію мають бути проведені до 20.04.2015, продукція має бути поставлена протягом двох робочих днів з моменту підписання договору.

Судом встановлено, що поставка товару за договором на суму 403 845,00 грн. у асортименті, кількості та за ціною, погодженою у специфікації, мала місце 02.02.2015, що підтверджується видатковою накладною № 10 та актом прийому-передачі товару, від 02.02.2015, які містять підписи уповноважених представників сторін та відтиск печаток, а також довіреністю на отримання цінностей від 02.02.2015 № 1.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1-2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Враховуючи погоджені договором умови оплати та доведені належними і допустимими засобами доказування обставини поставки позивачем і прийняття відповідачем товару, його оплата повинна була відбутися не пізніше 30.04.2015.

За твердженнями позивача відповідач кошти не перерахував.

Направлена та отримана відповідачем претензія про сплату боргу та договірної неустойки в значному розмірі залишилася без виконання, а тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 403 845,00 грн. боргу, 1 486 149,60 грн. пені і 28 269,15 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Чинне господарське процесуальне законодавство ґрунтується на принципі змагальності сторін, а у ч. 2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно з ч. 3 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву.

В установлений судом строк для подання відзиву на позовну заяву відповідач не представив доказів відсутності заявленої до стягнення суми заборгованості або ж доказів її перерахування на користь позивача, так само як і доказів належного виконання грошових зобов’язань з оплати товарів за договором поставки від 02.02.2015, у зв’язку з цим та приймаючи до уваги подані докази, позовні вимоги про стягнення основного боргу видаються обґрунтованими, доведеним та такими, що підлягають повному задоволенню.

Крім суми основного боргу, позивач також просив стягнути з відповідача 1 486 149,60 грн. пені за ставкою 2 % від простроченої суми за кожен день прострочення, нарахованої за період з 01.05.2015 по 31.10.2015 та 28 269,15 грн. штрафу у розмірі 7 % від неоплаченої суми за прострочення оплати понад 20 днів.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу України передбачено господарсько-правову відповідальність учасників господарських відносин, яку останні несуть за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Господарськими санкціями ст. 217 Господарського кодексу України визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, як-то відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Штрафні санкції визначаються ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України як господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідальність у вигляді договірної неустойки передбачена у п. 7.3 договору, де вказується, що у випадку несвоєчасної оплати продукції покупець сплачує постачальникові пеню у розмірі 2 % від ціни неоплаченої продукції за кожен день прострочення, а за прострочення понад 20 днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від ціни неоплаченої продукції.

Зважаючи на викладені норми законодавства та договору, враховуючи Факт прострочення відповідача, вимоги про стягнення договірної неустойки є правомірними.

Перевіривши розрахунок позивача, суд приймає його як належний та арифметично вірний. При цьому, суд зауважує, що пеню позивач розрахував відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України (не більше, ніж за півроку) за ставкою, погодженою у договорі.

Заява про застосування строків позовної давності, заява про зменшення розміру пені до суду не надходили.

Враховуючи викладене, позовні вимоги задовольняються повністю.

У зв’язку із задоволенням позову судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша промислова компанія" (02660, м. Київ, вул. Магнітогорська, буд. 1-Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Східспецремонт" (03150, м. Київ, вул. Тверська, буд. 6, прим. 10; ) 403 845 (чотириста три тисячі вісімсот сорок п’ять) грн. 00 коп. заборгованості, 1 486 149 (один мільйон чотириста вісімдесят шість тисяч сто сорок дев’ять) грн. 60 коп. пені, 28 269 (двадцять вісім тисяч двісті шістдесят дев’ять) грн. 15 коп. штрафу та 28 773 (двадцять вісім тисяч сімсот сімдесят три) грн. 96 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16.07.2018.

Суддя                                                                                   О.В. Мандриченко