ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2018 р. Справа № 920/110/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Барбашова С.В. , суддя Пелипенко Н.М.

секретар судового засідання Кохан Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1, дов.№14-120 від 08.06.2018 (у справі)

відповідача не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Казенного підприємства Шосткінський казенний завод Імпульс (вх.№1049С/3) на рішення господарського суду Сумської області від 17.04.2018 у справі №920/110/18 (суддя Спиридонова Н.О., повний текст рішення складено 26.04.2018)

за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ

до Казенного підприємства Шосткінський казенний завод Імпульс, м. Шостка Сумської області

про стягнення 80683,37 грн

ВСТАНОВИЛА:

14.02.2018 позивач звернувся до суду з позовною заявою №14/4-136, б/д (вх. №384 від 16.02.2018), в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь 80683,37 грн борг, який складається з 3% річних в сумі 7210,94 грн та інфляційних втрат в сумі 73472,43 грн, нарахованих за неналежне виконання грошового зобовязання на підставі договору купівлі-продажу природного газу №12/012-11/ТЕ-БО від 05.07.2012 та стаття 625 Цивільного кодексу України.

Рішенням господарського суду Сумської області від 17.04.2018 по справі №920/110/18 позов задоволено. Стягнуто з Казенного підприємства Шосткинський казенний завод Імпульс на користь ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України 3% річних в сумі 7210,94 грн, інфляційні втрати в сумі 73472,43 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн.

Не погодившись з даним рішенням місцевого господарського суду, відповідач звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення господарського суду Сумської області від 17.04.2018 по справі №920/110/18 скасувати повністю та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на вимоги частини третьої статті 7 Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії, відповідно до якої на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом. Казенне підприємство Шосткинський казенний завод Імпульс включено до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості в жовтні 2017 року, номер особового запису у реєстрі 179.

30.05.2018 системою автоматизованого розподілу апеляційних скарг (справ) між суддями для розгляду справи №920/110/18 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Істоміна О.А.; суддя Барбашова С.В.; суддя Пелипенко Н.М.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 01.06.2018 у справі №920/110/18 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача та надано учасникам провадження строк до 14.06.2018 для надання відзиву на апеляційну скаргу та доказів надсилання (надання) копії цього відзиву та доданих до нього документів заявнику апеляційної скарги.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 14.06.2018 розгляд апеляційної скарги було призначено до розгляду на 10.07.2018.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 04.07.2018 про перенесення судового засідання на 17.07.2018 через відрядження судді Істоміної О.А. та судді Пелипенко Н.М.

10.07.2018 на адресу Харківського апеляційного господарського суду надійшло клопотання від відповідача з проханням розглядати справу за відсутністю його представника.

17.07.2018 відповідач знову звернувся до колегії суддів апеляційного суду з проханням розглядати справу за відсутності його представника.

Відповідно до частини 3 статті 196 Господарського процесуального кодексу України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до ч. 12 ст. 270 зазначеного Кодексу, неявка в судове засідання сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши в судовому засіданні доповідь судді-доповідача, розглянувши матеріали справи, доводи в обґрунтування апеляційної скарги, в межах вимог, передбачених ст. 269 ГПК України, заслухавши в судовому засіданні представника позивача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

05.07.2012 між ПАТ НАК Нафтогаз України та Казенним підприємством Шосткинський казенний завод Імпульс був укладений договір №12/012-11/ТЕ-БО купівлі-продажу природного газу, відповідно до умов якого позивач зобовязувався передати у власність відповідачу у 2012 році природний газ, ввезений на митну територію України позивачем за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, або/та природний газ, видобутий на території України підприємствами, які не підпадають під дію статті 10 Закону України Про засади функціонування ринку природного газу, а відповідач, в свою чергу, зобовязувався приймати і оплачувати газ на умовах цього договору. Газ, що постачається за цим договором, використовується відповідачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами.

Згідно умов договору, позивач передає відповідачу з 01.08.2012 по 31.12.2012 газ обсягом до 230 тис. куб. м. (п. 2.1).

При цьому, приймання передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця (п. 3.3).

Ціна за 1000 куб. м. газу становить 3509,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу. До сплати за 1000 куб. м. природного газу 3884,78 грн, крім того ПДВ - 20% - 776,96 грн, а всього з ПДВ 3661,74 грн. (п. 5.2)

Оплата за газ здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу (п. 6.2).

На виконання умов договору позивач у період з жовтня-грудня 2012 року передав відповідачу природний газ в обсязі 339,332 тис. куб. м. на загальну суму 1 581 876,19 грн, що підтверджується актами приймання - передачі природного газу, підписаними сторонами без будь-яких зауважень та застережень.

Відповідач свої зобовязання за договором з оплати отриманого у жовтні-грудні 2012року природного газу виконав із порушенням строків оплати, а саме повністю розрахувався 06.10.2016.

Позивач звертаючись до суду з позовом вказує на те, що у звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань з оплати природного газу за договором, позивач нарахував інфляційні втрати в сумі 73472,43 грн за періоди: з 01.03.2014 по 30.09.2014, з 01.10.2014 по 31.10.2014, з 01.11.2014 по 30.11.2014, з 01.12.2014 по 31.12.2014 та 3% річних в сумі 7210,94 грн за періоди з 03.04.2012 по 12.10.2014, з 13.10.2014 по 11.11.2014, з 12.11.2014 по 09.12.2014, стягнення яких є предметом спору у даній справі.

Рішенням господарського суду Сумської області від 11.09.2014 року у справі №920/1319/14 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з КП Шосткінський казенний завод Імпульс на користь ПАТ НАК Нафтогаз України 627719,66 грн боргу, 50142,68 грн пені, 61682,75 грн 7% штрафу, 9402,65 грн інфляційних збитків, 24780,67 грн 3% річних, 15474,57 грн. судового збору, розстрочивши виконання рішення на 6 місяців, рівними частинами по 131 533,83 грн за місяць зі строком сплати до 14 числа кожного місяця починаючи з жовтня 2014 року; в іншій частині в позові відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 29.10.2014 у справі № 920/1319/14, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 13.01.2015 у справі №920/1319/14, рішення господарського суду Сумської області від 11.09.2014 в частині розстрочення виконання рішення суду на 6 місяців скасовано; в іншій частині рішення господарського суду Сумської області від 11.09.2014 у справі №920/1319/14 залишено без змін.

17.11.2014 на виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 29.10.2014 та рішення господарського суду Сумської області від 11.09.2014 у справі № 920/1319/14 видано відповідний наказ.

Отже, з дати набрання чинності судовим рішенням у справі №920/1319/14 (17.11.2014) у відповідача виникли зобовязання перед позивачем в сумі 80683,37 грн за договором купівлі-продажу природного газу №12/012-11/ТЕ-БО від 05.07.2012 по сплаті інфляційних втрат та 3 відсотків річних.

Звертаючись до суду першої інстанції з позовною заявою про стягнення з підприємства відповідача сум неустойки та 3% річних за неналежне виконання грошового зобовязання, позивач посилається на порушення відповідачем пункту 6.1 спірного договору, а також на статті 526, 530, 610 625 Цивільного кодексу України.

Господарський суд Сумської області, задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, зазначив, що вважає їх правомірними та обґрунтованим з огляду на приписи статті 625 Цивільного кодексу України.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв'язок, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню з наступних підстав.

30.11.2016 набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", яким визначено комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до приписів статті 1 Закону заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, зокрема, є кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Згідно зі статтею 2 Закону дія останнього поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Частиною першою статті 3 Закону передбачено, що для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2017 №93 затверджено Порядок ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, та користування зазначеним реєстром, який визначає механізм формування, ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, а також користування його даними.

Так, відповідно до пункту 14 Порядку у реєстрі відображаються дані про підприємства, зокрема, зазначаються дані про обсяг кредиторської заборгованості, що підлягає врегулюванню згідно із Законом; обсяг не відшкодованої станом на 01.01.2016 заборгованості з різниці в тарифах, підтверджений протоколами територіальних комісій з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах; обсяг нарахувань із сплати неустойки (штрафу, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, на заборгованість за спожитий природний газ, електричну енергію, теплову енергію, централізоване водопостачання і водовідведення, що утворилася в період до 01.07.2016.

Зазначений реєстр розміщується на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлового-комунального господарства.

Казенне підприємство «Шосткінський казенний завод «Імпульс» включено до реєстру в жовтні 2017 року, номер особового запису у реєстрі №179.

Водночас, частиною третьою статті 7 Закону, якою врегульовано питання списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за енергоносії, централізоване водопостачання та водовідведення, визначено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом (тобто до 30.11.2016), неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Частина 3 статті 7 Закону є нормою прямої дії. Виконання цієї норми закону не потребує від відповідача вчинення будь-яких дій. Право на списання неустойки, інфляційних нарахувань та процентів річних поставлено у залежність лише до умови погашення основної заборгованості за отриманий природний газ у строк до набрання чинності цим Законом.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що в даному випадку заборгованість за природний газ, поставлений відповідачу позивачем у 2012 році погашено повністю 10.12.2014, тобто до набрання чинності Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплоенергуючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

Таким чином, згідно приписів вищенаведеної статті 7 Закону, законодавець передбачив можливість уникнення підприємства відповідача відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобовязання у сфері теплопостачання, - як у спосіб не нарахування йому неустойки, інфляційних втрат, відсотків річних на початкову заборгованість, та і у спосіб списання цих нарахувань.

Така позиція колегії суддів апеляційної інстанції узгоджується із позицією Верховного суду, яка наведена в постановах по справах №927/1152/16 від 11.04.2018, №904/11325/16 від 03.04.2018, №927/1152/16 від 07.02.2018.

Статтею 74 ГПК України, в редакції закону від 03.10.2017, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 86 ГПК України, в редакції закону від 03.10.2017, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 236 вказаної редакції ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Проте, рішення суду першої інстанції наведеним вище вимогам не відповідає, а тому підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Відповідно, апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, п. 2 ч.1 ст. 275, п.1 ч.1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, в редакції закону від 03.10.2017, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Казенного підприємства Шосткінський казенний завод Імпульс задовольнити.

Рішення господарського суду Сумської області від 17.04.2018 у справі №920/110/18 скасувати.

В позові відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (вул.Б.Хмельницького, буд.6, м.Київ, 01001, ідентифікаційний код 20077720) на користь Казенного підприємства Шосткинський казенний завод Імпульс (вул.Куйбишева, буд.41, м.Шостка, Сумська область, 41100, ідентифікаційний код 14314452) 2643,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Сумської області видати відповідний наказ.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 19.07.2018

Головуючий суддя Істоміна О.А.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Пелипенко Н.М.