ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року Справа № 916/76/18
м.Одеса, пр-т Шевченка, 29

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Мишкіної М.А.,

суддів: Будішевської Л.О., Таран С.В.

при секретарі судового засідання - Кияшко Р.О.

за участю представників сторін:

від ДП «Науково-виробниче обєднання «Павлоградський хімічний завод» - не зявився;

від КП «Теплопостачання міста Одеси» - не зявився

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Науково-виробниче обєднання «Павлоградський хімічний завод»

на рішення господарського суду Одеської області від 05 травня 2018 року

у справі №916/76/18

за позовом Державного підприємства «Науково-виробниче обєднання «Павлоградський хімічний завод»

до Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси»

про розірвання договору

суддя суду першої інстанції: ОСОБА_1

час і місце ухвалення рішення: 05.05.2018р. об 11:10, м. Одеса, господарський суд Одеської області, зала судових засідань №12,

повний текст рішення складений 05.05.2018р.

Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

У звязку із неявкою у судове засідання 18.07.2018р. представників учасників справи постанова прийнята у порядку, передбаченому ст.4 ст.240 ГПК України .

встановив:

15.01.2018р. Державне підприємство «Науково-виробниче обєднання «Павлоградський хімічний завод» (надалі позивач, ДП «НВО «Павлоградський хімічний завод») звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» (надалі відповідач, КП «Теплопостачання міста Одеси»), в якому просило суд розірвати договір №6078 від 01.03.2008р. про постачання теплової енергії, укладений між ДП «НВО «Павлоградський хімічний завод» та КП «Теплопостачання міста Одеси».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є власником частки 42/1000 обєкту нерухомого майна, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Пішонівська,23, та саме щодо постачання теплової енергії на цей обєкт укладений договір. На думку позивача, договір підлягає розірванню, оскільки ДП «НВО «Павлоградський хімічний завод» припинило користування вищезазначеним приміщенням з 2016 року, крім того, на даний час строк дії договору закінчився, оскільки позивач 31.08.2017р. та 26.09.2017р. надіслав відповідачу лист щодо відключення приміщення від централізованого теплопостачання та додаткову угоду щодо розірвання Договору №6078, у звязку із відмовою від послуг відповідача.

Відповідач 17.10.2017р. своїм листом відмовив у розірванні договору №6078, що і зумовило звернення ДП «НВО «Павлоградський хімічний завод» до суду з позовом у даній справі.

З посиланням на норми ст.188 ГК України, ст.651 ЦК України, п.24 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

30.03.2018р. відповідач подав місцевому господарському суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки опалення обєкту споживача здійснюється від загальної системи централізованого опалення житлового будинку. При цьому, чинним законодавством заборонено відключення окремих приміщень від загальних мереж, адже це призведе до розбалансування всієї системи. Також, відповідач зауважує, що ст.19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» дозволяє отримання послуг виключно на договірних засадах.

17.04.2018р. позивач подав суду першої інстанції відповідь на відзив, в якому наполягав на наявності у нього права відмовитись від отримання послуг централізованого опалення та обрати теплопостачальну організацію, як то передбачено п.39 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007р. №1198. Крім того, позивач зазначив, що ОСББ ,,Пішонівська 23 не заперечує проти відключення належного ДП ,,Науково-виробниче обєднання ,,Павлоградський хімічний завод приміщення від мереж централізованого опалення та позивач має намір звернутися до комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення з відповідною письмовою заявою з метою дотримання Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005р. №4 (зі змінами).

Рішенням господарського суду Одеської області від 05.05.2018р. (суддя Лічман Л.В.) у позові відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано посиланням на норми ч.2 ст.382 ЦК України, ч.ч.3,4 ст.19 ЗУ «Про теплопостачання», пункти 24-26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, пункти 1.1, 1.2, 2 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання та вмотивовано наступним. Чинне законодавство з питань постачання теплової енергії встановлює в якості обовязкової передумови для відключення споживача отримання позитивного висновку Комісії, який надається за письмовим зверненням зацікавленої особи з урахуванням технічної можливості відключення. Як вбачається з матеріалів справи, ДП ,,Науково-виробниче обєднання ,,Павлоградський хімічний завод, нежиле приміщення якого знаходиться в будинку, обладнаному системою централізованого опалення, до Комісії не зверталось, в звязку з чим господарський суд вбачає передчасним направлення ним пропозиції КП ,,Теплопостачання міста Одеси розірвати договір та відключити обєкт за адресою: м. Одеса, вул. Пішонівська,23, від теплопостачання. Судом не прийняті до уваги наведені у позові та відповіді на відзив доводи про те, що строк дії договору закінчився, оскільки будь-яких доказів направлення письмової заяви про припинення дії угоди в матеріалах справи немає, з урахуванням чого договір вважається пролонгованим відповідно до п.10.4 Договору. При цьому, листи позивача від 31.08.2017 р. № 25/256-166 та від 26.09.2017 р. № 25/256-212 не є повідомленням у розумінні п.10.4 договору, адже в них міститься пропозиція розірвати діючу угоду на підставі іншої умови договору, а саме п.п.1.1 додатку 2 до останнього. Стосовно тверджень позивача про існування у нього права відмовитись від отримання послуг централізованого опалення та обрати теплопостачальну організацію, то нормами Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 (із змінами), реалізація таких прав споживача поставлена в залежність від наявності відповідної технічної можливості, для зясування чого в обовязковому порядку слід звертатись до Комісії. Невикористання приміщення та відсутність у ОСББ ,,Пішонівська 23 заперечень проти відключення належного позивачу приміщення від мереж централізованого опалення з огляду на зроблені висновки суду не є самостійними передумовами для розірвання договору в судовому порядку.

Не погодившись з рішенням суду від 05.05.2018р., ДП «НВО «Павлоградський хімічний завод» звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що суд дійшов до хибного висновку про те, що договір є пролонгованим, у зв'язку із відсутністю письмової заяви позивача про припинення його дії. Але заяви позивача від 31.08.2017р. та від 26.09.2017р. і є заявами про припинення дії договору, у задоволенні яких відповідачем було відмовлено. Суд першої інстанції в своєму рішенні зазначив, що відмовитись від отримання послуг відповідача можливо лише за наявності відповідної технічної можливості та звернення до Комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення. Але, висновку про те, що відключити централізоване опалення на об'єкті Позивача неможливо відповідач до суду не надав. Крім того, відповідно до п.1 додатку 2 до договору теплопостачальна організація припиняє постачання теплової енергії споживачу в разі: письмового звернення Споживача про припинення теплопостачання, відсутності протягом 10 днів оплати теплової енергії у встановлені договором строки. Тому, у зв'язку із наявним зверненням позивача до відповідача про припинення теплопостачання та у зв'язку із тривалою відсутністю оплати, відповідач повинен був припинити теплопостачання на об'єкт позивача, але останнім це зроблено не було. Згідно норм чинного законодавства позивач (споживач послуг) має законне право на відмову від отримання послуг з централізованого опалення (ст.19 Закону України «Про теплопостачання», п.24. Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005р., п.39 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007р. №1198). Крім того, як вказано у виданій ОСББ Пішонівська 23 довідці від 18.12.2017р. №30 (яка знаходиться в матеріалах справи), останнє не заперечує щодо відключення нежитлового приміщення, яке знаходиться у власності позивача від системи центрального опалення. Отже суд своїм рішенням позбавив позивача права на дотримання його законних прав та інтересів як споживача послуг з централізованого опалення, а саме розірвання договору та подальшої відмови від отримання послуг.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 11.06.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП «Науково-виробниче обєднання «Павлоградський хімічний завод» на рішення господарського суду Одеської області від 05.05.2018р. у справі №916/78/18; встановлено іншим учасникам справи строк для подання суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу до 25.06.2018р. згідно з нормами ст.263 ГПК України з наданням з відзивом доказів його направлення іншим учасникам справи; розяснено учасникам справи їх право в строк до 25.06.2018р. подати до суду заяви чи клопотання з процесуальних питань (призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення у справі спеціаліста, перекладача, вжиття заходів забезпечення позову, відводів, затвердження мирових угод тощо), оформлені відповідно до ст.170 ГПК України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи; попереджено учасників справи про наслідки подання письмових заяв чи клопотань без додержання вимог частини першої та другої вказаної вище норми або не у строк, встановлений судом, у вигляді залишення їх без розгляду.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 05.07.2018р. призначено справу до розгляду із повідомленням сторін на 18.07.2018р.

У судове засідання 18.07.2018 р. представники сторін не зявилися і судова колегія, враховуючи, що явка учасників процесу не визнавалася обовязковою та вони повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, ухвалила розглянути скаргу за їх відсутністю.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.4 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет надання їм попередньою судовою інстанцією належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм матеріального та процесуального права, згідно з вимогами ст. 269 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено при апеляційному розгляді справи, що 01.03.2008р. між ДП ,,Науково-виробниче обєднання ,,Павлоградський хімічний завод (споживач) та КП ,,Теплопостачання міста Одеси (теплопостачальна організація) був укладений договір №6078 на постачання теплової енергії (договір).

Згідно з п.1.1 договору теплопостачальна організація бере на себе зобовязання постачати споживачу теплову енергію, а споживач зобовязується оплачувати фактично одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим Договором.

Згідно з п.2.1 договору теплова енергії постачається споживачу на опалення нежилих приміщень по вул. Ковалевського,23, в обсягах згідно додатку 1 до цього договору.

Згідно з п.8.1 договору розбіжності та спори між сторонами, повязані з виконанням, зміною та розірванням цього договору, вирішуються шляхом проведення переговорів, обміну листами (телефонограми, факсограми), укладення додаткових угод.

Згідно з п.8.2 договору у разі неможливості досягти згоди, сторони мають право звернутися до суду для вирішення спірного питання.

Згідно з п.10.1 договору він набуває чинності з 01.03.2008р. та діє до 31.12.2009р.

Згідно з п.10.2 договору він припиняє свою дію у випадках: закінчення строку, на який він був укладений; взаємної згоди сторін про його припинення; прийняття рішення господарським судом; ліквідації будь-якої із сторін.

Згідно з п.10.4 договору він вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

Відповідно до п.п.1.1 додатку 2 до договору теплопостачальна організація припиняє постачання теплової енергії споживачу у разі письмового звернення споживача про припинення теплопостачання.

Договір та додаток до нього підписані уповноваженими представниками та скріплені печатками сторін.

31.08.2017р. ДП ,,Науково-виробниче обєднання ,,Павлоградський хімічний завод оформлено лист №25/256-166 з пропозицією КП ,,Теплопостачання міста Одеси розірвати договір та відключити обєкт від центрального теплопостачання, у звязку з тим, що приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Пішонівська,23 (стара назва вул. Ковалевського) не використовується. До пропозиції, яка обґрунтована положеннями п.24 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 (із змінами), та п.1 додатку 2 до Договору, додано примірник додаткової угоди від 03.09.2017 р. до договору.

26.09.2017 р. ДП ,,Науково-виробниче обєднання ,,Павлоградський хімічний завод оформлено інший лист №25/256-212 щодо розірвання договору.

У відповіді від 02.10.2017 р. №02/02/06-724 на вказаний лист КП ,,Теплопостачання міста Одеси повідомило про неможливість відключення опалення, оскільки це заборонено Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005р. №4. Також комунальне підприємство повідомило про наявність заборгованості та необхідність встановлення приладу обліку теплової енергії для обліку фактично спожитої теплової енергії.

Відповідно до ч.2 ст.382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Судова колегія повністю погоджується з висновком місцевого суду, що система опалення відноситься до сантехнічного обладнання і належить мешканцям на праві спільної сумісної власності, якщо вона обслуговує більше однієї квартири (нежитлового приміщення). Змінення системи опалення може порушувати права інших співвласників, з огляду на що реалізація права споживача на відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води здійснюється за умови комплексного урахування технічних, економічних та правових аспектів вирішення цього питання, а також прав інших співвласників майна.

Згідно з ч.ч.3,4 ст.19 Закону України ,,Про теплопостачання споживач або субєкт теплоспоживання має право вибирати (змінювати) теплопостачальну організацію, якщо це технічно можливо. Теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу.

Відповідно до п.п.24,25,26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630 (зі змінами), споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води; відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства; самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється; відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України ,,Про теплопостачання схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Згідно з п.п.1.1,1.2 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005р. №4, визначається процедура відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від послуг ЦО і ГВП; для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП (Комісія), призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії.

У розділі 2 цього ж Порядку встановлено процедуру звернення до Комісії та розгляду нею питання відносно технічної можливості відключення споживачів від мереж централізованого опалення. Зокрема, субєктом звернення є власник (и) всього житлового будинку. При цьому, згідно п.2.2.3 Порядку, якщо заявником виступає власник, наймач (орендар) окремого приміщення, Комісія має право не розглядати його заяву до прийняття рішення про відключення від мереж централізованого теплопостачання всього будинку.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з позицією господарського суду Одеської області та зазначає, що з метою захисту інтересів усіх співвласників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку законодавчо передбачено спеціальну процедуру відключення від мереж централізованого опалення за загальним правилом лише житлового будинку в цілому. Можливість звернення власника окремого приміщення також визначена п.2.2.3 Порядку, проте Комісія з урахуванням технічних характеристик будинку вправі не розглядати таке звернення до прийняття рішення про відключення від мереж централізованого теплопостачання всього будинку.

Отже, обовязковою передумовою для відключення споживача є отримання позитивного висновку Комісії, який надається за письмовим зверненням зацікавленої особи з урахуванням технічної можливості відключення.

Як вірно зазначив місцевий суд, ДП ,,Науково-виробниче обєднання ,,Павлоградський хімічний завод, нежиле приміщення якого знаходиться в будинку, обладнаному системою централізованого опалення, до Комісії на час розгляду справи не зверталось, у звязку з чим передчасно направило пропозиції КП ,,Теплопостачання міста Одеси розірвати договір та відключити обєкт за адресою: м. Одеса, вул. Пішонівська,23, від центрального теплопостачання.

Колегія суддів також не вважає за можливе прийняти до уваги доводи позивача, наведені у позові та відповіді на відзив, про те, що строк дії договору закінчився, оскільки будь-яких доказів направлення письмової заяви про припинення дії угоди в матеріалах справи немає, з урахуванням чого договір вважається пролонгованим відповідно до п.10.4 договору.

При цьому, місцевим судом обґрунтовано не прийняті до уваги листи позивача від 31.08.2017р. №25/256-166 та від 26.09.2017р. №25/256-212, оскільки вони не є повідомленням у розумінні п.10.4 договору, адже в них міститься пропозиція розірвати діючу угоду на підставі іншої умови договору, а саме п.п.1.1 додатку 2 до останнього, котра надає споживачу право просити про відключення теплопостачання, а не повідомляти про припинення договору.

Таким чином, реалізація прав споживача щодо можливості відмовитись від отримання послуг централізованого опалення та обрати теплопостачальну організацію, відповідно до проаналізованого законодавства, поставлена в залежність від наявності відповідної технічної можливості, для зясування чого в обовязковому порядку слід звертатись до Комісії.

Невикористання приміщення та відсутність у ОСББ ,,Пішонівська 23 заперечень проти відключення належного ДП ,,Науково-виробниче обєднання ,,Павлоградський хімічний завод приміщення від мереж централізованого опалення, з огляду на зроблені висновки суду, не є окремими передумовами для розірвання договору в судовому порядку.

Разом з цим, оскільки розірвання договору передбачає необхідність припинення теплопостачання на обєкт позивача, то таке розірвання договору можливе виключно у разі, якщо у закріпленому чинним законодавством порядку буде встановлено технічну можливість відключення споживача від теплопостачання та проведені відповідні технічні заходи, чого в обставинах даної справи не мало місця.

Статтею 188 ГК України встановлено загальний порядок зміни та розірвання господарських договорів, відповідно до якого зміна та розірвання договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

У даному випадку ані договором №6078 на постачання теплової енергії від 01.03.2008р., ані законом не визначено випадків для розірвання договору на вимогу споживача теплової енергії без вирішення питання його відключення від теплопостачання у встановленому законодавством порядку.

Однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору, тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Про наявність істотного порушення договору з боку відповідача позивачем заявлено не було та не було подано до суду доказів, які б підтвердили існування таких порушень.

В межах спірних правовідносин судом не встановлено обставин для розірвання договору №6078 від 01.03.2008р. згідно ст.651 ЦК України.

Отже, твердження апелянта щодо того, що судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваного судового рішення в неповному обсязі було досліджено всі фактичні обставини справи, які мали суттєве значення для вирішення справи по суті, колегією суддів апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки з матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції в повному обсязі було досліджено всі фактичні обставини справи та цілком обґрунтовано було прийнято рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

З огляду на викладене, судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що оскаржуване рішення суду прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак підстави для його зміни або скасування відсутні та рішення слід залишити без змін на підставі ст.276 ГПК України.

Відповідно до п.«в» ч.4 ст.282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

В даному випадку витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги), покладаються на скаржника, оскільки вимоги апеляційної скарги відхилені у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.129,232,233,235,236,240,269,270,275,276,281-283 ГПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської області від 05.05.2018 р. у справі №916/76/18 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на ДП «НВО «Павлоградський хімічний завод»

Постанова в порядку ст. 282 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття згідно ст. 284 ГПК України.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення згідно положень ст. 286 ГПК України.

Повна постанова складена 23 липня 2018 року.

Головуючий суддя Мишкіна М.А.

Суддя Будішевська Л.О.

Суддя Таран С.В.