ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" липня 2018 р.м. Харків Справа № 922/393/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

розглянувши матеріали справи

за позовом Харківської міської ради, 61003, м. Харків, м-н. Конституції, 7, ;

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека № 277», 61050, м. Харків, просп. Московський, 99, ;

про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі 251 365, 32 грн.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області знаходиться справа за позовом Харківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Аптека № 277 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 251 365, 32 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.02.2018 прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 19.03.2018.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.04.2018 заяву позивача про збільшення позовних вимог прийнято до розгляду і спір вирішено розглядати відповідно до збільшених позовних вимог. Відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів. Задоволено клопотання відповідача про призначення у справі судової експертизи з питань землеустрою, призначено у справі № 922/393/18 судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Провадження у справі зупинено до повернення матеріалів справи до суду після проведення Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз судової експертизи (або до дачі висновку чи повідомлення про неможливість її проведення).

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 30.05.2018 апеляційну скаргу Харківської міської ради задоволено, ухвалу господарського суду Харківської області від 03.04.2018 у справі № 922/393/18 в частині задоволення клопотання відповідача про призначення у справі судової експертизи з питань землеустрою та призначення зазначеної експертизи і зупинення провадження у справі скасовано, справу передано до господарського суду Харківської області для розгляду.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.06.2018 провадження у справі 922/393/18 поновлено, призначено підготовче засідання на 25.06.2018 о 12 год. 30 хв.

У звязку з відрядженням судді Новикової Н.А., керуючись рішенням зборів суддів господарського суду Харківської області № 6-1/2016 від 28.03.2016, помічником судді повідомлено про перенесення судового засідання з 25.06.2018 року на 02.07.2018 о 11:00 год.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 02.07.2018 на підставі ст. 183 ГПК України відкладено підготовче засідання на 18.07.2018 о 12:35 год.

Разом з цим, судом встановлено, що в провадженні ОСОБА_1 Верховного суду України, перебуває справа № 922/3412/18 (суддя Жигалкін І.П.) за позовом Харківської міської ради, м. Харків до ТОВ "Сінтрекс", м. Київ про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати. Позовні вимоги, позивачем мотивовано тим, що ТОВ «Сінтрекс», набувши право власності на об'єкти нерухомості, розташовані на земельній ділянці комунальної форми власності площею 0,9332 га, розташованої за адресою: вул. Клочківська, 140, м. Харків, належним чином не оформило та не зареєструвало речові права на цю земельну ділянку, в період з 01 січня 2016 року по 30 вересня 2017 року не вносило плату за користування нею, внаслідок чого зберегло в себе безпідставно набуте майно - грошові кошти у розмірі орендної плати.

Господарський суд Харківської області рішенням від 05.12.2017 позов задовольнив. Стягнув з ТОВ «Сінтрекс» на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти в розмірі орендної плати сумою 6 150 799,96 грн. та витрати зі сплати судового збору.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що відповідач не уклав договір оренди земельної ділянки, на якій розташоване належне йому нерухоме майно, та не сплачував орендну плату за її користування, тому позивач фактично втратив належне йому майно - орендну плату за користування земельною ділянкою комунальної власності, що підлягає відшкодуванню йому на підставі сь/т. 1212-1214 ЦК України.

Харківський апеляційний господарський суд постановою від 21.02.2018 рішення скасував. Постановив нове рішення, яким у задоволенні позову відмовив.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що в матеріалах справи відсутні докази фактичного користування відповідачем земельною ділянкою в більшому розмірі, ніж 0,8880 га, який визначено договорами купівлі-продажу нерухомого майна від 24.12.2015 № 200, № 204 та підтверджується даними Державного земельного кадастру. Також суд апеляційної інстанції вказав, що оскільки відповідач фактично користується земельною ділянкою за межами площі, зазначеної в наданих сторонами документах (витягу з Державного земельного кадастру та договорах купівлі-продажу нерухомого майна), то відсутні й підстави для стягнення з нього безпідставно набутих коштів в розмірі орендної плати з огляду на те, що за таких обставин у відповідача виник обов'язок з відшкодування збитків за самовільне зайняття земельної ділянки, а не обов'язок зі сплати орендної плати за користування частиною земельної ділянки, площею, більшою за 0,888 га.

У березні 2018 року Харківська міська рада звернулася до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21.02.2018 та залишити в силі рішення господарського суду Харківської області від 05.12.2017.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що суд апеляційної інстанції безпідставно взяв до уваги площу земельної ділянки, яка використовується ТОВ «Сінтрекс», оскільки відповідач не оформив право користування земельною ділянкою комунальної власності, на якій розташоване належне йому нерухоме майно, а використовував її без належних на те підстав і без сплати орендної плати, розмір якої є безпідставно набутими ним коштами, що підлягають стягненню на користь позивача.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду ухвалою від 10.04.2018 відкрив касаційне провадження та зупинив виконання оскаржуваної постанови Харківського апеляційного господарського суду від 21.02.2018 до закінчення її перегляду в касаційному порядку, а ухвалою від 14.06.2018 - передав справу разом з поданою Харківською міською радою касаційною скаргою на розгляд ОСОБА_1 Верховного Суду з огляду на необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах (ст. 1212 - 1214 ЦК України стосовно можливості стягнення суми орендної плати, за відсутності укладеного між сторонами договору оренди землі), викладеного в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі № 922/1008/15 (провадження № 3-1271гс16), від 07.12.2016 у справі № 922/1009/15 (провадження № 3-1348гс16), від 12.04.2017 у справі № 922/207/15 (провадження № 3-1345гс16) та від 12.04.2017 у справі № 922/5468/14 (провадження № 3-1347гс16).

Мотивуючи своє рішення про передачу справи на розгляд ОСОБА_1 Верховного Суду Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду звернув увагу, що в указаних постановах Верховний Суд України зазначив про необхідність застосування положень ст. 156, 157 Земельного кодексу України, Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284, ст. 22 та гл. 82 ЦК України при вирішенні спору про стягнення збитків у виді неодержаних доходів (орендної плати за землю), заподіяних міській раді внаслідок користування юридичною особою земельною ділянкою, на якій розташоване належне їй на праві власності нерухоме майно, без укладення договору оренди. При цьому Верховний Суд України вказав про можливість стягнення таких збитків, посилаючись на ст. 1212 - 1214 ЦК України, оскільки підставою заявленого позову є не саме посилання на ці норми права, а обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Проте, за твердженням Касаційного господарського суду, відповідно до положень ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема шляхом відшкодування заподіяних збитків, тому відповідно до положень ст. 156, 157 Земельного кодексу України та Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284, стягнення таких збитків можливе лише в разі встановлення судами наявності в діях відповідача складу цивільного правопорушення.

Відповідно до пп. 7 п. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України, суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати (об'єднаної палати), передає справу на розгляд ОСОБА_1 Верховного Суду, якщо така колегія або палата (об'єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України.

Оскільки колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду висловила намір відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду України, справа № 922/3412/17 має бути розглянута ОСОБА_1 Палатою Верховного Суду. У звязку з чим, ухвалою ОСОБА_1 Верховного Суду України від 02.07.2018 справу № 922/3412/17 Господарського суду Харківської області за позовом Харківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінтрекс» про стягнення 6 150 799, 96 грн. за касаційною скаргою Харківської міської ради на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21.02.2018 прийнято до розгляду та призначено справу до розгляду ОСОБА_1 Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України передбачено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, ОСОБА_1 Палатою Верховного Суду.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 7 ч. 1 ст. 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи те, що правовідносини у справі № 922/3412/18 є подібними правовідносинам у справі № 922/393/18 (за субєктним складом та предметом позову) та беручи до уваги, що ухвалою ОСОБА_1 Верховного Суду України від 02.07.2018 справу № 922/3412/17 господарського суду Харківської області за позовом Харківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінтрекс» про стягнення 6 150 799,96 грн. за касаційною скаргою Харківської міської ради на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21.02.2018 прийнято до розгляду та призначено до розгляду ОСОБА_1 Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі № 922/393/18 до закінчення перегляду судового рішення у справі № 922/3412/17 ОСОБА_1 Палатою Верховного Суду України.

Керуючись ст. 113, 119, 165, п. 7 ч. 1 ст. 228, ст. 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі № 922/393/18 до перегляду судового рішення у подібних правовідносинах в справі № 922/3412/17 у касаційному порядку ОСОБА_1 Палатою Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 254, 255 ГПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення(ч.1,2 ст.256 ГПК України)

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України). Відповідно до п. 17.5 перехідних положень ГПК України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текс ухвали складено та підписано 17.07.2018.

Суддя ОСОБА_2