ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2018

Справа № 904/2216/18

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «АС», м. Волноваха

До: Відділу освіти, культури, молоді та спорту Дніпровської районної державної адміністрації, смт. Слобожанське

Про: стягнення 59 160, 59 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ : не викликалися

СУТЬ СПОРУ:

ТОВ «АС» (позивач) звернувся до суду з позовом до Відділу освіти, культури, молоді та спорту Дніпровської районної державної адміністрації (відповідач) про стягнення 59 160, 59 грн. заборгованості ( в т.ч.: 53 452, 62 грн. - основний борг; 4 305, 46 грн. – пеня ; 1 020, 29 грн. – інфляційні втрати та 382, 22 грн. – 3% річних ) за договором поставки природного газу №441(18)Б від 10.04.18р. (укладеного між сторонами) . Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов’язань за вищезазначеним договором в частині своєчасної та повної оплати вартості поставленого в січні 2018 року газу. Одночасно позивач клопотав про слухання справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 24.05.18р. було відкрите провадження у справі №904/2216/18 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України , без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами.

Відділ освіти, культури, молоді та спорту Дніпровської районної державної адміністрації (відповідач) у відзиві на позов (а.с.43-45) позовні вимоги визнав у повному обсязі з підстав, зазначених у позові. Також, відповідач посилаючись на приписи ст. 130 ГПК України , клопотав про повернення позивачу 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

ТОВ «АС» (позивач) у відповіді на відзив (а.с.49) наполягало на задоволенні своїх позовних вимог та просив покласти на відповідача судовий збір у повному обсязі в розмірі 1762, 00 грн.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

10.04.18р. між ТОВ «АС» (постачальник) та Відділом освіти, культури, молоді та спорту Дніпровської районної державної адміністрації (споживач) укладено договір постачання природного газу №441(18)Б, за умовами п. 1.1 якого постачальник зобов’язався забезпечувати поставку природного газу (згідно з Державним класифікатором продукції та послуг ДК 021:2015 код 09120000-7 (природний газ), а споживач зобов’язався прийняти та оплатити вартість газу у розмірах , строки та порядку, що визначені договором. Згідно п. 2.1. укладеного договору поставка природного здійснюється протягом періоду споживання у січні 2018 року, в обсязі 5,013546 тис.куб.м.

В п. 5.1. договору сторони погодили, що оплата послуг з постачання газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника до 20 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Згідно з п. 7.2. договору: у разі несплати або несвоєчасної сплати за спожитий газ у строки, зазначені в п.5.1. договору, споживач сплачує на користь постачальника пеню у розмірі 0,1% від суми заборгованості, за кожен день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. (а.с.16-20).

На виконання умов договору позивач здійснив постачання на користь відповідача природного газу у січні 2018р. на загальну суму 53 452, 62 грн., що підтверджується відповідним актом передачі-приймання природного газу з урахуванням тарифу послуг на транспортування магістральними трубопроводами від 16.04.18р. ( а.с.21).

Однак в порушення прийнятих на себе зобов’язань відповідач не здійснив оплату отриманого від позивача природного газу повному обсязі. У зв’язку з чим (згідно наданого позивачем розрахунку) за відповідачем станом на час винесення рішення у справі рахується заборгованість в розмірі 53 452, 62 грн. (а.с.7).

Окрім того – позивач відповідно до п.7.2 договору та приписів ст. 625 ЦК України нарахував відповідачу: 4 305, 46 грн. – пені; 1 020, 29 грн. – інфляційних втрат та 382, 22 грн. – 3% річних (а.с.7-8).

На час прийняття рішення у справі відповідачем доказів сплати заборгованості (з урахуванням пені, інфляційних втрат та 3% річних ) не надано, а позовні вимоги визнані у повному обсязі.

Статтею 714 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов’язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов’язаний оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

У відповідності із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ( ст.526 ЦК України ).

Відповідно до приписів ч.4. ст. 191 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно з ч.1. ст.. 130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ч.3-4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов’язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідачем жодних доказів на спростування обставин, викладених в позовній заяві, не надано, позовні вимоги визнані у повному обсязі; за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Одночасно суд, не вбачає достатньо правових підстав для повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплачено при подані позову ( оскільки визнання відповідачем позову відбулось у спрощеному позовному провадженні ) ; а тому судові витрати у цій справі покладаються на відповідача у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 178,191, 233, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, господарський суд , -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з відповідача – Відділу освіти, культури, молоді та спорту Дніпровської районної державної адміністрації ( 52005, смт. Слобожанське, вул. Теплична, буд.5 ) на користь позивача – Товариства з обмеженою відповідальністю «АС» ( 85700, м. Волноваха, вул. Шевцової, 22а; ): 53 452, 62 грн. - заборгованості; 4 305, 46 грн. – пені; 1 020, 29 грн. – інфляційних втрат; 382, 22 грн. – 3% річних та 1 762, 00 грн. - витрат на сплату судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 16.07.2018р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

Суддя                                                                                   Васильєв О.Ю.