ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про призначення справи до розгляду

"17" липня 2018 р. Справа № 922/581/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Істоміна О.А., суддя Пелипенко Н.М.

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (вх. №1148Х/3-9) на рішення Господарського суду Харківської області від 07.05.2018 у справі № 922/581/18 (суддя Прохоров С.А., повний текст рішення підписано 14.05.2018)

за позовом Селянського (фермерського) господарства Пчелка, с.Високопілля Валківського району Харківської області ()

до Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Харківської області, м.Харків ()

за участю третьої особи Високопільської сільської ради Валківського району Харківської області, с.Високопілля Валківського району Харківської області ()

про визнання права користування ділянкою, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2018 року Селянське (фермерське) господарство Пчелка звернулося до Господарського суду Харківської області із позовом до Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Харківській області, в якому просило суд визнати за Селянським (фермерським) господарством Пчелка () право постійного користування земельною ділянкою для ведення фермерського господарства загальною площею 50.78 га (державний акт на право постійного користування землею Б№046915 від 1992 року, розташованої у с.Високопілля Банківського району Харківської області).

Рішенням Господарського суд Харківської області від 07.05.2018 по справі № 922/581/18 позовні вимоги задоволені. Визнано за Селянським (фермерським) господарством Пчелка (63020, Харківська область, Валківський район, с.Високопілля, вул. Лісова, 7, ) право постійного користування земельною ділянкою для ведення фермерського господарства загальною площею 50.78 га (державний акт на право постійного користування землею Б№046915 від 1992 року, розташованої у с.Високопілля Валківського району Харківської області). Судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн. залишено за позивачем - Селянським (фермерським) господарством Пчелка.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що позивач добросовісно володіє відповідною земельною ділянкою, використовує її за цільовим призначенням у відповідності до законодавства України, сплачує податки за користування землею та виконує інші обовязки землекористувача, встановлені законодавством, а матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про припинення права користування частиною земельної ділянки.

Відповідач, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, з вказаним рішенням не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду Харківської області від 07.05.2018 скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. При цьому, відповідач зазначає, що на його думку господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення порушив норми матеріального права та процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу Головне управління вважає, що: в даному випадку у позивача відсутнє порушене, невизнане, оспорюване право і охоронюваний законом інтерес, який підлягає захисту в межах цього судового спору; позивачем не надано жодних доказів про те, що останній звертався до Головного управління з питання, яке є предметом вказаного судового спору і Головним управлінням було допущено порушення його прав чи законних інтересів; вказаний судовий спір ґрунтується лише на припущеннях позивача стосовно можливості порушення його прав на постійне користування земельною ділянкою, більш того у тексті позовної заяви взагалі жодним чином не йдеться про будь-які відносини СФГ "Пчелка" та Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (листування, звернення тощо); СФГ "Пчелка" не доведено обставин стосовно порушення Головним управлінням права і охоронюваного законом інтересу позивача, що зумовлює відмову в задоволенні позову, у звязку із його недоведеністю та необґрунтованістю.

Крім того, скаржник зазначив, що до позовної заяви не додано документів, які посвідчують, що право постійного користування земельною ділянкою належить СФГ "Пчелка", а також не представлено доказів звернення СФГ "Пчелка" до уповноваженого державного органу з приводу оформлення або переоформлення державного акту на право постійного користування земельною ділянкою та доказів того, що СФГ "Пчелка" видавався державний акт або здійснювались дії стосовно державної реєстрації прав на земельну ділянку.

Окремо відповідач звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що позивач зазначаючи про факт смерті громадянина ОСОБА_1, на імя якого був виданий державний акт Б№046915 і після цього головою СФГ "Пчелка" обрано ОСОБА_2, а господарство, як юридична особа, продовжувало добросовісно і відкрито володіти та користуватися земельною ділянкою, не надає жодних доказів, які підтверджують факт смерті ОСОБА_1 Відповідно до усталеної правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постановах від 05.10.2016 у справі №6-2329цс16 та від 23.11.2016 у справі №657/731/14-ц право користування земельною ділянкою, що виникло в особи на підставі державного акта на право користування земельною ділянкою для ведення фермерського господарства без укладення договору про право користування земельною ділянкою із власником землі, належить такій особі та припиняється зі смертю такої особи.

Також скаржник просить суд апеляційної інстанції під час розгляду справи врахувати, що у статуті СФГ "Пчелка", затвердженого рішенням загальних зборів членів СФГ протокол №1 від 02.06.2011, взагалі не йдеться про використання в діяльності господарства земельної ділянки площею 50,78 га у с. Високопілля Банківського району Харківської області (державний акт на право постійного користування землею Б №046915). У розділі "Порядок формування майна господарства" Статуту відсутня інформація про зазначену земельну ділянку, а тому доводи СФГ "Пчелка" про володіння та користування земельною ділянкою площею 50,78 га у с. Високопілля Банківського району Харківської області згідно з державним актом на право постійного користування землею Б№046915, на думку відповідача, не знаходять свого підтвердження.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 18.06.2018 апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на рішення Господарського суду Харківської області від 07.05.2018 у справі № 922/581/18 залишено без руху, у звязку з тим, що відповідачем до апеляційної скарги не додано доказів надсилання її копії тертій особі у справі - Високопільській сільській раді Валківського району Харківської області.

27.06.2018 відповідачем на виконання вимог ухвали від 18.06.2018 надано суду апеляційної інстанції заяву про усунення недоліків поданої апеляційної скарги (вх. № 4949), до якої додано належні докази надсилання копії скарги третій особі у справі.

Частиною третьою статті 174 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст.176 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої та третьої статті 262 Господарського процесуального кодексу України про відкриття апеляційного провадження у справі суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу. Питання про відкриття апеляційного провадження у справі вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, передбаченому статтею 260 цього Кодексу.

З огляду на усунення скаржником недоліків, ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 02.07.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на рішення Господарського суду Харківської області від 07.05.2018 у справі № 922/581/18. Селянському (фермерському) господарству Пчелка () та Високопільській сільській раді Валківського району Харківської області () встановлено строк до 16.07.2018 (включно) для надання суду відзивів на апеляційну скаргу в порядку, визначеному ст. 263 Господарського процесуального кодексу України.

16.07.2018, тобто у встановлені судом строки, позивач надав відзив на апеляційну скаргу (вх. № 5447), в якому проти доводів скаржника заперечує та вважає їх необґрунтованими, оскільки підставою звернення СФГ "Пчелка" до суду було невизнання права позивача, зумовлене наявністю невпевненості в правовому статусі фермерського господарства, як постійного землекористувача. Єдиним документом, яким оформлювалося право постійного користування земельною ділянкою, був державний акт. В свою чергу, позивач надав суду державний акт на право постійного користування землею Б № 046915. Вказаний державний акт не визнавався недійсним, є чинним на сьогоднішній день, а тому є належним доказом. Крім того, за змістом ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про селянське (фермерське) господарство» під наданням земельної ділянки для селянського господарства розумілося надання її для фермерського господарства. Позивач зазначає, що в Державному акті на право постійного користування землею Б № 046915 вказано, що його видано на імя ОСОБА_1, який помер, а не безпосередньо на СФГ "Пчелка", у звязку з чим у позивача і була невпевненість у правовому статусі СФГ "Пчелка", як постійного землекористувача, у звязку із зазначеним позивач і звернувся до суду з метою судового підтвердження уже існуючого, але невизнаного права для реєстрації цього права на підставі рішення суду у відповідності до чинного законодавства. Верховний Суд України неодноразово у своїх рішеннях, зокрема, у справах №6-20859св07, №6-13576св07, №6-14879св07, №6-20275св07 зазначав, про те, що за змістом норм чинного на той час законодавства, після державної реєстрації фермерського господарства, як юридичної особи, обов'язки землекористувача земельної ділянки здійснює саме господарство, а не громадянин, якому надавалася відповідна ділянка. Поряд з цим, законодавством чітко визначено підстави припинення права користування земельною ділянкою, а тому земельна ділянка, що була надана у постійне користування для створення фермерського господарства може бути вилучена лише у встановленому законом порядку та за наявності підстав, передбачених законом. Смерть голови фермерського господарства, на імя якого видано державний акт, не є підставою для припинення права постійного користування земельною ділянкою.

Крім того, позивач зазначив, що відсутність інформації щодо земельної ділянки в Статуті жодним чином не вказує про той факт, що позивач фактично не використовує відповідну земельну ділянку в своїй діяльності. Факт використання земельної ділянки підтверджується сплатою позивачем податку за користування вказаною земельною ділянкою у відповідності до чинного законодавства України.

Щодо твердження скаржника про те, що в податковій звітності вказані різні площі земельних ділянок, а не вказано чітко земельної ділянки площею 50,78 га, позивач зазначив, що із Державного акта на право постійного користування землею Б № 046915 вбачається, що позивачу було надано в користування 50,78 га землі, а не земельну ділянку площею 50,78 га. В свою чергу, голові СФГ "Пчелка" - ОСОБА_1 було надано в користування три окремі земельні ділянку, які разом складають 50,78 га, що підтверджується Довідками із звітності з кількісного обліку земель про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями, виданими Міжрайонним управлінням у Валківському та Коломацькому районах Головного управління Держгеокадастру у Харківській області. Поряд з цим, позивач вважає необґрунтованими посилання скаржника на правову позицію Верховного суду щодо визнання права постійного користування земельними ділянками в порядку спадкування, оскільки предметом розгляду в даному випадку є визнання права постійного користування за фермерським господарством не в порядку спадкування, а визнання права постійного користування у відповідності до положень законодавства, з аналізу яких вбачається, що після державної реєстрації фермерського господарства, як юридичної особи, право постійного землекористування переходить до нього, тобто підтвердження того, що саме СФГ "Пчелка" є постійним землекористувачем.

Третя особа - Високопільська сільська рада Валківського району Харківської області відзиву на апеляційну скаргу не надала.

Відповідно до статті 268 Господарського процесуального кодексу України після проведення підготовчих дій суддя-доповідач доповідає про них колегії суддів, яка вирішує питання про проведення додаткових підготовчих дій в разі необхідності та призначення справи до розгляду.

Після повідомлення головуючим суддею про закінчення проведення підготовчих дій, колегія суддів дійшла висновку про можливість призначення апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на рішення Господарського суду Харківської області від 07.05.2018 у справі № 922/581/18 до апеляційного розгляду.

Керуючись статтями 234, 268, 270 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

УХВАЛИЛА:

1. Призначити апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на рішення Господарського суду Харківської області від 07.05.2018 у справі № 922/581/18 до розгляду.

2. Повідомити учасників справи про те, що розгляд справи № 922/581/18 відбудеться 21.08.2018 об 11:00 год. у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 118.

3. Участь сторін у судовому засіданні не є обов'язковою. Неявка сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Барбашова С.В.

Суддя Істоміна О.А.

Суддя Пелипенко Н.М.