ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.07.2018

Справа № 910/2401/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Метротайл-Україна”

до Товариства з обмеженою відповідальністю “СОЛВ.ЕКСПЕРТ”

про стягнення 115596,74 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін не викликалися (судове засідання не проводилося).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Метротайл-Україна” (Позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю “СОЛВ.ЕКСПЕРТ” (Відповідач) про стягнення основного боргу в сумі 100000 грн., пені – 12487,68 грн., 3% річних – 1336,60 коп. та інфляційних втрат – 6772,46 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов Договору поворотної безвідсоткової фінансової допомоги №14/08-17 від 14.08.2017 Позивачем було надано позику Відповідачу в розмірі 100000 грн., яку Відповідачем не було повернуто у встановлені цим Договором строки.

Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Позивачем через відділ діловодства суду 12.07.2018 було подано клопотання про приєднання документів до матеріалів справи разом з яким надано бухгалтерську довідку №12/07-1 від 12.07.2018 за даними якої, сума боргу складає 95000 грн. та копію виписки із банку, яка підтверджує сплату Відповідачем 5000 грн. основної суми боргу, у зв’язку із чим судом було закрито провадження в частині сплаченої Відповідачем суми боргу.

Згідно з ч. 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

14.08.2017 між Позивачем, як позикодавцем та Відповідачем, як позичальником було укладено Договір поворотної безвідсоткової фінансової допомоги №14/08-17 (надалі – Договір), відповідно до п.п. 1.1. Позивач передає у власність Відповідачу грошові кошти у розмірі встановленому цим Договором, у вигляді фінансової допомоги, а Відповідач зобов’язується повернути їх Позивачу у строк, визначений цим Договором.

Згідно з п.2.1. Договору сума поворотної фінансової допомоги становить 100000 грн., а відповідно до п.2.3. Договору строком повернення фінансової допомоги визначено до 15 вересня 2017 року.

У відповідності до п.3.1. Договору фінансова допомога надається у безготівковому порядку шляхом переказу необхідних коштів на поточний рахунок позичальника одним платежем.

На підтвердження факту надання у власність Відповідачу фінансової допомоги у сумі 100000 грн., Позивачем надано копію платіжного доручення №12562 від 14.08.2017.

Згідно з п. 2.3. Договору, Позичальник зобов’язаний повернути надану йому фінансову допомогу до 15 вересня 2017 року. Днем повернення фінансової допомоги (її частини) вважається день зарахування фінансової допомоги (її частини) на рахунок Позичальника, про що зазначено у п. 3.4. Договору.

Відповідно до п.4.1. Договору сторони несуть відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх зобов’язань за цим Договором відповідно до чинного законодавства України.

У випадку несвоєчасного повернення фінансової допомоги позичальник зобов’язаний сплатити позикодавцеві за його вимогою пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на протязі періоду прострочення, від суми неповернутих грошових коштів за кожний день прострочення платежу (п.4.2. Договору).

Статтею 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За приписами ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов’язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 1 статті 193 ГК України передбачає, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з підпунктом 14.1.257. п. 14.1. ст. 14 ПК України, поворотна фінансова допомога це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення.

Фактично укладений Договір між сторонами має правову природу договору позики.

Як зазначено у ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно приписів ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Однак, поворотна фінансова допомога своєчасно не була повернута Позивачеві, у зв’язку із чим 15.01.2018 Позивач звернувся до Відповідача із вимогою про повернення йому суми фінансової допомоги в розмірі 100000 грн.

Проте, вимогу Позивача щодо повернення фінансової допомоги в розмірі 100000 грн. Відповідач не виконав, що стало підставою для звернення з відповідним позовом.

Також, виходячи з положень ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, Відповідач є порушником грошового зобов’язання, що стало підставою для застосування Позивачем до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, та зокрема у вигляді нарахування та стягнення втрат від інфляції та 3% річних за ст. 625 ЦК України.

Враховуючи часткову сплату боргу Відповідачем, сума основного боргу складає 95000 грн., докази чого було надано Позивачем.

Відповідачем позовні вимоги визнано в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що відзив у якому Відповідач повністю визнав позовні вимоги було підписано директором Товариства з обмеженою відповідальністю “СОЛВ.ЕКСПЕРТ”.

Згідно з ч. 1 ст. 75 ГПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, перевіривши повноваження особи на вчинення зазначеної дії, а також те, що вказана дія не суперечить законодавству та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, суд приймає заяву Відповідача про визнання позову, та визнає заявлені позивачем з урахуванням уточнення позовних вимог про стягнення з відповідача 950000 грн. заборгованості, 12487,68 грн. пені, 1336,60 коп. 3% річних та 6772,46 грн. інфляційних втрат, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

За змістом ч. 1 ст. 130 ГПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи зазначене суд окремою ухвалою повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору у сумі 904,48 грн., а інші 50 відсотків витрат по сплаті судового збору у сумі 904,48 грн. відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 129, ч.4 ст. 191, ст.ст. 233, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “СОЛВ.ЕКСПЕРТ” (04080, м. Київ, вул. Набережно-Лугова, будинок 29, офіс 7; ідентифікаційний код 39929835) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Метротайл-Україна” (03179, м. Київ, Брест-Литовське шосе, будинок 8-А, офіс 103; ідентифікаційний код 36391685) 95000 (дев’яносто п’ять тисяч) грн. боргу, 12487 (дванадцять тисяч чотириста вісімдесят сім) грн. 68 коп. пені, 1336 (одну тисячу триста тридцять шість) грн. 60 коп. 3% річних, 6772 (шість тисяч сімсот сімдесят дві) грн. 46 коп. інфляційних втрат та судовий збір у сумі 904 (дев’ятсот чотири) грн. 48 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя                      Р.Б. Сташків