ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2018р. Справа №914/671/18

За позовом: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Україна», м. Київ,

до відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Перша приватна броварня «Для людей як для себе!», м. Львів,

про: стягнення заборгованості за договором поставки.

Суддя Козак І.Б.

при секретарі Гелеш Г.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_3 представник,

від відповідача: не зявився.

На розгляд господарського суду Львівської області ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Україна» подано позов до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Перша приватна броварня «Для людей як для себе!» про стягнення заборгованості за договором поставки.

Ухвалою суду від 23.04.2018 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, розгляд справи у підготовчому судовому засіданні призначено на 15.05.2018 р. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду. Ухвалою суду від 04.06.2018 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 03.07.2018 р. Ухвалою суду від 02.07.2018р. розгляд справи призначено на 11.07.2018р.

11.07.2018 р. відбувається розгляд справи по суті.

У судове засідання 11.07.2018 р. представник позивача зявився, підтримав у повному обсязі позовні вимоги, які обґрунтовуються наступним. Відповідно до умов Договору поставки №1605-16, укладеного між сторонами 16.05.2016 р., Позивач зобовязувався поставляти, а Відповідач, за відсутності зауважень до якості, приймати та оплачувати запірну арматуру, ущільнення та труби. Товар має бути поставлений у кількості та асортименті згідно Специфікації, яка є невідємною частиною договору. Загальна сума поставленого товару згідно підписаних видаткових накладних складає 1 596 799,70 грн. Згідно банківських виписок за період з 06.07.2016 р. по 14.11.2017 р. оплата за поставлений товар становить 1 014 273,10 грн. Сума фактичної заборгованості за Договором, що була нарахована Позивачем, становить 581 853,87 грн., яка і заявляється до стягнення з Відповідача, а також 21350,08 грн. 3% річних, 15137,47 грн. пені та 82859,61 грн. інфляційних втрат.

Представник відповідача у судове засідання 11.07.2018 р. не зявився, причини неприбуття не повідомив, хоча належним чином про час і місце розгляду справи був повідомлений, що підтверджується поверненням поштового повідомлення про вручення (вх. №21372/18 від 12.06.2018 р.). Вимог ухвали суду не виконав, проти позову в установленому порядку не заперечив. Тому суд розглянув справу без участі представника відповідача та його відзиву на позов, в порядку статті 178 ГПК України, за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, повно, всебічно і обєктивно зясувавши усі обставини справи в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

16.05.2016 р. між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Україна» та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Перша приватна броварня «Для людей як для себе!» укладено договір поставки №1605-16, згідно з умовами якого Позивач зобовязувався поставити Відповідачу запірну арматуру, ущільнення та труби.

Відповідно до п.3.1 Договору, сторонами погоджено, що загальна сума Договору визначається сукупністю погоджених та підписаних обома Сторонами Специфікацій у грошовому виразі, але не повинна перевищувати 1 000 000,00 грн. з урахуванням ПДВ.

20.10.2016 р. між Сторонами укладений додатковий договір №1, у якому збільшено загальну суму договору, встановивши її рівні, що не перевищує 1 800 000,00 грн.

Згідно з п.3.2 Договору, 100% післяплата здійснюється протягом тридцяти календарних днів з дати поставлення товару на склад покупця.

Загальна сума товару, відповідно до підписаних видаткових накладних, становить 1 596 799,70 грн.

Зі змісту банківських виписок за період з 06.07.2016 р. по 14.11.2017 р. оплата за поставлений товар становить 1 014 273,10 грн.

Сума фактичної заборгованості обчислена Позивачем з урахуванням коливання міжбанківського курсу євро та складає 581 853,87 грн.

За період з 02.06.2017 р. по 06.09.2017 р. за неналежне виконання Відповідачем взятих на себе грошових зобовязань, Позивач нарахував пеню в розмірі 15 137,47 грн., окремо в межах відповідних додатків (специфікацій) до Договору.

Позивачем також здійснено інфляційні нарахування на суму боргу у розмірі 82 859,61 грн. та нараховано 3% річних у розмірі 21 350,08 грн.

Станом на 11.07.2018 р. Відповідачем не було надано доказів погашення заявленої суми заборгованості.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Між сторонами виникли взаємні права та обовязки на підставі укладеного договору поставки №1605-16 від 16.05.2016 р.

Згідно приписів ч.1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

В силу вимог ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ст.692 ЦК України).

В силу вимог статті 610, частини першої статті 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. На підставі ст. 625 Цивільного кодексу України позивач правомірно нарахував відповідачу 82 859,61 грн. інфляційних витрат, 21 350,08 грн. 3% річних.

На підставі п.7.2 договору поставки №1605-16 від 16.05.2016р. позивач правомірно нарахував відповідачу 15 137,47 грн. пені.

Пунктами 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати в силу вимог ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 219-220, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Перша приватна броварня «Для людей як для себе!» (адреса: 79032, м. Львів, вул.Дж.Вашингтона, 10, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Україна» (адреса: 03062, м. Київ, пр-т. Перемоги, 67, ) 581 853,87 грн. основної суми боргу, пеню в розмірі 15 137,47 грн., 82 859,61 грн. інфляційних витрат, 21 350,08 грн. 3% річних та 10 518,03 грн. судового збору.

3. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

5. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 17.07.2018р.

Суддя Козак І.Б.