номер провадження справи 18/57/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2018 справа № 908/909/18

м. Запоріжжя

за позовом концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137)

до відповідача ОСОБА_1 благодійного фонду правопорядку «Щит» (69063, м. Запоріжжя, вул. Покровська, буд. 10)

про стягнення 17410,99 грн.

господарський суд Запорізької області у складі судді Носівець В.В.

при секретарі судового засідання Чубар М.В.

учасники справи:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність № 258/20-19 від 02.05.2018

від відповідача: не з'явився

Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом від 19.04.2018 № 135/юр про стягнення з благодійного фонду правопорядку «Щит» 17410,99 грн. заборгованості за договором № 662 про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.08.2002 за період з жовтня 2015 року по грудень 2016 року. При цьому позивач просив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Ухвалою суду від 21.05.2018 позовну заяву концерну «Міські теплові мережі» залишено без руху; ухвалою суду від 06.06.2018 відкрито спрощене позовне провадження у справі № 908/909/18, присвоєно справі номер провадження 18/57/18, розгляд справи по суті призначено на 02.07.2018. У звязку з перебуванням 02.07.2018 судді Носівець В.В. у відрядженні, судове засідання, призначене на 02.07.2018 не відбулося. Ухвалою суду від 03.07.2018 судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 12.07.2018.

Частиною 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд під час судового розгляду справи здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Судові засідання здійснювались із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу за допомогою ПАК «Оберіг».

В судовому засіданні 12.07.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові.

Підставою для звернення з позовом зазначив, що розмір фактичного теплового навантаження на опалення приміщення споживача в 1,9 разів більше, ніж зазначено у договорі, в звязку з чим позивач за період з жовтня 2015 року по грудень 2016 року відпустив теплової енергії на 17410,99 грн. Посилаючись на приписи статей 11, 15, 16, 509, 629, 712 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 193, 222 ГК України, Закон України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 № 2633-ІV, «Правила користування тепловою енергією», які затверджені постановою КМУ № 1198 від 03.10.2007, позивач просив суд позов задовольнити та стягнути 17410,99 грн.

Відповідач у судове засідання 12.07.2018 свого представника не направив, вимоги суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно ст. 120 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обовязковою. &?і;…&? ; Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж пять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії. Цей термін може бути скорочений судом у випадку, коли цього вимагає терміновість вчинення відповідної процесуальної дії. &?и;…&?в; Учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. &?ї;…&?й;

До суду повернулись копії ухвал суду, надіслані на адресу відповідача, яка зазначена в позові та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з позначкою пошти: «за закінченням встановленого строку зберігання».

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням ОСОБА_1 благодійного фонду правопорядку «Щит» є: 69063, м. Запоріжжя, вул. Покровська, буд. 10.

Зазначене свідчить, що судом вжиті всі заходи щодо належного повідомлення відповідача про дату, місце і час розгляду справи.

Зважаючи на належне повідомлення відповідача про розгляд справи, суд вирішив за доцільне розглянути справу за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю в судовому засіданні представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши наявні матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Концерн «Міські теплові мережі» в особі комунального підприємства «Теплові мережі Жовтневого району» (енергопостачальна організація, позивач у справі) та Благодійний фонд правопорядку «Щит» (споживач, відповідач у справі) 01.08.2002 уклали договір № 662 про постачання теплової енергії в гарячій воді (надалі договір).

При виконанні цього договору сторони керуються «Правилами користування тепловою енергією», «Правилами обліку, відпускання і споживання теплової енергії», «Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в України» і діючим законодавством України» (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору енергопостачальна організація бере на себе зобовязання постачати споживачеві теплову енергію в потрібних йому обсягах, згідно п. 1.3, а споживач зобовязується оплачувати одержану теплову енергію разом з втратами теплової енергії на теплотрасі, що перебуває на балансі споживача за встановленими тарифами цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Енергопостачальна організація постачає споживачу теплову енергію в гарячій воді в межах 10,97 Гкал з максимальним тепловим навантаження 0,005682 Гкал/год (п. 1.3 договору).

Пунктом 6.2 договору сторони узгодили, що розрахунковим періодом є календарний місяць.

Приписами п. 6.3 договору в редакції додаткової угоди № 3/06 від 01.01.2006 до договору, споживач з 7 числа місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від енергопостачальної організації документи за розрахунковий період: рахунок, акт приймання-передачі теплової енергії, акт звірення розрахунків (за вимогою споживача).

Отриманий акт приймання-передачі теплової енергії споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу енергопостачальної організації на протязі пяти днів з дати отримання.

У разі неотримання енергопостачальною організацією підписаного акту приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у встановлений договором термін, акт підписується енергопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому термін.

Пунктом 6.4 договору встановлено, що споживач зобовязаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим перерахувати на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації суму заборгованості за фактично спожиту теплову енергію.

Пунктом 4.2.4 договору встановлено, що енергопостачальна організація має право здійснювати перевірку роботи приладів обліку та стану теплоспоживального обладнання споживача не рідше одного разу в 6 місяців.

21.12.2015 представником філії концерну «Міські теплові мережі» Жовтневого (Олександрівського) району було проведено планове обстеження системи опалення в нежитловому приміщенні по вул. Покровська, 10 з метою перевірки теплового навантаження вказаного в договорі. За результатами обстеження була виявлена невідповідність теплового навантаження.

Листом № 74/19 від 16.01.2016 споживача повідомлено про невідповідність договірного навантаження на опалення.

Споживач листом № 04/02-1 від 04.02.2016 надав відповідь з проханням розробки теплових навантажень на опалення безкоштовно.

Енергопостачальна організація направила на адресу споживача лист № 894/04 від 16.06.2016, відповідно до якого зазначено, що за результатами обстеження були внесені відповідні корегування в попередній розрахунок теплового навантаження на опалення, в звязку з чим направляється на розгляд два примірника додаткової угоди до договору поставки теплової енергії № 662 від 01.08.2002, зазначено, що в черні 2016 буде проведено корегування нарахувань за період жовтень 2015 квітень 2016. Також разом з даним листом споживачу надіслано розрахунок теплового навантаження на опалення приміщення, що займає споживач, розрахунок теплового навантаження на опалення місць загального користування споживача та ЗГОО «ЗАИ», акт обстеження теплової інспекції з урахуванням місць загального користування.

Як зазначає позивач, споживач звернувся до концерну «Міські теплові мережі» з проханням про повторне створення комісії для уточнення вихідних даних для розрахунку теплового навантаження. Комісію у складі представників енергопостачальної організації, МКП «Основаніє», інспекції Держенергонагляду та споживача повторно проведено обстеження обєкта теплопостачання та виявлено невідповідність вихідних даних в попередньому розрахунку теплового навантаження. 14.07.2016 на адресу відповідача повторно направлено примірники додаткової угоди з тепловим навантаженням 0,010843 Гкал/год та розрахунок теплового навантаження по фактично встановленим опалювальним приладам.

З матеріалів справи вбачається, що 22.07.2016 додатково проведено комплексне обстеження системи опалення комісією у складі представників концерну «Міські теплові мережі», МКП «Основаніє», інспекції Держенергонагляду та споживача, про що свідчить акт обстеження, відповідно до якого встановлено, що розмір фактичного теплового навантаження на опалення приміщення споживача в 1,9 разів більше, ніж зазначено в договорі.

В звязку з чим, енергопостачальна організація провела нарахування на особистий рахунок № 600662 на теплове навантаження не обумовлене договором, а саме: 0,005161 Гкал/год, з розрахунку 0,010843-0,005682 Гкал/год.

Енергопостачальна організація листами-вимогами № 1800/04 від 29.11.2016, № 56/04 від 16.01.2017 надсилала на адресу споживача акти приймання-передачі теплової енергії по договору та по особовому рахунку за період з жовтня 2015 по грудень 2016.

Відповідач свої зобовязання щодо повної та своєчасної оплати отриманої теплової енергії за період з жовтня 2015 року по грудень 2016 року не здійснив, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 17410,99 грн.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань по оплаті теплової енергії на його адресу надсилалась вимога № 227-04 від 23.03.2018 з вимогою терміново вирішити питання щодо погашення заборгованості в сумі 17410,99 грн.

Матеріали справи не містять відповіді на вказану вимогу та доказів оплати заборгованості в розмірі 17410,99 грн.

Отже, борг відповідачем не сплачений, що, в свою чергу, стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Відповідно до частини четвертої статті 19 Закону України "Про теплопостачання" теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу теплової енергії.

Статтею 25 Закону України "Про теплопостачання" передбачено обов'язок споживача на своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Згідно з частиною другою статті 275 ГК України відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Зазначені положення кореспондуються з пунктами 4, 14 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198 (надалі - Правила), якими передбачено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії, споживач зобов'язаний до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання укласти з теплопостачальною організацією такий договір.

Відповідно до пункту 3 Правил споживач теплової енергії фізична особа, яка є власником будівлі або суб'єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Згідно із стттею 1 Закону Укоаїни "Про теплопостачання" споживач теплової енергії - це фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Судом встановлено наявність укладеного ОСОБА_1 благодійним фондом правопорядку «Щит» з енергопостачальною організацією договору купівлі-продажу теплової енергії, разом з тим, у період з жовтня 2015 року по грудень 2016 року відповідачем фактично споживалась теплова енергія на потреби опалення нежитлового приміщення з розрахунку теплового навантаження, розмір якого не обумовлено договором. Направлені позивачем на адресу відповідача примірники відповідної додаткової угоди останнім не підписано, на адресу енергопостачальної організації не повернуто.

Слід зазначити, що з аналізу положень Правил, зокрема пункту 44, вбачається, що термін "споживач" застосовується в значно ширшому значенні, оскільки він також розповсюджується і на осіб, які використовують теплову енергію без договору або в обсягах теплового навантаження, необумовленого договором на теплопостачання.

Частиною шостою статті 19 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

При цьому відсутність підписаної сторонами додаткової угоди до договору про постачання теплової енергії щодо приведення у відповідність розміру теплового навантаження при підтвердженні фактичних обсягів її постачання обставинами справи не звільняє ОСОБА_1 благодійний фонд правопорядку «Щит» від обов'язку оплати за фактично спожиту теплову енергію.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі № 6-59цс13.

Факт відпуску теплової енергії у спірне приміщення зі збільшеним тепловим навантаженням підтверджується, зокрема, актами обстеження від 21.12.2015, 12.07.2016, 22.07.2016 та Розрахунком теплового навантаження на обєкті за адресою м. Запоріжжя, вул. Свердлова (Покровська), 10.

Відповідно до частин першої, другої стті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.

У постанові Верховного Суду України від 18.11.2015 у справі № 6-582цс15 зазначено, що позов про стягнення вартості теплової енергії підлягає задоволенню, якщо підтверджено, що між сторонами склалися фактичні договірні відносини.

Враховуючи те, що, в даному випадку, між сторонами протягом жовтня 2015 року - грудня 2016 року склалися фактичні договірні відносини щодо постачання та споживання теплової енергії, енергопостачальною організацією належними доказами підтверджено розмір фактично спожитої теплової енергії, яка постачалась у нежитлове приміщення за адресою м. Запоріжжя, вул. Покровська, 10, яким користувався відповідач у зазначений період, суд дійшов висновку, що позов про стягнення вартості спожитої теплової енергії підлягає задоволенню на підставі частин першої, другої статті 11 ЦК України та пункту 1 частини першої стті 174 ГК України.

Висновок суду узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 10.05.2018 у справі № 922/2790/17.

Отже, позовні вимоги про стягнення із відповідача 17410,99 грн. заборгованості за особистим рахунком за спожиту теплову енергію в період з жовтня 2015 по грудень 2016 обґрунтовані та задовольняються судом.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

В даному випадку, відповідач своїм правом на участь у судовому розгляді справи не скористався, письмових пояснень не надав, проти позову не заперечив, доказів погашення заборгованості суду не надав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обємі.

Судовий збір на підставі пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача повністю.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 233, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 благодійного фонду правопорядку «Щит» (69063, м. Запоріжжя, вул. Покровська, буд. 10, ідентифікаційний код 20528068) на користь концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, буд. Гвардійський, 137, ідентифікаційний код 32121458, поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № 2813 у Філії Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957) 17410,99 грн. (сімнадцять тисяч чотириста десять грн. 99 коп.) заборгованості. Видати наказ.

3. Стягнути з ОСОБА_1 благодійного фонду правопорядку «Щит» (69063, м. Запоріжжя, вул. Покровська, буд. 10, ідентифікаційний код 20528068) на користь концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, буд. Гвардійський, 137, ідентифікаційний код 32121458, поточний рахунок № 1951 у Філії Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957) 1762,00 грн. (одну тисячу сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.) судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст.ст. 240, 241 ГПК України 17.07.2018.

Суддя В.В. Носівець