ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2018 року м. ОдесаСправа № 923/1163/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Величко Т.А.

суддів: Бєляновського В.В., Будішевської Л.О.

секретар судового засідання Колбасова О.Ф.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1;

від відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» в особі філії «Південні магістральні нафтопроводи» та Кооперативу «Нафтовик»

на рішення Господарського суду Херсонської області від 04.04.2018 (суддя Литвинова В.В., повний текст складено 05.04.2018)

по справі №923/1163/17

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» в особі філії «Південні магістральні нафтопроводи»

до відповідача ОСОБА_3 «Нафтовик»

про стягнення заборгованості в сумі 166 276,66 грн. за договором підряду,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Укртранснафта» в особі філії «Південні магістральні нафтопроводи» звернулось до господарського суду Херсонської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з Кооперативу «Нафтовик» пеню в розмірі 142944,95 грн. та штраф в розмірі 23331,71 грн. за договором № 10-06/16 від 10.06.2016, на підставі ст.ст. 509, 525-526, 530, 610-612, 629, 837 ЦК України, ст.ст. 193, 216, 222, 230, 232 Господарського кодексу України.

Позов обґрунтовано порушенням відповідачем строку виконання зобов'язань.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 04.04.2018 позовні вимоги задоволені частково.

Відмовляючи у задоволення позову в часині стягнення пені у сумі 39687,89 грн., господарський суд зазначив, що при розрахунку пені слід виходити з розміру подвійної облікової ставки Національного банку України за один день прострочення, як це передбачено статтею 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», тому пеня підлягає стягненню у сумі 103 257,06 грн.

Стягнуто з Кооперативу «Нафтовик» на користь Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» в особі філії «Південні магістральні нафтопроводи» 103257,06 грн. пені, 23331,71 грн. штрафу та 1898,83 грн. судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ПАТ «Укртранснафта» в особі філії «Південні магістральні нафтопроводи» звернулось з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Херсонської області від 04.04.2018 у справі № 923/1163/17, в якій скаржник просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у стягненні 39 687,89 грн. пені, стягнути з Кооперативу «Нафтовик» на користь ПАТ «Укртранснафта» в особі філії «Південні магістральні нафтопроводи» пеню в розмірі 39 687,89 грн. Судові витрати покласти на відповідача.

Узагальнені доводи апеляційної скарги ПАТ «Укртранснафта».

ПАТ «Укртранснафта» в особі філії «Південні магістральні нафтопроводи» не погоджується з висновками Господарського суду Херсонської області щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позовних вимог, вважає їх помилковими та такими, що призвели до неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

ПАТ «Укртранснафта» в особі філії «Південні магістральні нафтопроводи» вважає, що суд першої інстанції помилково застосував обмеження пені подвійною ставкою України, посилаючись на норми Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», тоді як в даному випадку має місце прострочення саме не грошового договірного зобовязання відповідача і застосування зазначеного Закону, в даному випадку, безпідставне.

Скаржник зазначає, що в позовній заяві ПАТ «Укртранснафта» вірно розрахував суму пені на підставі пункту 9.1. Договору, за період з 13.12.2016 по 12.12.2017, яка становить 142 944,95 грн.

Крім того, Кооператив «Нафтовик» також звернувся з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Херсонської області від 04.04.2018 у справі № 923/1163/17, в якій просить скасувати оскаржуване рішення повністю та винести нове рішення про відмову у задоволенні позову повністю.

Узагальнені доводи апеляційної скарги Кооператива «Нафтовик».

Скаржник вважає, що рішення Господарського суду Херсонської області винесено з неправильним застосуванням норм матеріального права, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та недоведеністю висновків суду дійсним обставинам справи.

ОСОБА_3 «Нафтовик» посилаючись на п. 3.3. Договору, яким встановлено,що підрядник приступає до виконання робіт за умови отримання від Замовника письмової Заявки про готовність до виконання Договору, та стверджує, що ніякої заявки від позивача не отримував, тому початок виконання робіт за вказаним договором не настав, що виключає будь-які ствердження про порушення строків його виконання.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 14.05.2018 поновлено Кооперативу «Нафтовик» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Херсонської області від 04.04.2018 у справі № 923/1163/17. Відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» в особі філії «Південні магістральні нафтопроводи» та Кооперативу «Нафтовик» на рішення Господарського суду Херсонської області від 04.04.2018 у справі №923/1163/17.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 14.05.2018 призначено розгляд апеляційних скарг ПАТ «Укртранснафта» в особі філії «Південні магістральні нафтопроводи» та Кооперативу «Нафтовик» по справі №923/1163/17 до сумісного розгляду на 05.06.2018 об 11:30 год.

25.05.2018 до Одеського апеляційного господарського суду від ПАТ «Укртранснафта» в особі філії «Південні магістральні нафтопроводи» надійшов відзив на апеляційну скаргу Кооперативу «Нафтовик», відповідно до якого просить в задоволені апеляційної скарги Кооперативу «Нафтовик» на рішення Господарського суду Херсонської області від 04.04.2018 у справі № 923/1163/17 відмовити у повному обсязі.

У звязку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Величко Т.А., судове засідання 05.06.2018 у справі №923/1163/17 не відбулось, про що складено Довідку від 05.06.2018.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 13.06.2018 повідомлено сторони, що розгляд справи №923/1163/17 відбудеться 03.07.2018 об 11.30 год.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 відкладено розгляд справи № 923/1163/17. Засідання суду призначено на 16.07.2018 об 11:30 год.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.07.2018р. у зв'язку із відпусткою судді Поліщук Л.В. проведено повторний автоматичний розподіл справи № 916/1163/17, згідно з яким розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Укртранснафта" в особі філії "Південні магістральні нафтопроводи" та Кооперативу "Нафтовик" на рішення Господарського суду Херсонської області від 04.04.2018 року автоматично розподілено на колегію суддів у складі: головуючий суддя Величко Т.А., судді Бєляновський В.В., Будішевська Л.О.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 13.07.2018р. прийнято апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртранснафта" в особі філії "Південні магістральні нафтопроводи" та Кооперативу "Нафтовик" на рішення Господарського суду Херсонської області від 04.04.2018 року у справі № 916/1163/17 до провадження у новому складі колегії суддів. Призначино розгляд справи на 16 липня 2018р. о 11:30.

У судовому засіданні 16.07.2018 представники сторін апеляційні скарги підтримали.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають, зокрема, з договору.

Ч. 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до приписів ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з ст. 844 ЦК України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 632 ЦК України зміна ціни договору після його виконання заборонена.

За приписами частин 1, 2 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно з ч.1 ст. 877 ЦК України підрядник зобов'язаний здійснювати будівництво та пов'язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов'язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача штрафних санкцій, у зв'язку з неналежним виконанням умов Договору.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 10 червня 2016 року між ПАТ «Укртранснафта» (далі замовник, позивач) та ОСОБА_3 «Нафтовик» (далі підрядник, відповідач) укладено Договір № 10-06/16 (далі - Договір).

01 серпня 2016 року між ОСОБА_3 «Нафтовик» та ПАТ «Укртранснафта» укладено Додаткову угоду № 1 до Договору.

Відповідно до п. 1.1. Договору Замовник доручає, а підрядник забезпечує відповідно до кошторисної документації і умов Договору виконання робіт з ремонту бази відпочинку «Прибій» м. Скадовськ.

Ціна Договору визначається договірною ціною на роботи з додатками згідно ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013, що є невідємною частиною Договору і згідно п 2.2. договору (зі змінами, викладеними у Додатковій угоді № 1) становить 391 630,92 грн. та згідно п. 2.5. Договору (зі змінами, викладеними у Додатковій угоді № 1) платежі здійснюються Замовником шляхом перерахування безготівкових грошових коштів на поточний рахунок Підрядника, вказаний у розділі 16 Договору наступним чином:

- аванс в сумі 119 290,74 грн. протягом десяти календарних днів з дати підписання сторонами цього Договору;

- протягом десяти календарних днів з дати підписання сторонами Акту приймання-передачі виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в і Довідки про вартість будівельних робіт за формою КБ-3 на підставі виставленого Підрядником рахунку-фактури.

Матеріалами справи підтверджується, що Замовником зобовязання стосовно сплати авансу виконано в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № НОМЕР_1 від 14 червня 2016 року.

Згідно з ч. 1 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

За умовами пункту 3.1. Договору строки виконання робіт, передбачених п.1.1. Договору, становлять 180 календарних днів з дати початку робіт.

Як встановлено місцевим господарським судом, 16.06.2016 філією «Південні магістральні нафтопроводи» ПАТ «Укртранснафта» видано наказ щодо початку виконання робіт з ремонту бази відпочинку «Прибій», в якому п.1 передбачено, що виконання робіт розпочати з 16.06.2016. Отже, роботи мали бути завершені 12.12.2016.

Згідно пункту 4.1. Договору передача виконаних робіт Підрядником і прийняття їх Замовником оформлюється Актом приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), підписаним уповноваженими представниками та скріпленим печатками Сторін.

30.09.2016 підписано Довідку про вартість виконаних будівельних робіт за вересень 2016 року та Акт № 1-9 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2016 року на загальну вартість будівельних робіт 58 320,72 грн.

Як зазначає позивач, станом на 12.12.2017 роботи не завершені та інформації стосовно причин невиконання Підрядником зобовязання за Договором - не надходило, що й стало підставою звернення до суду. Строк порушення Підрядником зобовязання становить 365 календарних днів.

Відповідно до частин 1, 2, 7 статті 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За змістом статей 525-527 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статей 216, 218 ГК України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій в порядку, передбаченому законодавством та договором.

За змістом частин 1, 2 статті 883 ЦК України підрядник відповідає за недоліки збудованого об'єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини. За невиконання або неналежне виконання обов'язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.

Оскільки судами встановлено прострочення виконання зобов'язань за договором з боку відповідача, правомірним є висновок про наявність підстав для стягнення штрафних санкцій.

При цьому колегія суддів зазначає про правильність доводів апеляційної скарги ПАТ «Укртранснафта» в особі філії «Південні магістральні нафтопроводи» про неможливість застосування до вказаних правовідносин Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» з огляду на таке.

Згідно з частиною 1 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Тобто договір підряду складається із двох пов'язаних між собою зобов'язань:

1) правовідношення, в якому виконавець має надати послугу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обов'язку;

2) правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати.

Грошове зобов'язання - це таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу грошима, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, є грошовим зобов'язанням.

В даному випадку спір стосується правовідношення, в якому виконавець має надати послугу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обов'язку, тобто не грошового зобов'язання, що виключає можливість застосування положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань».

Та обставина, що за порушення передбаченого строку виконання робіт підрядник сплачує замовнику неустойку у вигляді пені розміром 0,1 % договірної базової ціни за кожен день прострочення та штрафу в розмірі 7 %, не перетворює цю неустойку в пеню за порушення грошового зобов'язання, так само, як і обов'язок підрядника виконати роботи не стає грошовим зобов'язанням (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України у справі № 908/43/13-г).

Розрахунок суми пені

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір пені за кожний день простроченняСума пені за період прострочення
391630.9213.12.2016 - 12.12.20173650.1 %142944.95

Таким чином, позовні вимоги позивача щодо стягнення пені підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 142 944,95 грн. за період з 13.12.2016 по 12.12.2017, а рішення Господарського суду Херсонської області в цій часині підлягає зміні.

Також пунктом 9.1. договору передбачено, що в разі якщо прострочення виконання зобовязання перевищує 30 календарних днів, Підрядник додатково сплачує штраф у розмірі 7,0% від ціни невиконаних зобовязань.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 23331,71 грн. штрафу.

Місцевим господарським судом вірно перевірено розрахунок штрафу та задоволено вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу у сумі 23331,71.

Колегією суддів апеляційної інстанції відхиляються доводи апеляційної скарги Кооперативу «Нафтовик», що ним не отримувалась інформація щодо дати початку робіт, а саме, що ним не отримувалась письмова Заявка про готовність до виконання Договору з огляду на наступне.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, що 16.06.2016 відповідно до листа № 92-07/1149, керуючись наказом від 16.06.2016 № 177, на адресу відповідача було направлено Заявку про готовність обєкту до робіт.

Відповідно до запису в журналі вихідної кореспонденції філії «Південні магістральні нафтопроводи» вказана заявка була направлена поштовим відправленням (копія ОСОБА_4 з Журналу реєстрації надана позивачем до матеріалів справи).

Реєстр поштових відправлень позивач не надав, у звязку з тим, що вказані документи зберігаються 1 рік.

Згідно ст. 128 п.п. 1.5. «Організація діловодства та архівного зберігання документів» п. 1 «Організація системи управління» розділу І «Документи, що створюються в управлінській діяльності» Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 № 578/5, строк зберігання реєстрів поштових відправлень становить 1 рік.

ПАТ «Укртранснафта» в особі філії «Південні магістральні нафтопроводи» надано відповідні докази на підтвердження того, що відповідно до даних електронної пошти 16 червня 2016 року з поштової скриньки інженера відділу капітального будівництва, капітальних ремонтів та землевпорядкування ОСОБА_5 було направлено лист із вкладенням. Згідно даних електронного направлення у вкладенні знаходився документ у форматі .pdf з назвою « 92-07-1149 від 16.06.2016».

Крім того, між сторонами були відсутні перемовини щодо внесення змін до договору, а саме до п.3.1. договору тобто сторони не мали бажання корегувати строки виконання робіт, передбачені умовами договору.

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов'язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга Кооперативу «Нафтовик» не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» в особі філії «Південні магістральні нафтопроводи» задоволенню, у звязку з чим рішення Господарського суду Херсонської області від 04.04.2018 у справі № 923/1163/17 підлягає зміні в частині відмови у стягненні з Кооперативу «Нафтовик» на користь Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» в особі філії «Південні магістральні нафтопроводи» суми пені у розмірі 39687,89 грн.

Відповідно до п. «в» ч.4 ст.282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

В даному випадку витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги) покладаються на Кооператив «Нафтовик», оскільки доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для скасування оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум) таким чином відшкодування судового збору за подання апеляційної скарги ПАТ «Укртранснафта» в особі філії «Південні магістральні нафтопроводи» підлягає 2400,00 грн.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 240, 269, 270, 275, 277, 281, 282, 283 Господарського процесуального кодексу України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Кооператива «Нафтовик» - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» в особі філії «Південні магістральні нафтопроводи» - задовольнити.

Рішення Господарського суду Херсонської області від 04.04.2018 у справі № 923/1163/17 змінити та викласти резолютивну частину рішення у наступній редакції:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.Стягнути з Кооперативу «Нафтовик» (73009, м.Херсон, вул..Нафтовиків, 52 а, р/р 7118 в ХФ ПАТ КБ «Приватбанк» м.Херсона, МФО 352479, , ІПН 30477448) на користь Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» в особі філії «Південні магістральні нафтопроводи» (65003, м.Одеса, вул. Отамана Головатого, 16, р/р 9095 в Одеському обласному управлінні АТ «Ощадбанк», МФО 328845, ) 142944,95 грн. пені, 23331,71 грн. штрафу та 1898,83 грн. судового збору.

Стягнути з Кооперативу «Нафтовик» на користь Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» в особі філії «Південні магістральні нафтопроводи» 2400,00 грн. витрат судового збору за подання апеляційної скарги

Постанова в порядку ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку, передбаченому параграфом 1 глави 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України

Повний текст складено 17.07.2018.

Головуючий суддя судді ОСОБА_6 ОСОБА_4 ОСОБА_7