ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року

м. Київ

Справа № 906/587/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Львова Б.Ю. (головуючий), Булгакової І.В. і Селіваненка В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу приватного підприємства "Центр правової допомоги "Горос" (далі - ПП "Горос")

на ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 15.05.2018 (колегія суддів: Савченко Г.І. (головуючий), судді Миханюк М.В., Демидюк О.О.)

за позовом керівника Житомирської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Житомирської міської ради (далі - Рада),

комунального підприємства "Регулювання орендних відносин" Житомирської міської ради (далі - КП "Регулювання орендних відносин"),

комунального підприємства "Агентство з управління майном" Житомирської міської ради (далі - КП "Агентство з управління майном"),

комунального підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 3" Житомирської міської ради (далі - КП "ВЖРЕП № 3")

до ПП "Горос"

про стягнення 8 295,01 грн., розірвання договору, зобов'язання звільнити та повернути приміщення,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Житомирської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Ради, КП "Регулювання орендних відносин", КП "Агентство з управління майном", КП "ВЖРЕП № 3" звернулися до господарського суду Житомирської області з позовом (з урахуванням заяви про зміну предмета позову та розміру позовних вимог) до ПП "Горос" про: стягнення заборгованості з орендної плати і пені; розірвання договору оренди нерухомого майна від 01.06.2015 № 1943, укладеного між КП "Агентство з управління майном" і ПП "Горос"; зобов'язання ПП "Горос" звільнити нежитлове приміщення за адресою: м. Житомир, вул. Київська, 8 загальною площею 23 м2, яке перебуває на балансі КП "ВЖРЕП № 3", і повернути його орендодавцю - КП "Регулювання орендних відносин" та балансоутримувачу - КП "ВЖРЕП № 3".

Рішенням господарського суду Житомирської області від 10.10.2017 (суддя Шніт А.В.) позов задоволено частково.

ПП "Горос" оскаржило зазначене рішення господарського суду Житомирської області в апеляційному порядку.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.04.2018 апеляційну скаргу ПП "Горос" залишено без руху та надано скаржникові десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків апеляційної інстанції (надана можливість зазначити інші підстави, якщо такі є, для поновлення строку на апеляційне оскарження).

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 15.05.2018 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПП "Горос" зі справи з підстав, передбачених пунктом 4 частини першої статті 261 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що: судом апеляційної інстанції вчинені усі необхідні дії для належного повідомлення ПП "Горос" про залишення апеляційної скарги без руху; 10.05.2018 на адресу Рівненського апеляційного господарського суду повернуто поштове відправлення з відміткою - "інші причини", а на звороті поштового конверту зазначено: "організація вибула, 02.05"; названа ухвала Рівненського апеляційного господарського суду від 26.04.2018 наявна в Єдиному державному реєстрі судових рішень; ПП "Горос" не усунуло недоліків, наведених у згаданій ухвалі суду від 26.04.2018, та не скористалося наданою можливістю для зазначення інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

ПП "Горос", посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції конституційного права на розгляд апеляційної скарги, просить зазначену ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 15.05.2018 скасувати і передати справу для продовження її розгляду до суду апеляційної інстанції.

Згідно з доводами ПП "Горос", викладеними в касаційній скарзі: публічне акціонерне товариство "Укрпошта" (далі - Укрпошта) належним чином не вжило заходів щодо вручення ухвали Рівненського апеляційного господарського суду від 26.04.2018 про залишення апеляційної скарги ПП "Горос" без руху; суди попередніх інстанцій зобов'язані були реагувати на дії Укрпошти щодо невручення повісток та ухвал зі справи шляхом постановлення окремих ухвал з метою забезпечення працівниками Укрпошти вручення повісток, а вже після цього стверджувати, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи та про наявне рішення суду.

Керівник Житомирської місцевої прокуратури подав відзив на касаційну скаргу, в якому зазначив про безпідставність її доводів та просив оскаржувану ухвалу апеляційного суду залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Інші відзиви на касаційну скаргу не надходили.

Перевіривши правильність застосування апеляційним господарським судом норм процесуального права, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з приписами пункту 13 частини першої розділу XI "Перехідні положення" ГПК України судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 93 ГПК України (в редакції, що діяла до 15.12.2017) апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

У пункті 9 частини першої розділу XI "Перехідні положення" ГПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що:

- ПП "Горос" 16.04.2018 звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Житомирської області від 10.10.2017;

- водночас відповідачем було порушено питання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження з посиланням на те, що про наявність відповідного судового рішення зі справи ПП "Горос" дізналося лише 05.04.2018, а його повний текст отримало в канцелярії місцевого суду 09.04.2018;

- ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.04.2018 апеляційну скаргу ПП "Горос" залишено без руху та надано час для усунення недоліків, а саме: надана можливість протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали вказати інші підстави для поновлення строку з огляду на те, що обставини, зазначені в клопотанні про поновлення строку, є неповажними;

- зазначену ухвалу суду апеляційної інстанції направлено ПП "Горос" 27.04.2018, про що свідчить відтиск штампу вихідної кореспонденції на четвертому аркуші цієї ухвали, на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та в самій апеляційній скарзі: 10008, місто Житомир, вул. Івана Кочерги, 2-б, рекомендованим листом з повідомленням про вручення та з позначкою на конверті "Судова повістка".

Відповідно до пункту 4 частини шостої статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п'ять календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення. Поштові відправлення, поштові перекази повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання. Поштові відправлення, поштові перекази повертаються також у разі неможливості вручити їх через неправильно зазначену адресу або її відсутність (змита, відірвана чи пошкоджена в інший спосіб) та з інших причин, які не дають змоги оператору поштового зв'язку виконати обов'язки щодо пересилання поштових відправлень, поштових переказів.

10.05.2018 на адресу Рівненського апеляційного господарського суду повернуто поштове відправлення з відміткою відділення поштового зв'язку Укрпошта - "інші причини", а на звороті поштового конверту зазначено: "організація вибула, 02.05"

Відповідно до частин третьої і сьомої статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв'язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Також необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 26.04.2018 було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 04.05.2018 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/73698224), а тому ПП "Горос" мало можливість ознайомитися з текстом цієї ухвали.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов'язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами.

Отже, ПП "Горос" не було позбавлене об'єктивної можливості дізнатися про рух поданої ним апеляційної скарги, користуючись засобами поштового зв'язку, відкритим безоплатним цілодобовим доступом до Єдиного державного реєстру судових рішень тощо, однак наданими йому процесуальними правами не скористалося, недоліків апеляційної скарги щодо подання заяви про зазначення інших підстав для поновлення строку не виконало.

Водночас право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за свою природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 261 ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Ураховуючи наведене, судом апеляційної інстанції було дотримано всіх необхідних вимог щодо повідомлення ПП "Горос" про вчинення відповідних процесуальних дій, а оскільки останнє не виконало вказівок суду у встановлений строк, то у суду апеляційної інстанції було достатньо підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв'язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання вимог згаданої ухвали суду від 26.04.2018, оскільки зумовлено не об'єктивними причинами, а суб'єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, який з достатньою повнотою аргументував підстави відмови у відкритті провадження за апеляційною скаргою.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Відповідно до частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене Касаційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення касаційної скарги без задоволення, а ухвали суду апеляційної інстанцій - без змін як такої, що ухвалена з додержанням норм процесуального права.

У зв'язку з тим, що суд відмовляє в задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення, а також враховуючи, що учасники справи не подавали заяв про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 300, 308, 309, 315 ГПК України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 15.05.2018 зі справи № 906/587/17 залишити без змін, а касаційну скаргу приватного підприємства "Центр правової допомоги "Горос" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Б. Львов

Суддя І. Булгакова

Суддя В. Селіваненко