РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.07.2018Справа № 910/3973/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Рижонкова С.В., розглянувши матеріали справи

За позовом Публічного акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «СМЦ Укрмет»

третя особа Комунальне підприємство «Київпастранс»

про стягнення 52700 грн.

за участі представників:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився;

від третьої особи - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Банк інвестицій та заощаджень» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СМЦ Укрмет», третя особа - Комунальне підприємство «Київпастранс» про стягнення заборгованості у розмірі 52700 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» (позивач, гарант) та ТОВ «СМЦ Укрмет» (відповідач, принципал) було укладено Договір про надання банківської гарантії №12262/17-ТГ від 27.09.2017, за умовами якого позивач видав банківську гарантію на суму 52700 грн. на користь бенефіціара - КП «Київпастранс», з метою забезпечення тендерної пропозиції, наданої відповідачем, щодо участі у відкритих торгах бенефіціара. В подальшому, у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань як переможця торгів, позивач отримав від КП «Київпастранс» вимогу про сплату гарантійної суми, у зв'язку з чим позивачем було сплачено на рахунок третьої особи суму гарантії в розмірі 52700 грн., проте відповідач до теперішнього часу не відшкодував позивачу вказану суму банківської гарантії. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача фактично сплачену за гарантією суму в розмірі 52700 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, разом з тим, через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва подав заяву у якій підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив суд здійснити розгляд справи за відсутності уповноваженого представника.

Відповідач уповноваженого представника в судове засідання не направив, відзиву на позов протягом усього часу розгляду справи не подав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, разом з тим, через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва подав клопотання про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника у якому в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги.

Суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.09.2017 між Публічним акціонерним товариством «Банк інвестицій та заощаджень» (гарант), Товариством з обмеженою відповідальністю «СМЦ Укрмет» (принципал) та Комунальним підприємством «Київпастранс» в особі відокремленого підрозділу «Служба утримання рухомого вкладу та транспортної інфраструктури» (бенефіціар) укладено Договір про надання банківської гарантії №12262/17-ТГ, відповідно до умов якого гарант надає за заявою принципала банківську гарантію забезпечення тендерної пропозиції (надалі - гарантія), а саме пропозиції на участь у відкритих торгах на закупівлю «Магістральні трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби» код 44160000-9 за ДК021:2015 (труби сталеві)», згідно тендерної документації, затвердженої рішенням тендерного комітету КП «Київпастранс» від 23.08.2017, протокол №932, на користь Комунального підприємства «Київпастранс» в особі відокремленого підрозділу «Служба утримання рухомого вкладу та транспортної інфраструктури» з метою участі принципала у відкритих конкурсних торгах.

Гарантія видається гарантом у вигляді Банківської гарантії забезпечення тендерної пропозиції №12262/17-ТГ на суму 52700 грн., яка є невід'ємною частиною цього договору, права та обов'язки за якою не можуть бути передані іншій особі. Гарантія видається гарантом у формі електронного документа з електронним цифровим підписом, створеного відповідно до вимог чинного законодавства України (п.1.1 Договору).

Відповідно до п.1.2 Договору, строк дії гарантії: до 28 грудня 2017 року включно.

Згідно з п. а) п.3.1.1 Договору, гарант має право вимагати від принципала відшкодування всіх витрат (включаючи, але не обмежуючись наступними) сум, фактично сплачених гарантом бенефіціару в порядку та у випадках, передбачених гарантією.

Відповідно до підпункту а) п.3.4.1 Договору, протягом 2 (двох) банківських днів з моменту сплати гарантом грошових коштів по гарантії на вимогу бенефіціара (або на виконання рішення суду), та отримання від гаранта відповідної вимоги, відшкодувати гаранту в повному обсязі всі витрати (включаючи, але не обмежуючись наступним) сум, фактично сплачених гарантом бенефіціару в порядку та у випадках, передбачених гарантією.

На виконання умов вказаного договору, позивач видав банківську гарантію забезпечення тендерної пропозиції №12262/17-ТГ від 27.09.2017 на користь бенефіціара - Комунального підприємства «Київпастранс» в особі відокремленого підрозділу «Служба утримання рухомого вкладу та транспортної інфраструктури» в якості забезпечення тендерної пропозиції, наданої відповідачем, щодо участі у оголошених бенефіціаром згідно з оголошенням №UA-2017-08-29-000533-а, оприлюдненого на офіційному сайті http://prozzoro.gov.ua., відкритих торгах на закупівлю «Магістральні трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби» код 44160000-9 за ДК021:2015 (труби сталеві)», згідно з тендерною документацією, затвердженою Рішенням тендерного комітету від 13.10.2017, на загальну суму 52700 грн.

30.10.2017 року на адресу позивача від бенефіціара надійшла вимога №19/2436 від 30.10.2017 про сплату бенефіціару на відповідний рахунок суми забезпечення тендерної пропозиції в розмірі 52700 грн. у зв'язку з тим, що відповідач не надав у строк, визначений в абзаці другому частини третьої статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі», документи, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 вказаного Закону.

17.11.2017 року на виконання умов гарантії та договору позивачем на користь бенефіціара здійснено платіж на суму 52700 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи копією платіжного дорученням №7465 від 17.11.2017.

08.11.2017 року, керуючись п.3.4.1 Договору, позивачем надіслано відповідачу Вимогу вих. №08-0/08-2377, якою вимагалось від відповідача протягом 2 (двох) банківських днів відшкодувати сплачені позивачем грошові кошти в сумі 52700 грн. на рахунок позивача. Однак, вищевказана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов'язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником (ч.1 ст.569 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч.1 ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст.599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, сплатив бенефіціару суму гарантії в розмірі 52700 згідно умов Договору та гарантії, а відповідач в порушення умов Договору та гарантії не повернув позивачу суму гарантії сплачену бенефіціару, у зв'язку з чим, за відповідачем утворилась заборгованість в розмірі 52700 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача фактично сплачену суму за гарантією в розмірі 52700 грн.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування викладених у позові обставин.

Разом з тим, з урахуванням положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати на сплату судового збору покладаються відповідача в повному обсязі.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 123, 126, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СМЦ Укрмет» (04208, м. Київ, просп. Гонгадзе, буд. 5, літ. А, оф.7; ідентифікаційний код 40160748) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» (04119, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 83-Д; ідентифікаційний номер 33695095) фактично сплачену за Гарантією суму у розмірі 52700 (п'ятдесят двi тисячi сімсот) грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 20.07.2018

Суддя Я.В. Маринченко