КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"10" липня 2018 р. Справа№ 910/5016/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства Міністерства Оборони України "Білоцерківський військовий торг"

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.05.2018

у справі № 910/5016/14 (суддя Баранов Д. О., м. Київ, повний текст складено - 21.05.2018)

за позовом Державного підприємства Міністерства Оборони України "Білоцерківський військовий торг"

до Міністерства оборони України

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Житомирський військовий інститут імені С.П.Корольова

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державна казначейська служба України

про стягнення 18 572 209, 30 грн.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року Державне підприємство Міністерства Оборони України "Білоцерківський військовий торг" звернулося до суду з позовом про стягнення з Міністерства оборони України 16 344 242, 76 грн. заборгованості з оплати послуг з організації харчування особового складу військових частин і годування тварин за договорами від 12.01.2007 № 251/4/2/07/4 та від 13.04.2007 № 251/4/2/07/12, 833 556, 37 грн. інфляційної складової боргу, 1 394 410, 09 грн. 3 % річних за час прострочки.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.10.2014 у справі № 910/5016/14 (у складі колегії суддів: Цюкало Ю.В.- головуючого, Босий В.П., Літвінової М.Є.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.03.2015 (у складі колегії суддів:Чорногуза М.Г.-головуючого, Рудченка С.Г., Мальченко А.О.) відмовлено у задоволенні позовних вимог Державного підприємства Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг до Міністерства оборони України, за участю третіх осіб: Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова Державного університету комунікацій, Державної казначейської служби України про стягнення 18 572 209, 30 грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 15.09.2015 у справі № 910/5016/14 (у складі колегії суддів: Грейц К.В.- головуючого, Бакуліної С.В., Поляк О.І.) постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.03.2015 у справі № 910/5016/14 та рішення Господарського суду міста Києва від 29.10.2014 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Рішенням господарського суду міста Києва від 10.12.2015 у справі № 910/5016/14 (у складі колегії суддів: Мандриченко О.В.- головуючого, Паламар П.І., Пригунова А.Б.) позов частково задоволено; стягнуто з Міністерства оборони України на користь Державного підприємства Міністерства Оборони України "Білоцерківський військовий торг" 16 344 242, 76 грн. боргу та 1 827,00 грн. витрат з оплати судового збору; стягнуто з Міністерства оборони України у дохід Державного бюджету України 71 253,00 грн. витрат з оплати судового збору; в іншій частині відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 у справі № 910/5016/14 (у складі колегії суддів: Корсакової Г. В.-головуючого, Хрипуна О.О., Власова Ю.Л.) рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2015 у справі № 910/5016/14 частково скасовано; стягнуто з Міністерства оборони України на користь Державного підприємства Міністерства Оборони України "Білоцерківський військовий торг" 16 344 242, 76 грн. основного боргу, 275 250, 71 грн. інфляційних втрат, 1 393 066, 83 грн. 3% річних та 1 827 грн. витрат з оплати судового збору"; в решті рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2015 у справі № 910/5016/14 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.11.2016 у справі № 910/5016/14 (у складі колегії суддів: Корнілової Ж.О.- головуючого, Малетича М.М., Грека Б.М.) рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 у справі № 910/5016/14 скасовано, а матеріали справи передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва, оскільки судами не встановлено, чи дотримані вимоги Закону України "Про здійснення державних закупівель" станом на 01.01.2011 (із змінами, внесеними Законом від 23.12.2010 № 2856-VI) щодо продовження дії договорів про закупівлю послуг з харчування в межах відповідних бюджетних призначень Міністерства оборони України, чи направлено Міністерству оборони України вказані акти наданих послуг? Вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних є похідними від основного боргу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.03.2017 у справі № 910/5016/14 (суддя Ярмак О.М.) за наслідками нового розгляду позов задоволено частково, стягнуто з Міністерства Оборони України на користь Державного підприємства Міністерства Оборони України "Білоцерківський військовий торг" 16 344 242, 76 грн. боргу та 1 827, 00 грн. судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.07.2017 апеляційну скаргу Державного підприємства Міністерства оборони України "Білоцерківський військовий торг" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 21.03.2017 у справі № 910/5016/14 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.12.2017рішення Господарського суду міста Києва від 21.03.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.07.2017 у справі № 910/5016/14 скасовано, оскільки судами прийнято оскаржувані рішення без врахування вказівок, викладених у постанові Вищого господарського суду України від 22.11.2016. Матеріали справи передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

За наслідками проведення повторного автоматизованого розподілу справи № 910/5016/14, розподілено справу та визначено суддю Баранова Д.О. для її подальшого розгляду.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.05.2018 у справі №910/5016/14 Позовні вимоги Державного підприємства Міністерства Оборони України "Білоцерківський військовий торг" задоволено частково.

Стягнути з Міністерства оборони України на користь Державного підприємства Міністерства Оборони України "Білоцерківський військовий торг" боргу в розмірі 16 344 242 грн. 76 коп. та судового збору в розмірі 1 827 грн.

Стягнуто з Міністерства оборони України в дохід Державного бюджету України 71 253 грн. 00 коп. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги Державного підприємства Міністерства Оборони України "Білоцерківський військовий торг", колегією суддів встановлено, що до скарги не додано доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Так, 15.12.2017 набрали чинності зміни внесені Законом України від 03.10.2017 № 2147-VIII у Господарський процесуальний кодекс України та Закон України "Про судовий збір".

Апеляційна скарга у даній справі була подана після набрання чинності вказаними змінами, а саме 21.06.2018, що підтверджується відбитком штампу органу поштового зв'язку на конверті.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" (у новій редакції, яка діє на дату звернення з апеляційною скаргою), встановлені ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

При поданні даної позовної заяви, враховуючи ціну позову у розмірі 18 572 209, 30 грн., обґрунтованим розміром судового збору було 73 080,00 грн. Отже, апелянт оскаржуючи судове рішення в повному обсязі в апеляційному порядку має сплатити 150 відсотків вказаної суми, тобто 109 620, 00 грн.

В свою чергу, апелянтом доказів сплати судового збору до суду не надано. Разом з тим, апелянтом заявлено клопотання про звільнення останнього від сплати судового збору.

Колегія суддів, розглянувши подане клопотання, дійшла висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за наявності перелічених умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд також може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, вказаній у частині 1 зазначеної статті.

Розглядаючи клопотання заявника, суд не вбачає існування вищевказаних підстав та умов, передбачених ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Отже, клопотання Державного підприємства Міністерства Оборони України "Білоцерківський військовий торг" про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в ГПК України обов'язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір.

Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати скаргу скаржнику.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95, від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 Господарського процесуального кодексу підлягає залишенню без руху.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до положень статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаного недоліку.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства Міністерства Оборони України "Білоцерківський військовий торг" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.05.2018 у справі № 910/5016/14 - залишити без руху.

2. Державному підприємству Міністерства Оборони України "Білоцерківський військовий торг" усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки шляхом сплати судового збору у розмірі 109 620, 00 грн. протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз'яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали у встановлений вище строк, апеляційна скарга вважається неподаною та буде повернута апелянту.

4. Копію ухвали надіслати учасникам апеляційного провадження до відома.

5. Відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України, ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко