ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 рокуСправа № 912/1307/18
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Макаренко Т.В., за участю секретаря Кравченко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи № 912/1307/18

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго", 25015, м. Кропивницький, Студентський бульвар, 15, від імені якого діє Кіровоградський міський район електричних мереж , 25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 78

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Дікусара Михайла Сергійовича, АДРЕСА_1

про стягнення 20 604,53 грн.

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача - Кушнір Д. М., довіреність № 271/07 від 11.12.2018р.

від відповідача - участі не брали;

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго" від імені якого діє Кіровоградський міський район електричних мереж до Фізичної особи-підприємця Дікусара Михайла Сергійовича про стягнення 16075,73 грн. боргу за спожиту електричну енергію, 2986,62 грн. пені, 285,51 грн. 3% річних, 1256,67 грн. інфляційних втрат, а також сплаченого судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем своїх зобов'язань за Договором про постачання електричної енергії № 1791М від 11.01.16 в частині своєчасної та повної оплати.

Ухвалою від 29.05.2018 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №912/1307/18 за правилами спрощеного позовного провадження, судовий розгляд призначив на 25.06.2018 о 14:00, встановив відповідачу та позивачу строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Ухвалою від 25.06.18 судовий розгляд справи № 912/1307/18 відкладено до 11:00 год 11.07.18.

У судовому засіданні 11.07.18 приймав участь представник позивача, який підтримав повністю заявлені позовні вимоги.

Відповідач правом на участь свого представника у судовому засідання не скористався.

Господарський суд дійшов висновку, що відповідач також є належно повідомленим про час та місце розгляду справи з огляду на таке.

Поштовий конверт з ухвалою суду від 25.06.2018 направлений на адресу відповідача, повернуто до канцелярії суду з відміткою відділення поштового зв'язку "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до частин 2, 3, 4 статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п'ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За приписами пунктів 1, 2 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Судом були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про призначені засідання суду - відповідні ухвали суду надсилалися на адресу місцезнаходження відповідача, яка також є офіційною адресою його місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: АДРЕСА_1.

Крім того, в матеріалах справи міститься телефонограма № 1099 від 10.07.18 на підтвердження повідомлення відповідача про час та місце судового розгляду справи №912/1307/18.

Враховуючи вищезазначене, господарський суд вчинив всі необхідні дії для повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення засідання суду.

За таких обставин, враховуючи належне повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, господарський суд вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представника позивача, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

11.01.16 між Публічним акціонерним товариством "Кіровоградобленерго" (правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Кіровоградобленерго" відповідно до пункту 1.1 статуту ПрАТ "Кіровоградобленерго") в особі його структурного підрозділу Кіровоградський міський район електричних мереж (надалі - Постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Дікусар Михайло Сергійовичем (надалі - Споживач) укладено договір № 1791М про постачання електричної енергії (надалі - Договір), за умовами якого Постачальник зобов'язався продати електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача в межах дозволеної потужності, величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені в п. 6 додатку "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а Споживач зобов'язався оплачувати Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно умов цього договору.

У пункті 2.3.3 Договору сторони узгодили, що Споживач повинен оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків до Договору "Порядок розрахунків" та "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії".

Відповідно до Додатку № 1 до Договору "Порядок розрахунків" розрахунковим вважається період з 16 числа місяця, що передує розрахунковому, до такого ж числа розрахункового місяця. Розрахунки за електричну енергію проводяться Споживачем виключно грошовими коштами шляхом безготівкового перерахування за платіжними дорученням через власний рахунок в установі банку на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника електричної енергії або шляхом внесення грошових коштів в касу Постачальника.

Згідно пункту 3 Додатку № 1 до Договору обсяг фактично спожитої за розрахунковий період електричної енергії, з урахуванням розрахункової величини втрат на ділянці мережі від місця встановлення засобів обліку до межі балансової належності електромереж, визначається за "Актом про використану електричну енергію" за показами розрахункових засобів обліку в точках обліку, перелік яких надано в п. 7 Додатку до Договору "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії". Субспоживач узгоджує "Акт про використану електричну енергію" з основним споживачем.

Відповідно до пункту 8 Додатку № 1 до Договору споживач самостійно на протязі 5 операційних днів після дати отримання рахунку здійснює остаточний розрахунок за активну електричну енергію шляхом оплати різниці між вартістю обсягу фактично спожитої протягом розрахункового періоду, та сумою коштів, сплачених у відповідності з п. 2 цього Додатку, оплату за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплату нарахувань по протоколах порушень при користуванні електричною енергією, рахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної енергії, пеню, індекс інфляції та інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Договір набрав чинності з дня підписання і укладається на строк до 31.12.2016. Сторони узгодили умову про те, що договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (пункт 9.4 Договору).

У даному випадку зазначений договір вважається продовженим на наступні календарні роки.

Сторони підписали Договір і Додатки до нього та скріпили їх печатками.

Господарський суд враховує положення статті 26 Закону України "Про електроенергетику", відповідно до якої споживання електроенергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. У Додатку № 3 до Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.1996 № 28 (надалі Правила) викладено Типовий договір про постачання електричною енергією. Відповідно до положень абзацу 4 частини 4 статті 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Статтею 275 Господарського кодексу України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються законами України "Про засади функціонування ринку електричної енергії України" та "Про електроенергетику".

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Згідно вимог статті 277 Господарського кодексу України абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду. Правила користування енергією, якщо інше не передбачено законом, затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідальність за порушення правил користування енергією встановлюється законом.

Взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії), регулюються Правилами.

Відповідно до пункту 5.1. Правил договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В ході розгляду спору судом встановлено, що спірні правовідносини виникли у зв'язку з несвоєчасною сплатою відповідачем наданих позивачем послуг по поставці електричної енергії.

З наданих суду доказів випливає, що позивач взяті на себе зобов'язання виконував належним чином. Для оплати вартості спожитої відповідачем електричної енергії позивачем щомісячно виставлялись рахунки із зазначенням сум, належних до оплати, та строків їх оплати, зокрема, рахунок від 24.10.17 за жовтень 2017 року на суму 28146,56 грн. В матеріалах справи наявні докази отримання вказаного рахунку відповідачем (а.с. 19-22).

Вказаний рахунок, за твердженням позивача, відповідачем оплачено частково в сумі 12 070,83 грн. наступними платежами: 21.09.17 - в сумі 500,83 грн., 05.02.18 - в сумі 2000,00 грн., 07.02.18 - в сумі 600,00 грн., 12.02.18 - в сумі 1000,00 грн., 26.02.18 - в сумі 4000,00 грн., 27.03.18 - в сумі 3970,00 грн.

Доказів здійснення інших оплат вказаного рахунку відповідачем до матеріалів справи не надано.

Отже відповідач сплачував за отриману електроенергію по вказаному рахунку, проте такі сплати відбувались пізніше ніж передбачено пунктом 8 Додатку № 1 до Договору (протягом 5 операційних днів після дати отримання рахунку) та не у повному обсязі.

Таким чином, господарський суд дійшов висновку, що станом на 15.05.18 заборгованість відповідача перед позивачем становить 16075,73 грн. Відповідачем вказана сума основного боргу не спростована, доказів здійснення її оплати до матеріалів справи не надано.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу за активну електричну енергію в сумі 16 075,73 грн. є обґрунтованими, підтверджені належним чином та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Матеріали справи свідчать, що відповідач оплату за отриманий товар (спожиту електричну енергію) проводив із порушенням строків, встановлених умовами Договору, чим порушив п. 2.3.3 Договору та п. 8 Додатку № 1 до Договору, норми статей 525, 526 Цивільного кодексу України, що слугувало підставою для нарахування позивачем пені в сумі 2986,62 грн. за загальний період з 06.12.2017 по 15.05.2018.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до частини 6 статті 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності до частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Сторонами в пункті 4.2.1 Договору № 1719М передбачено, що за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3-2.3.4 Договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі 0,8 % від суми боргу за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня. Сума пені, 3% річних та сума індексу інфляції зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком.

Позивачем нараховано пеню в розмірі 2986,62 грн за загальний період з 06.12.2017 по 15.05.2018 з урахуванням оплат та норм статей 253, 254, 258 Цивільного кодексу України, частини 6 статті 232 Господарського кодексу України та статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

З огляду на вказане, господарський суд дійшов висновку, що позивачем правильно визначено період для нарахування пені та здійснено розрахунок.

Відповідач розрахунок позивача не заперечив, власний контррозрахунок не подав.

Господарський суд, перевіривши розрахунок позивача, дійшов висновку, що він є математично вірним та відповідає нормам чинного законодавства. У зв'язку із викладеним позовні вимоги про стягнення пені в сумі 2986,62 грн за загальний період з 06.12.2017 по 15.05.2018 заявлені правомірно та підлягають задоволенню господарським судом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який построчив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому стаття 612 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи прострочення відповідачем строків оплати вартості електричної енергії, позивачем нараховано 3% річних за період прострочення з 06.12.2017 по 15.05.2018 в загальному розмірі 285,51 грн. та інфляційні втрати за період з листопада 2017 по травень 2018 в загальній сумі 1256,67 грн.

Перевіривши розрахунок позивача господарський суд вважає його обґрунтованим, а тому позов в частині стягнення 3% річних в сумі 285,51 грн та інфляційних втрат в сумі 1256,67 грн. підлягає задоволенню.

За таких обставин, господарський суд задовольняє позов повністю.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Дікусара Михайла Сергійовича ( АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Приватного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго" (25015, м.Кропивницький, Студентський бульвар, 15), від імені якого діє Кіровоградський міський район електричних мереж (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 78, )

16075,73 грн. боргу за спожиту електричну енергію, 2986,62 грн. пені, 285,51 грн. 3% річних, 1256,67 грн. інфляційних втрат, а також судовий збір в сумі 1762,00 грн.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили та направити стягувачу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Копії рішення направити рекомендованим листом з повідомленням про вручення ПрАТ "Кіровоградобленерго" (25015, м. Кропивницький, Студентський бульвар, 15), Кіровоградському міському району електричних мереж (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 78), ФОП Дікусару М.С. (АДРЕСА_1).

Повне рішення складено 16.07.18.

Суддя Т. В. Макаренко