ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2018 р. Справа № 922/116/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Здоровко Л.М. , суддя Фоміна В. О.

при секретарі Кладько А.С.

за участю:

від апелянта - Нижник А.А. - на підставі довіреності від 18.07.2018р., свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 07.12.2017р. Серія ДП №3535;

від ініціюючого кредитора - ПАТ "Аграрний фонд" - Гоцка А.А. - на підставі довіреності від 18.12.2017р. №32-02/18;

від кредитора ПАТ "ПУМБ" - Чернецька О.А. - на підставі довіреності (класу "Т") від 11.10.2017р. №537, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 11.02.2015р. Серія ДП №2883, Ордеру Серії ДП №000006 від 03.01.2018р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Лауффер Бейкері", м.Київ (вх. №968 Х/2) на ухвалу господарського Харківської області від 15.02.2018р. у справі №922/116/18 (суддя Усатий В.О., постановлену в м.Харків о 10:32год., дата складання повного тексту ухвали - 19.02.2018р.)

за заявою Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд", м. Київ

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод "Салтівський", м. Харків,

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду господарського Харківської області від 15.02.2018р. у справі №922/116/18 (суддя Усатий В.О.) відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Хлібозавод "Салтівський"; визнано розмір безспірних вимог ініціюючого кредитора в сумі 1335633,44грн. основного зобов'язання, а також розмір штрафу та пені в сумі 231338,96грн.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, який передбачає зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Постановлено, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Постановлено ввести процедуру розпорядження майном боржника; прийнято відмову арбітражного керуючого Іваненко Н.О. від заяви на участь у даній справі; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Семенова Дмитра Сергійовича та встановлено розмір оплати послуг арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна ТОВ "Хлібозавод "Салтівський" у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень, джерелами сплати грошової винагороди розпоряднику майна є авансування кредитором, що вноситься на депозитний рахунок нотаріусу; відмовлено арбітражним керуючим Татіщеву О.Є. та Сиволобову М.М. в задоволенні заяв на участь у справі про банкрутство; постановлено здійснити офіційне оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України про відкриття справи про банкрутство боржника - ТОВ "Хлібозавод "Салтівський" із зазначенням повного найменування боржника, його поштової адреси, банківських реквізитів, найменування та адреси господарського суду, номера справи, відомостей про розпорядника майна, граничний строк подання заяв конкурсних кредиторів з вимогами до боржника; встановлено строк подання розпорядником майна до господарського суду відомостей про результати розгляду вимог кредиторів до 15.04.2018р.; встановлено дату складання розпорядником майна реєстру вимог кредиторів та подання його на затвердження до господарського суду 15.04.2018р.; встановлено строк проведення розпорядником майна інвентаризації майна боржника до 15.04.2018 р.

Відповідні висновки суду щодо наявності правових підстав для порушення провадження у справі про банкрутство мотивовані тим, що доданими до заяви про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод "Салтівський" - ПАТ "Аграрний фонд", документами підтверджується, що розмір безспірних вимог кредитора перевищує триста мінімальних розмірів заробітної плати, які не задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, що свідчить про неплатоспроможність боржника та наявність підстав для застосування до нього процедури банкрутства.

В частині призначення розпорядника майна, висновки господарського суду першої інстанції з посиланням на положення статті 114 Закону України про відновлення платоспроможності боржника, ґрунтуються на проведенні аналізу освіти, досвіду та показників роботи кандидатур, кількості справ, у яких вони беруть участь, наявність у них організаційних та технічних можливостей виконувати обов'язки розпорядника майна, страхування відповідальності арбітражних керуючих, а також їх завантаженість у справах. За результатом розгляду заяв та поданих на їх підтвердження документів, а також враховуючи подання заяви про відмову від участі у даній справі про банкрутство арбітражним керуючим Іваненко Н.О., яку було визначено автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство з числа осіб, внесених до Єдиного державного реєстру арбітражних керуючих України, місцевий господарський суд дійшов висновку, що кандидатура арбітражного керуючого Семенова Д.С., є найбільш прийнятною для призначення розпорядником майна боржника, у зв'язку з чим відмовив арбітражним керуючим Сиволобову М.М. та Татіщеву О.Є. у задоволенні їх заяв про призначення розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод "Салтівський".

Товариство з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Лауффер Бейкері" з ухвалою суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 15.02.2017р. у справі №922/116/18 та прийняти нове рішення, яким відмовити у відкритті провадження у справі №922/116/18 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод "Салтівський".

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що місцевий господарський суд дійшов до передчасного висновку щодо наявності правових підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод "Салтівський". Зокрема, апелянт звертає увагу на те, що місцевим господарським судом під час вирішення питання про відкриття провадження у справі про банкрутство "Хлібозавод "Салтівський" не було досліджено питання щодо того, чи забезпечені вимоги ініціюючого кредитора майном боржника, що на думку апелянта свідчить про те, що господарським судом першої інстанції постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі про банкрутство виключно на підставі доводів ініціюючого кредитора викладених у заяві та доданих до неї документів, без повного та всебічного дослідження доказів по справі. Крім того, апелянт звертає увагу апеляційного господарського суду на те, що заява про порушення провадження у справі про банкрутство підписана особою, яка не мала на це достатнього обсягу повноважень, а судом першої інстанції зазначені обставини не з'ясовані, що у відповідності до статті 277 Господарського процесуального кодексу України є безумовною підставою для скасування ухвали господарського суду Харківської області від 15.02.2018р. у справі №922/116/18.

В обґрунтування наявності підстав для звернення з відповідною апеляційною скаргою, апелянт посилався на те, що він є учасником ТОВ "Хлібозавод Салтівський", розмір внеску якого становить 99,90% Статутного капіталу товариства, та оскаржуваною ухвалою вирішено питання про його права та обов'язки як учасника боржника.

23.05.2018р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду клопотання про витребування з господарського суду Харківської області всіх матеріалів справи №922/116/18 з метою розгляду апеляційної скарги (вх. №3884).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 29.05.2018р. залишено без руху апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Лауффер Бейкері" в порядку статті 260 Господарського процесуального кодексу України, з тих підстав, що апелянтом не було надано доказів на підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

31.05.2018р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду клопотання на підтвердження усунення недоліків, що стали підставою для залишення апеляційної скарги без руху, а саме: квитанцію №0.0..1 від 31.05.2018р. про сплату судового збору у розмірі 1762,00грн. (вх.№4124 від 31.05.2018р.) та квитанцією №ПН2406 від 01.06.2018р. про сплату судового збору у розмірі 24668,00грн. (вх. №4165 від 04.06.2018п.).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2018р. у зв'язку із відрядженням судді Білоусової Я.О. для розгляду справи №922/116/18 сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Крестьянінова О.О., судді Пуль О.А., судді Фоміної В.О.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 11.06.2018р. поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Лауффер Бейкері" строк на подання апеляційної скарги на ухвалу господарського Харківської області від 15.02.2018р. у справі №922/116/18; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Лауффер Бейкері" на ухвалу господарського Харківської області від 15.02.2018р. у справі №922/116/18; повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Лауффер Бейкері" відбудеться 23.07.2018р.; витребувано у господарського суду Харківської області усі матеріали справи №922/116/18.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2018р. у зв'язку із перебуванням на навчанні судді Крестьянінова О.О. для розгляду справи №922/116/18 сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Плахова О.В., судді Пуль О.А., судді Фоміної В.О.

13.07.2018р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок Полтавській" подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№5397), в якому просить суд залишити ухвалу господарського суду Харківської області від 15.02.2018р. №922/116/18 без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Лауффер Бейкері" - без задоволення.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.07.2018р. у зв'язку із відпусткою судді Пуль О.А. для розгляду справи №922/116/18 сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Плахова О.В., судді Здоровко Л.М., судді Фоміної В.О.

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 23.07.2018р. головуючий суддя оголосив, що 23.07.2018р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок Полтавській" до апеляційного господарського суду надійшла факсограма (вх.№ 5653), в якій він просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв'язку із зайнятість його представника в іншому судовому засіданні, та запитав ставлення учасників провадження щодо заявленого клопотання.

Представники апелянта, ініціюючого кредитора та кредитора ПАТ "ПУМБ" пояснили, що залишають розгляд заявленого клопотання на розсуд суду.

Колегія суддів, порадившись на місці та розглянувши подане Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок Полтавській" клопотання про відкладення розгляду справи, дійшла висновку про відмову в його задоволенні, оскільки повідомлені ним причини на думку судової колегії не є поважними, що свідчить про відсутність передбаченої законом можливості відкласти розгляд справи з підстав, встановлених частиною 11 статті 270 Господарського процесуального кодексу України.

Представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 15.02.2017р. у справі №922/116/18 та прийняти нове рішення, яким відмовити у відкритті провадження у справі №922/116/18 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод "Салтівський".

Представник кредитора ПАТ "ПУМБ" пояснив, що залишає вирішення питання щодо розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Лауффер Бейкері" на ухвалу господарського суду Харківської області від 15.02.2017р. у справі №922/116/18 на розсуд суду.

Представник ініціюючого кредитора заперечив проти вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Лауффер Бейкері", просив відмовити в її задоволенні, ухвалу господарського суду Харківської області від 15.02.2017р. у справі №922/116/18 залишити без змін.

Щодо права Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Лауффер Бейкері" на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Харківської області від 15.02.2017р. у справі №922/116/18, колегія суддів зазначає наступне.

Cтаттею 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Пункт 8 частини 3 статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем у статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Таким чином, випадки в яких особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку мають бути встановлені Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до частини 1 статті 254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що учасниками у справі про банкрутство є сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство; заінтересовані особи стосовно боржника - юридична особа, створена за участю боржника, юридична особа, що здійснює контроль над боржником, юридична особа, контроль над якою здійснює боржник, юридична особа, з якою боржник перебуває під контролем третьої особи, власники (учасники, акціонери) боржника, керівник боржника, особи, що входять до складу органів управління боржника, головний бухгалтер (бухгалтер) боржника, у тому числі звільнені з роботи за три роки до порушення провадження у справі про банкрутство, а також особи, які перебувають у родинних стосунках із зазначеними особами та фізичною особою - боржником, а саме: подружжя та їх діти, батьки, брати, сестри, онуки, а також інші особи, щодо яких наявні обґрунтовані підстави вважати їх заінтересованими; для цілей цього Закону заінтересованими особами стосовно арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) чи кредиторів визнаються особи в такому ж переліку, як і заінтересовані особи стосовно боржника.

Відповідно до частини 1 статті 167 Господарського кодексу України, корпоративними є права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно із пунктом а) частини 1 статті 10 Закону України "Про господарські товариства", до прав учасника товариства віднесено права брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, пунктами 1.3. та 4.2. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод "Салтівський" (нова редакція) (т.3 а.с.10-19) визначено, що учасниками товариства є Товариство з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Лауффер Бейкері" та Приватне підприємство «Науково -виробниче підприємство "Харчові продукти Мультимікс", які мають частки в Статутному капіталі, що дорівнює 0,10% та 99,90% (Товариство з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Лауффер Бейкері").

Судова колегія також зазначає, що приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

У пункті 46 рішення від 20.01.2012р. "Рисовський проти України" Суд вказав, що: "термін "потерпілий" у статті 34 Конвенції позначає особу, яка зазнала прямого впливу відповідної дії або бездіяльності (наприклад, рішення у справі "Савенко проти Росії", заява N 28639/03, п. 25, від 14 червня 2007 року).

Далі Суд повторює, що для цілей визначення статусу заявника як потерпілого від порушення статті 6 Конвенції слід, як правило, розрізняти правосуб'єктність учасника товариства, який формально не брав участі у провадженні, та відповідного товариства, яке брало участь (див. там само). З іншого боку, якщо товариство, яке брало участь у національному провадженні, мало єдиного власника, Суд визнавав повноваження цього власника подати скаргу за статтею 6 Конвенції у його особистій якості, тим самим підтвердивши тісний зв'язок між правосуб'єктністю заявника як фізичної особи та як власника товариства (див., наприклад, рішення у справах "Фурман проти Росії", заява N 5945/04, п. 19, від 5 квітня 2007 року, "Ґраберска проти Колишньої Югославської Республіки Македонія", заява N 6924/03, п. 41, від 14 червня 2007 року, та "Гумбатов проти Азербайджану", заява N 13652/06, п. 21, від 3 грудня 2009 року). Подібного висновку Суд також дійшов у справі, в якій заяву від свого імені подали всі члени кооперативу, який був стороною в національному провадженні (див. рішення у справі "Джафарлі та інші проти Азербайджану", заява N 36079/06, пункти 40 - 41, від 29 липня 2010 року)".

З огляду на вищевикладене, враховуючи приписи Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Господарського кодексу України, практики Європейського суду з прав людини правовий статус апелянта - Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Лауффер Бейкері", передбачено вимогами чинного законодавства. У зв'язку з чим, колегія суддів вважає, що апелянт мав право звернутись до суду з відповідною апеляційною скаргою.

Враховуючи, що наявних матеріалів справи достатньо для розгляду апеляційної скарги по суті, а також, що явка представників учасників судового процесу у справі про банкрутство у судове засідання не була визнана обов'язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути скарги в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційний скаргах доводи апелянтів, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Згідно з приписами частини 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон про банкрутство).

За приписами пункту 1-1 Розділу X "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", викладеного у новій редакції згідно з Законом України від 22.12.2011р. № 4212-VI, який набрав чинності 19.01.2013р., положення цього Закону, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Харківської області від 15.02.2018р. відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод "Салтівський" та введено процедуру розпорядження майном.

Враховуючи вимоги перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 22.12.2011р., до спірних правовідносин слід застосовувати Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 22.12.2011р. №4212-VI, який набрав чинності 19.01.2013р.

Колегія суддів зазначає, що неплатоспроможністю, за визначенням статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", є неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов'язання перед кредиторами не інакше, як через відновлення його платоспроможності.

Згідно з частиною третьою статті 10 Закону про банкрутство, справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Відповідно до частини другої статті 11 Закону про банкрутство, до заяви про порушення справи про банкрутство додаються, у тому числі, довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником, а також докази того, що сума безспірних вимог кредитора (кредиторів) сукупно становить не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати. При цьому кредитори мають право об'єднати свої вимоги до боржника і звернутися до суду з однією спільною заявою.

Отже, законодавець ставить у залежність обґрунтованість рішення господарського суду про наявність правових підстав для порушення справи про банкрутство, зокрема, від правильного визначення розміру трьохсот мінімальних заробітних плат. При цьому наведена вимога застосовується не лише при порушенні справи про банкрутство, а й під час проведення підготовчого засідання.

Відповідно до вимог статті 16 Закону про банкрутство, перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з'ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом.

Таким чином, основне завдання підготовчого засідання полягає у з'ясуванні ознак неплатоспроможності боржника, наявності чи відсутності перешкод для подальшого руху справи про банкрутство.

Якщо справа порушується за заявою кредитора, господарський суд перевіряє обґрунтованість його вимог, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження.

За наслідками розгляду заяви про порушення справи про банкрутство та відзиву боржника господарський суд виносить ухвалу про порушення провадження у справі про банкрутство або відмову у порушенні провадження у справі про банкрутство.

Суд відмовляє в порушенні провадження у справі про банкрутство, якщо:

- заявником не доведено наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство;

- вимоги кредитора є повністю забезпеченими майном боржника;

- вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження;

- вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду;

- відсутня хоча б одна з підстав, передбачених частиною третьою статті 10 цього Закону;

- за наявності підстав, передбачених статтею 15 цього Закону.

Зазначений перелік є вичерпним.

Так, за змістом пункту 8 частини першої статті 40 і пункту 4 частини другої статті 41 Бюджетного кодексу України розмір мінімальної заробітної плати на відповідний бюджетний період визначається законом про Державний бюджет України; до набрання чинності законом про Державний бюджет України на поточний бюджетний період, соціальні стандарти та соціальні гарантії, у тому числі прожитковий мінімум, рівень його забезпечення, мінімальна заробітна плата, надання пільг, компенсацій і гарантій населенню, у поточному бюджетному періоді застосовуються у розмірах та на умовах, що діяли у грудні попереднього бюджетного періоду;

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" мінімальну заробітну плату встановлено у місячному розмірі - 3723,00грн.

Отже, на час проведення підготовчого засідання, на якому вирішувалося питання про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод "Салтівський" (лютий 2018 року), розмір мінімальної заробітної плати в Україні становив 3723,00грн. А триста мінімальних заробітних плат - відповідно 1116900,00грн. При цьому, основна заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод "Салтівський" на час звернення до суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство, становила у відповідності до рішення господарського суду Харківської області від 24.07.2017 р. у справі № 922/1931/17 складала суму 1230791,50 грн., що є більше ніж триста мінімальних заробітних плат.

Вказаним рішенням було частково задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод "Салтівський" про стягнення заборгованості за біржовим контрактом Аграрної біржі № 2595АБ від 29.12.2016р ; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод "Салтівський" на користь Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" 1230791,50грн. основної заборгованості, 138183,55грн. - пені, 93155,41грн. штрафу, 65003,03грн. - інфляційних, 15203,84грн. - 3% річних та 24635,07грн. витрат по сплаті судового збору; припинено провадження у справі в частині стягнення 100000,00грн. основної заборгованості.

Вказане рішення суду першої інстанції було залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 11.09.2017р., яке набрало законної сили та є обов'язковим для виконання сторонами.

Судова колегія зауважує, що вказані рішення не було долучено заявником до матеріалів заяви про порушення провадження у справі про банкрутство, отже, з урахуванням приписів статей 2 та 4 Закону України "Про доступ до судових рішень", якими встановлено, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом, а судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Колегією суддів було здійснено відповідний запит до мережі Інтернет за посиланням:

http://reyestr.court.gov.ua/Review/67959887;

http://reyestr.court.gov.ua/Review/68782291,

та встановлено наявність вказаних рішень, які набрали законної сили та є обов'язковими для виконання.

На підставі наказу господарського суду Харківської області від 16.08.2017р., 02.10.2017р. заступником начальника відділу Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного управління юстиції у Харківській області Хлоповим А.В. було ухвалено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №54807435 (т.1 а.с.14-15).

З наданої ініціюючим кредитором до матеріалів справи інформації з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень від 30.01.2018р., станом на 30.01.2018р., стягнення грошових коштів на користь кредитора за виконавчим провадження ВП №54807435 не проведено (т.2 а.с.176-181). Однак, вказана інформація містить дані про вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання рішення господарського суду.

Отже, як вірно встановлено місцевим господарським судом, виконавчою службою на час звернення Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" до місцевого господарського суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство, стягнення грошових коштів на користь кредитора за виконавчим провадження ВП №54807435 не проведено, та відповідно рішення господарського суду Харківської області від 24.07.2017р. у справі №922/1931/17 органом виконавчої служби не виконано, заборгованість перед Публічним акціонерним товариством "Аграрний фонд" не погашено.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" не задоволенні боржником протягом трьох місяців після встановлення строку для їх виконання.

Крім того, як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, а саме відзивом боржника ТОВ "Хлібзавод "Салтівський" та доданими до нього документами, в якому останній повідомляє, що будь - які цінні папери боржнику не належать; діяльність, пов'язану із державною таємницею боржник не веде; висновок незалежної аудиторської фірми про фінансовий стан підприємства - відсутній; філій та дочірніх підприємств не має; майно на балансі підприємства державного майна, що в процесі приватизації (корпоратизації) не увійшло до його статутного капіталу - відсутнє. Крім того, боржником повідомлено, що на даний час відповідно до бухгалтерської звітності у підприємства існує заборгованість із заробітної плати, в тому числі по аліментам в загальному розмірі 6952 тис. грн., заборгованість по податкам і зборам в розмірі 13372930,54грн. (т.3 а.с.5), станом на 31.01.2018р. боржник має кредиторську заборгованість в загальній сумі 927972828,43 грн.(т.3 а.с.7-9).

Дебіторська заборгованість боржника станом на 31.01.2018р. становить 708331784,74 грн.(т.3 а.с.20-23). Боржник має відкриті поточні рахунки в банківських установах, залишок коштів на яких становить загальну суму 19495,00грн.(т.3 а.с.6) Боржником також було надано відомість №3 майна боржника, що знаходиться в заставі Акціонерного банку "Південний" (т.3 а.с.91-95), відомість №2 майна боржника, що знаходиться в іпотеці Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Браво" (т.3 а.с.99-100), довідка щодо переліку та опису заставного майна підприємства, що знаходиться в заставі ПАТ "ПУМБ" та Акт опису майна, що знаходиться в податковій заставі, копію Витягу з державного реєстру обтяжень рухомого майна боржника №55270138 від 29.03.2018. (т.3 а.с.101-121), а також баланси ТОВ "Хлібзавод "Салтівський" за 2015-2017 року (т.3 а.с.24-31).

Отже, матеріали справи не містять доказів повного забезпечення заявлених ініціюючим кредитором грошових вимоги майном боржника, а отже доводи апелянта про те, що місцевим господарським судом не було досліджено вказаних обставин, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Крім того, судовою колегією не приймаються до уваги доводи апелянта про те, що заява про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод Салтівський" підписана не уповноваженою особою, з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що заява про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод Салтівський" подана Публічним акціонерним товариством "Аграрний фонд" 29.01.2018р., що підтверджується відтиском штампу відділу документального забезпечення та контролю господарського суду Харківської області на першому аркуші вказаної заяви, та підписана начальником управління правового забезпечення Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" Передрій Н.О. (т.1 а.с.6-8).

З наявної в матеріалах справи копії довіреності від 18.12.2017р. вбачається, що Передрій Н.О. діє на підставі довіреності, якою Публічним акціонерним товариством "Аграрний фонд" в особі голови правління Радченка Андрія Анатолійовича, уповноважено Передрій Н.О. представляти інтереси підприємства в судах загальної юрисдикції, в тому числі, в судах апеляційної та касаційної інстанції, при розгляді, зокрема, господарських справ, у тому числі з правом підпису заяви про порушення провадження у справі про банкрутство (т.1 а.с.24).

Колегією суддів встановлено, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців та громадських формувань, які у відповідності до частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб підприємців та громадських формувань", є достовірними, керівником Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" КОД з 28.04.2015р. є Радченко Андрій Анатолійович.

Отже, Передрій Н.О. відповідно до наданих до матеріалів справи довіреності та відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, була наділена керівником підприємства необхідним обсягом повноважень щодо представництва інтересів Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" в судах загальної юрисдикції, в тому числі в судах апеляційної та касаційної інстанції, при розгляді, зокрема, господарських справ, у тому числі з правом підпису заяви про порушення провадження у справі про банкрутство.

З огляду на вищевикладене, судова колегія аналізуючи питання обсягу дослідження доводів апелянта та їх відображення в оскаржуваній ухвалі, питання вичерпності висновків суду, враховує правову позицію викладену в рішенні Європейського суду, прийнятому у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006)

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Судова колегія наголошує, що у даній справі апелянту було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, що господарським судом першої інстанції було перевірено обґрунтованість вимог ініціюючого кредитора, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження, а також встановлено наявність доказів неспроможності боржника виконати свої грошові зобов'язання перед кредитором протягом більш ніж три місяці, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо наявності правових підстав, визначених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" для порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод "Салтівський".

Щодо призначення судом першої інстанції розпорядником майна ТОВ "Хлібзавод "Салтівський" арбітражного керуючого Семенова Д.С. та відмови в задоволенні заяв арбітражного керуючого Татіщева О.Є. та Сиволобова М.М., колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 114 Закону про банкрутство регулюються питання призначення та усунення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у справі про банкрутство.

Так, абзацами 1-3 частини першої статті 114 Закону про банкрутство встановлено, що кандидатура арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) для виконання повноважень розпорядника майна визначається судом самостійно із застосуванням автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Положення про автоматизовану систему з відбору кандидатів на призначення розпорядника майна господарським судом у справах про банкрутство затверджується Пленумом Вищого господарського суду України за погодженням з державним органом з питань банкрутства.

Під час прийняття заяви про порушення справи про банкрутство суд в ухвалі зобов'язує визначеного автоматизованою системою арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) надати заяву на участь у даній справі.

У разі якщо від арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), визначеного автоматизованою системою, не надійшла заява про згоду стати розпорядником майна в цій справі, то розпорядника майна призначає суд без застосування автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України, було визначено арбітражного керуючого Іваненко Наталію Олександрівну на призначення розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод "Салтівський" (т.1 а.с.3).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.01.2018р. , якою було прийнято заяву Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод "Салтівський" (т.1 а.с.4-5), було зобов'язано арбітражного керуючого визначеного автоматизованою системою надати заяву на призначення його розпорядником майна боржника та резюме щодо його роботи (пункт 4 резолютивної частини вказаної ухвали).

31.05.2018р. на адресу господарського суду Харківської області надійшла заява арбітражного керуючого Іваненко Н.О. про згоду на участь у справі. З поданої заяви та доданих до неї документів (т.1 а.с. 27-169), вбачається, що остання повідомила суд про те, що має юридичну освіту, приміщення для здійснення діяльності арбітражного керуючого, необхідну оргтехніку, транспортний засіб, має стає роботи за фахом майже 12 років, та на даний час виконує повноваження арбітражного керуючого у двох справах про банкрутство; не є заінтересованою особою стосовно боржника та кредиторів, не належить до жодної категорії осіб, зазначених у частині 2 статті 114 Закону про банкрутство, судимостей за вчинення корисливих злочинів та заборони суду займатися діяльністю арбітражного керуючого не має; має необхідну матеріально-технічну базу для здійснення повноважень у даній справі, зокрема офісне приміщення, забезпечений телефонним зв'язком, доступом до мережі Інтернет.

До заяви на участь у даній справі арбітражним керуючим Іваненко Н.О. було надано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) в ід 26.02.2018р. №253, видане на підставі наказу Міністерства юстиції України №280/5 від 14.02.2013р. (т.1 а.с.31), диплом спеціаліста виданого у 2003році Українською академією банківської справи за спеціальністю правознавство (т. 1 а.с.33), договір суборенди частини нежитлових приміщень від 04.11.2016р. та акт здачі - приймання до нього (т.1 а.с.34-36); додаткові угоди до договору суборенди частини нежитлових приміщень від 02.10.2016р., від 01.11.2017р. (т.1 а.с.37-38), договір страхування відповідальності арбітражного керуючого (професійних ризиків арбітражних керуючих за шкоду, заподіяну внаслідок неумисних дій або помилки під час здійснення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №3401287 від 03.07.2017р. та додаткову угоду №1 від 04.12.2017р. до договору №3401287, укладені відповідно до положень Закону про банкрутство та докази сплати страхового платежу (т.1 а.с.39-43), копію трудової книжки (т.1 а.с.44-48), ліцензію на здійснення діяльності арбітражних керуючих (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) Серії АВ №158304 (т.1 а.с.49), ліцензію на здійснення діяльності арбітражних керуючих (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) Серії АВ №592927 (т.1 а.с.50), свідоцтво арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією , ліквідатора) №1075 від 29.09.2005р. (т. 1 а.с.51), акт планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 19.01.2017р. №432/06-20 проведеної Головним територіальним управлінням юстиції у Сумській області, за результатами якого, у діях арбітражного арбітражного керуючого Іваненко Н.О., з урахуванням пояснень та копій документів, комісією не виявлено порушення вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону, іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці під час здійснення повноважень розпорядника майна, ліквідатора у справах про банкрутство за період, що підлягає плановій перевірці, зокрема, дотримання кваліфікаційних вимог, організаційних вимог, інших спеціальних вимог незалежно від стадії процедури банкрутства (т.1 а.с.57), свідоцтво про підвищення кваліфікації видане Центром перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників юстиції Міністерства юстиції України на підтвердження підвищення кваліфікації шляхом участі у семінарі з питань банкрутства та відновлення платоспроможності боржника та успішного складання заліку від 12.10.2014р. №628 (т.1 а.с.52), сертифікат про участь у круглому столі проведеному Асоціацією правників України на тему: "Реформа законодавства про банкрутство: формування наїженої практики арбітражних керуючих" від 10.08.2016р. (т.1 а.с.53), свідоцтво про підвищення кваліфікації видане Сумським державним університетом на підтвердження підвищення кваліфікації шляхом участі у семінарі з питань банкрутства та відновлення платоспроможності боржника та успішного складання заліку від 30.06.2015р. №31.15.025 (т.1 а.с.54), лист Міністерства юстиції України від 10.11.2014р. №13.0.2-33/1469 щодо присвоєння четвертого рівня кваліфікації (т.1 а.с.55), копію посвідчення водія (т.1 а.с.58) ,копію договору оренди транспортного засобу від 06.04.2017р. (т.1 а.с.59), роздруківки судових рішень з переліком 152 справ про банкрутство, у яких здійснювала повноваження розпорядника майна або ліквідатора (т.1 а.с.60-169, т.2 а.с.1-143).

Але, 07.02.2018р. на адресу господарського суду Харківської області від арбітражного керуючого Іваненко Н.А. надійшла заява про неможливість виконання обов'язків розпорядника майна, в якій повідомляла суд, про те, що у зв'язку з виявленням обставин, що унеможливлюють виконання обов'язків розпорядника майна, а саме: наданням юридичних послуг одній із сторін у справі №922/116/18 про банкрутство ТОВ "Хлібзавод "Салтівський", що свідчить про те, що арбітражний керуючий є заінтересованою особою відносно боржника, відкликає свою заяву на участь у справі та повідомляє про неможливість виконання обов'язків розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод "Салтівський" (т.3 а.с.1).

Отже, відповідно до абзаців 4-6, 8 частини 1 статті 114 Закону про банкрутство, кандидатура арбітражного керуючого для виконання повноважень керуючого санацією або ліквідатора визначається судом за клопотанням комітету кредиторів, а в разі відсутності такого клопотання - за ініціативою суду, крім випадків, передбачених цим Законом.

Під час призначення арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) господарський суд не пов'язаний з кандидатурами арбітражних керуючих, запропонованими комітетом кредиторів, та має право призначити арбітражного керуючого самостійно.

Відхилення господарським судом запропонованих кандидатур арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) та призначення іншого арбітражного керуючого повинно бути вмотивованим.

При цьому суд, враховуючи вимоги статті 43 Господарського процесуального кодексу України, повинен належним чином обґрунтувати призначення арбітражного керуючого, зазначити мотиви, з яких призначено певну кандидатуру та відхилено інші, що були запропоновані, дослідивши професійні якості кандидатів на цю посаду, відсутність зацікавленості особи стосовно боржника та кредиторів, враховуючи освіту, досвід, показники роботи у попередніх справах, наявність у нього організаційних та технічних можливостей виконувати обов'язки ліквідатора у конкретній справі, страхування відповідальності арбітражного керуючого та інші обставини, які свідчать про здатність кандидата належним чином виконувати обов'язки, передбачені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Так, у відповідності до частини 1 статті 97 Закону про банкрутство арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) може бути громадянин України, який має повну вищу юридичну або економічну освіту, стаж роботи за фахом не менше трьох років або одного року на керівних посадах після отримання повної вищої освіти, пройшов навчання та стажування протягом шести місяців у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства, володіє державною мовою та склав кваліфікаційний іспит.

Приписами частини 2 статті 97 Закону про банкрутство встановлено, що не може бути арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) особа, яка визнана судом обмежено дієздатною або недієздатною; має судимість за вчинення корисливих злочинів; не здатна виконувати обов'язки арбітражного керуючого за станом здоров'я; якій заборонено обіймати керівні посади; відмовлено в наданні допуску до державної таємниці або скасовано раніше наданий допуск за порушення законодавства у сфері охорони державної таємниці, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов'язків, визначених цим Законом, у разі якщо з часу такої відмови або скасування пройшло менше року.

Згідно частини 2 статті 114 Закону про банкрутство розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором не можуть бути призначені арбітражні керуючі:

1) які є заінтересованими у цій справі;

2) які здійснювали раніше управління цим боржником - юридичною особою, крім випадків, коли з дня усунення від управління зазначеним боржником минуло не менше трьох років;

3) яким відмовлено в допуску до державної таємниці, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов'язків, покладених цим Законом;

4) які мають конфлікт інтересів (особи, у яких виникає суперечність між власними чи їх близьких осіб майновими, немайновими інтересами та повноваженнями арбітражного керуючого).

До призначення арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) особа повинна подати до господарського суду заяву, в якій зазначається, що вона не належить до жодної категорії вищезазначених осіб.

За наявності конкурентних кандидатур на виконання повноважень розпорядника майна, суд зобов'язаний розглянути кожну кандидатуру окремо, незалежно від того ким з учасників провадження (чи самим арбітражним керуючим) подано клопотання (заява) про призначення тієї чи іншої особи розпорядником майна та, відповідно, мотивувати свої висновки про відхилення чи про призначення тієї чи іншої кандидатури.

З матеріалів справи вбачається, що із заявами про участь у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод "Салтівський" в якості розпорядника майна звернулись арбітражний керуючий Семенов Д.С., арбітражний керуючий Татіщева О.Є. та арбітражний керуючий Сиволобов М.М.

Отже, під час вирішення місцевим господарським судом питання щодо призначення кандидатури арбітражного керуючого, виникла конкуренція арбітражних керуючих, які звернулись до суду із відповідними заявами про участь у даній справі, а тому, питання визначення ліквідатора боржника підлягає вирішенню на загальних конкурентних засадах (оцінки рівня завантаженості, професійних та інших характеристик діяльності арбітражних керуючих, переваг одного перед іншим тощо), які мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

При дослідженні поданої до суду арбітражним керуючим Семеновим Д.С., заяви та доданих до неї документів (т.3 а.с.151-161), вбачається, що останній повідомив суд, що протягом трудової діяльності займав керівну посаду в ПАТ "Банк Меркурій", а саме заступник начальника Служби заставних операцій Департаменту активно-пасивних операцій, має необхідну матеріально-технічну базу для здійснення повноважень у даній справі, зокрема офісне приміщення за адресою: м.Харків, майдан Павлівський; автомобіль; комп'ютер; засоби для копіювання та друкування документів; засоби зв'язку. На даний час у провадженні арбітражного керуючого знаходиться 7 (сім) справи; не є заінтересованою особою стосовно боржника та кредиторів, не належить до жодної категорії осіб, зазначених у частині 2 статті 114 Закону про банкрутство, судимостей за вчинення корисливих злочинів та заборони суду займатися діяльністю арбітражного керуючого не має.

До заяви на участь у даній справі арбітражним керуючим Семеновим Д.С було надано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 06.12.2016р. №1783, видане на підставі наказу Міністерства юстиції України №3371/5 від 25.11.2016р.(т. 3 а.с.152), договір страхування відповідальності арбітражного керуючого (професійних ризиків арбітражних керуючих за шкоду, заподіяну внаслідок неумисних дій або помилки під час здійснення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №3408757 від 16.11.2017р. та додаткову угоду №1 до договору №3384776, укладені відповідно до положень Закону про банкрутство та докази сплати страхового платежу (т.3 а.с.153-156),

Дослідженням наданих до суду арбітражним керуючим Татіщевим О.Є. документів встановлено, що він здійснює свою діяльність арбітражного керуючого на підставі свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора ) від 27.05.2013р. №935, виданого на підставі наказу Міністерства юстиції України №712/5 від 14.02.2013р.(т. 3 а.с.158), не є заінтересованою особою стосовно боржника та кредиторів, не належить до жодної категорії осіб, значених у частини 2 статті 114 Закону про банкрутство, судимостей за вчинення корисливих злочинів та заборони суду займатися діяльністю арбітражного керуючого не має.

Наданими арбітражним керуючим до заяви документами також підтверджується, що діяльність арбітражного керуючого застрахована відповідно до договору добровільного страхування професійної відповідальності арбітражного керуючого від 07.07.2017р. (т.3 а.с.159-161).

При дослідженні поданої до суду арбітражним керуючим Сиволобовим М.М., заяви та доданих до неї документів (т.3 а.с.162-174), вбачається, що останній повідомив суд про те, що має 5-й (найвищий рівень кваліфікації арбітражного керуючого та за період виконання обов'язків арбітражного керуючого брав участь у 206 справах; пройшов навчальні курси та успішно склав іспит за програмою підготовки арбітражних керуючих у справах про банкрутство); протягом трудової діяльності обіймав такі керівні посади (керівника чи заступника керівника юридичної особи): директора ТОВ "КЛ - Сервіс", директора ТОВ "БІС - Плюс"; не є заінтересованою особою стосовно боржника та кредиторів, не належить до жодної категорії осіб, зазначених у частині 2 статті 114 Закону про банкрутство, судимостей за вчинення корисливих злочинів та заборони суду займатися діяльністю арбітражного керуючого не має; має необхідну матеріально-технічну базу для здійснення повноважень у даній справ, зокрема офісне приміщення в користуванні, власний автомобіль, комп'ютерну техніку та помічника на підставі контракту.

До заяви на участь у даній справі арбітражним керуючим Сиволобовим М.М. було надано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 12.02.2013р. №451, видане на підставі наказу Міністерства юстиції України №371/5 від 05.03.2013р.(т.3 а.с.163), договір страхування відповідальності арбітражного керуючого (професійних ризиків арбітражних керуючих за шкоду, заподіяну внаслідок неумисних дій або помилки під час здійснення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №3388662 від 14.09.2017р. та додаткову угоду №1 до договору №3388662, укладені відповідно до положень Закону про банкрутство та докази сплати страхового платежу (т.3 а.с.166-169), свідоцтво про підвищення кваліфікації видане Міжнародним інститутом бізнесу на підтвердження підвищення кваліфікації шляхом участі у семінарі з питань банкрутства та відновлення платоспроможності боржника та успішного складання заліку від 23.04.2016р. №112, лист Міністерства юстиції України від 10.11.2014р. №13.0.2-33/1474 щодо присвоєння п'ятого рівня кваліфікації (т.3 а.с.163 на звороті), акт планової виїзної перевари діяльності арбітражного керуючого від 03.03.2017р. №26/05-44 проведеної Головним територіальним управлінням юстиції у місті Києві, за результатами якого, у діях арбітражного керуючого Сиволобова М.М., з урахуванням пояснень та копій документів, комісією не виявлено порушення вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону, іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці під час здійснення повноважень розпорядника майна, ліквідатора у справах про банкрутство за період, що підлягає плановій перевірці, зокрема, дотримання кваліфікаційних вимог, організаційних вимог, інших спеціальних вимог незалежно від стадії процедури банкрутства (т.3 а.с.165), лист з переліком 206 справ про банкрутство, у яких здійснював повноваження розпорядника майна та ліквідатора (т.1 а.с.49-53).

Судова колегія зазначає, що місцевим господарським судом було досліджено кандидатури всіх арбітражних керуючих, якими було подано заяви на участь у даній справі в якості розпорядника майна боржника та правомірно враховано, що:

- арбітражний керуючий Семенов Д.С. мешкає у м. Харкові, здійснює свою діяльність арбітражного керуючого на підставі свідоцтва № 1783 від 06.12.2016р., має договір страхування професійної відповідальності арбітражного керуючого від 16.11.2017р. до якого долучено квитанцію щодо сплати страхового платежу, має всі організаційні та технічні можливості виконувати обов'язки розпорядника майна боржника, в тому числі офісне приміщення в користуванні, власний автомобіль, комп'ютер, засоби для копіювання та друкування документів, засоби зв'язку, також, арбітражним керуючим Семеновим Д.С. було повідомлено, що має завантаженість у 7 (семи) справах про банкрутство.

- арбітражний керуючий Татіщев О.Є. мешкає у м. Харкові, здійснює свою діяльність арбітражного керуючого на підставі свідоцтва № 935 від 27.05.2013р., має договір страхування професійної відповідальності арбітражного керуючого від 07.07.2017р. до якого долучено квитанцію щодо сплати страхового платежу, проте відомостей щодо показників роботи у попередніх справах, кількість справ, у яких бере участь арбітражний керуючий, наявність у нього організаційних та технічних можливостей виконувати обов'язки розпорядника майна Татіщевим О.Є. не надано.

- арбітражний керуючий Сиволобов М.М. мешкає у м. Києві, здійснює свою діяльність на підставі свідоцтва № 451 від 12.03.2013р., має всю необхідну матеріально - технічну базу для здійснення повноважень у справі, зокрема офісне приміщення в користуванні, власний автомобіль, комп'ютерну та оргтехніку, має 5- й рівень кваліфікації, у 2016 році підвищив свою кваліфікацію, у 2017 році пройшов планову виїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого, має договір страхування професійної відповідальності арбітражного керуючого від 14.09.2017р. до якого долучено квитанцію щодо сплати страхового платежу, приймав участь у 206 справах, проте, арбітражним керуючим Сиволобовим М.М. не було повідомлено суду про кількість справ у його провадженні.

З огляду на вищевикладене, що рішення у справі повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі та виходячи з аналізу вимог статті 114 Закону про банкрутство та встановлених судом обставин, здійснивши оцінку наданим арбітражними керуючими документам, а також за результатами їх аналізу, з урахуванням освіти, досвіду та показників роботи у попередніх справах, кількості справ, у яких арбітражні керуючі брали участь, та кількість справ, які перебувають в їх провадженні та інші обставини, які свідчать про їх здатність належним чином виконувати обов'язки розпорядника майна у конкретній справі, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про доцільність призначення розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод "Салтівський" арбітражного керуючого Семенова Д.С. та відмови в задоволенні заяв арбітражного керуючого Сиволобова М.М. та арбітражного керуючого Татіщева О.Є.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 115 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.

Згідно з частини 2 статті 115 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна визначається в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень або в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до порушення провадження у справі про банкрутство, якщо такий розмір перевищує дві мінімальні заробітні плати.

Отже, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про встановлення грошової винагороди арбітражному керуючому Семенову Д.С., у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання ним повноважень враховуючи приписи статті 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

На підставі викладеного, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку залишити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Лауффер Бейкері" без задоволення, а ухвалу господарського суду Харківської області від 15.02.2018р. у справі №922/116/18- без змін.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції керуючись положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладає витрати за подання апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись ст.ст. 254, 255, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Лауффер Бейкері" на ухвалу господарського суду Харківської області від 15.02.2018р. у справі №922/116/18 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 15.02.2018р. у справі №922/116/18 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 25 липня 2018р.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на дане судове рішення може бути подано до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий суддя Плахов О.В.

Суддя Здоровко Л.М.

Суддя Фоміна В. О.