ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________УХВАЛА
"19" липня 2018 р.м. Одеса Справа № 5017/3127/2012
Розглядається скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Лазурне узбережжя" (вх. № 2-3435/18 від 06.07.2018 року), в порядку ст. 339-345 ГПК України, на дії державного виконавця Другого Київського ВДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1, по справі № 5017/3127/2012:
За позовом: Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Аркада" (стягувач).
До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Лазурне узбережжя" (боржник).
Про стягнення 1 083 253,48 грн.
Cуддя Демешин О.А.
Секретар судового засідання Заболотна Я.О.

Представники сторін:
від позивача (стягувача): ОСОБА_2 - довіреність
від відповідача (боржника): не з`явився
від ДВС: ОСОБА_3 довіреність
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Господарського суду Одеської області від 14.01.2013 року по справі №5017/3127/2012 позов Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Аркада" задоволено повністю.

29.01.2013 року Рішення набрало законної сили та суд видав відповідний наказ.

06.07.2018 року через канцелярію суд отримав скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лазурне узбережжя" (вх. № 2-3435/18 від 06.07.2018 року), в порядку ст. 339-345 ГПК України, на дії державного виконавця Другого Київського ВДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1, по справі № 5017/3127/2012.

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 09.07.2018 року № 317 проведено повторний автоматичний розподіл скарги, яким визначено суддю Демешина О. А.

Скаржник просить суд:

1. Поновити пропущений з поважних причин строк для подання скарги на дії державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в одеській області ОСОБА_1

2. Визнати дії державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 неправомірними.

3. Скасувати постанову державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в одеській області ОСОБА_1 від 27 березня 2018 року по справі № 5017/3127/2012.

В обґрунтування скарги Боржник посилається на те, що вказана постанова державного виконавця Георгієва В.І. була складена з порушеннями вимог законодавства, а саме з викладенням недостовірної та неправдивої інформації. Так, у своїй постанові державний виконавець Георгієв В.І. наклав арешт на земельну ділянку, кадастровий номер :34:010:0077, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Гаршина, 3 та на якій розташований обєкт незавершеного будівництва. 5-ти поверховий житловий будинок з мансардою та підземним паркінгом, однак, викладена у постанові інформація не відповідає дійсності. Скаржник зазначає, що відповідно до Декларації про готовність обєкта до експлуатації , що зареєстрована Державною архітектурно-будівельною інспекцією 30.05.2013 року, за № ІУ 99, будівництво 5-ти поверхового будинку з мансардою та підземним паркінгом є завершеним, а сам обєкт є готовим до експлуатації.

Щодо підстав поновлення строку пропущеного з поважних причин строк для подання скарги на дії державного виконавця Скаржник посилається на те, що Копію постанову про опис та арешт майна від 27 березня 2018 року, ТОВ «Лазурне узбережжя» від державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в одеській області ОСОБА_1 не отримало, а дізналося про неї випадково, а саме у звязку з отриманням листа від 18.06.2018 року № 5650/18-18-18 про реалізацію, шляхом проведення електронних торгів, майнових прав на обєкт будівництва за адресою: м. Одеса, вул. Гаршина, 3, а вже після отримання даного повідомлення було створено інформаційну довідку 128990358 від 26.06.2018 р., з якої стало зрозуміло про винесення постанови про опис та арешт майна боржника.

Представник стягувача у судовому засіданні просив суд в задоволені скарги відмовити, вважаючи її безпідставною.

Представник Другого Київського ВДВС м. Одеса у судовому засіданні надав суду заперечення, просив суд у задоволені скарги відмовити.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення скаржника, суд вважає, що її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного:

Скаржник не надав суду доказів викладених в заяві обставин.

Так, відповідно ч. 2, 4 ст. 91 ГПК України Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Отже, надані скаржником незавірені копії документів, не є письмовими доказами в розумінні ст. 91 ГПК України.

Крім того, скаржник посилається на те, що спірна постанова державного виконавця складена на підставі недостовірної та неправдивої інформації, а саме: держаний виконавець наклав арешт на земельну ділянку, кадастровий номер :34:010:0077, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Гаршина, 3 та на якій розташований обєкт незавершеного будівництва. 5-ти поверховий житловий будинок з мансардою та підземним паркінгом.

На підтвердження своєї позиції своєї позиції щодо недостовірності інформації, викладеній у вищевказаній постанові, скаржник надав суду „Інформацію з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно (номер інформаційної довідки: 128990358, дата, час формування: 26.06.2018 10:51:13), яка підтверджує, що на земельній ділянці, кадастровий номер :34:010:0077, що перебуває у приватній власності Скаржника за адресою: м. Одеса, вул. Гаршина, 3 розташовано: „Тип майна: обєкт незавершеного будівництва, 5-ти поверхового житлового будинку з мансардою та підземним паркінгом.

Таким чином, надана скаржником інформаційна довідка не підтверджує викладені ним обставини, а спростовує.

Також скаржник зазначає, що не отримував копії оскаржуваної Постанови про опис та арешт майна боржника, а тому просить суд поновити пропущений з поважних причин строк для подання скарги на дії державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в одеській області ОСОБА_1

Проте, вказане твердження скаржника спростовується доданими до заперечень Другого Київського ВДВС м. Одеса матеріалами.

Так, копія супровідного листа та поштового повідомлення свідчать про отримання ТОВ "Лазурне узбережжя" копії Постанови від 15.11.2017 року. Таким чином, скаржником без поважних причин пропущено строк звернення до суду зі скаргою на дії органу ДВС

Статтею 339 ГПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами 1, 3 статті 74 ГПК України закріплений обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч. 1, 9 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Таким чином, всупереч наведених вимог, до скарги не додано жодних доказів на підтвердження викладених в скарзі обставин, а „Інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно свідчить про відповідність відомостей щодо обєкту незавершеного будівництва, розташованого на земельній ділянці, на яку було накладено арешт по постанові, що оскаржується.

На підставі викладеного, у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. 343, 344, 234, ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала набрала законної сили 19.07.2018р. та може бути оскаржена

в порядку ст.255, 256 ГПК України

Повний текст ухвали складено 20.07.2018р.

Суддя О.А. Демешин