РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.07.2018Справа № 910/5963/18
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інжинірингова компанія "Прима Терм"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Нові продукти"

про стягнення 114 366,69 грн.

Представники сторін: не викликались.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інжинірингова компанія "Прима Терм" до товариства з обмеженою відповідальністю "Нові продукти" про стягнення 114 366,69 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору підряду №517-17 від 12.06.2017 року належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання по сплаті наданих послуг, у зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість у заявленому розмірі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.05.2018 р. прийнято позовну заяву до розгляду, та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

04.06.2018 року до канцелярії суду відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

08.06.2018 року до канцелярії суду позивач подав відповідь на відзив на позовну заяву.

27.06.2018 року відповідачем подано заперечення до відповіді на відзив.

В позовній заяві позивач просив суд розгляд справи проводити в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч. 5-7 статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п'яти днів з дня отримання відзиву.

Враховуючи те, що предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, тому суд відмовляє в задоволенні клопотання позивача про розгляд справу в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

12.06.2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інжинірингова компанія "Прима Терм" (виконавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Нові продукти" (замовник) укладено договір підряду №517-17.

Відповідно до ч.1 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч.2 статті 837 ЦК України договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до п.1.1 договору виконавець бере на себе зобов'язання виконати необхідний комплекс робіт по влаштуванню на підприємстві замовника парогенераторної загальною продуктивністю 8 т/год пари за адресою: вул. Перемоги, 10, м. Жашків, Черкаська область (далі - об'єкт), а замовник зобов'язався прийняти та оплати виконану роботу.

Згідно п. 1.2 договору в перелік робіт, які зобов'язується виконати замовник входять: комплектація, поставка обладнання та пусконалагоджувальні роботи обладнання, згідно додатку № 1 «Протокол погодження договірної ціни», який є невід'ємною частиною договору.

Пунктом 1.3 договору передбачено, що перелік та вартість робіт/обладнання, що зобов'язується виконати/поставити виконавець за даним договором, вказаний у додатку № 1 «Протокол погодження договірної ціни».

Вартість монтажу обладнання, трубопроводів ТМ, автоматики та КВП визначається окремо після, виконання робочого проекту і оформлюється додатковими угодами до цього договору (п.1.5 договору).

Відповідно до п.4.1 договору, договір вступає в дію з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2017 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань по договору.

Згідно з ч.1 статті 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Загальний термін виконання робіт за договором визначається за додатком № 2 «Графік виконання робіт» при дотриманні умов фінансування (п. 4.2 договору).

Відповідно до п.2.1 договору загальна вартість робіт та обладнання, що виконуються та постачається за цим договором наведена в додатку № 1 та становить: 8 438 320, 20 грн., в тому числі ПДВ 20% - 1 406 386, 70 грн.

Вартість обладнання складає 8 274 665, 70 грн., в тому числі ПДВ 20% - 1 379 110, 95 грн. Враховуючи іноземне походження та/або складову вартості обладнання сума оплати вартості обладнання підлягає зміні у випадку коливання курсу гривні в бік збільшення, або зменшення по відношенню до євро на міжбанківському ринку на дату платежу у разі якщо така зміна буде складати більше 3% курсу гривні за один євро на дату укладення цього договору. Перерахунок здійснюється відповідно до формули, наведеної у п. 2.5 даного договору. Кожний з перерахунків сум окремих платежів погоджується сторонами шляхом підписання додаткової угоди.

Під курсом гривні по відношенню до євро на міжбанківському ринку на дату платежу сторонами погодилися розуміти курс продажу євро на міжбанківському ринку станом на кінець робочого дня (16:00) +1,5%, що передує даті здійснення платежу, вказаний на сайті http://finance.ua/ua. У випадку технічних проблем із сайтом http://finance.ua/ua сторони погодилися, як резервне джерело інформації, використовувати сайт http://minfin.com.ua/currency/mb/eur/.

Вартість обладнання розрахована за курсом на міжбанківському ринку курсу продажу євро на міжбанківському ринку станом на кінець попереднього робочого дня +1,5% на дату підписання договору (п.2.3 договору).

Пунктом 2.5 договору передбачено, що у разі зміни курсу гривні за один євро, відповідно до п. 2.2 даного договору, замовник зобов'язаний сплатити виконавцю в гривні суму, розраховану за формулою:

Скоригована сума платежу 1=СП1х(К1/К0), де:

СП1 - сума платежу, згідно з п. 2.4 договору; К1 - курс гривні за один міжбанківському ринку на дату платежу + 1,5%; К0 - курс продажу за гривні одного євро на міжбанківському ринку попереднього робочого дня перед датою укладення цього договору +1,5%, але не меншу ніж сума вказана в п. 2.4 договору.

Відповідно до п.2.4 договору для закупівлі обладнання (вартість обладнання) замовник сплачує виконавцю:

- авансовий платіж в розмірі 10% загальної вартості обладнання в сумі складає 827466,57 грн., в тому числі ПДВ 20% - 137911,10 грн., які замовник перераховує на рахунок виконавця протягом 5 банківських днів з дати отримання рахунку від виконавця;

- 80% загальної вартості обладнання в сумі 6 619 732,56 грн., в тому числі ПДВ 20% - 1 103 288, 76 грн., які замовник перераховує на рахунок виконавця, протягом 5 банківських днів з дати отримання письмового повідомлення про дату готовності обладнання до відвантаження з заводу виробника, надісланого виконавцем;

- решту суми у розмірі 10% загальної вартості обладнання, що складає 827 466,57 грн., в тому числі ПДВ 20% - 137 911,10 грн., які замовник перераховує на рахунок виконавця протягом 5 банківських днів з дати отримання обладнання.

Пунктом 2.6 договору передбачено, що фактична договірна ціна робіт визначається на підставі актів виконаних робіт та довідок про вартість виконаних підрядних робіт за формою КБ-3.

Всі платежі за цим договором, окрім авансового перераховуються замовником протягом 5 банківських днів після отримання від виконавця актів виконаних проміжних робіт або актів прийому-передачі обладнання, підписаних обома сторонами, та реєстрації податкових накладних за попередній період (п.2.7 договору).

Згідно з п. 2.8 договору датою платежу є дата зарахування коштів на поточний рахунок виконавця

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору позивачем виставлено відповідачу рахунок-фактура №СФ-0000108 від 04.08.2017 року на суму 868 327,00 грн. (авансовий платіж за котельне обладнання згідно договору №517-17 від 12/06/2017 року за формулою 1=СП1х(К1хК2) 868527,00= (31,13/29,6583)).

Тобто, розмір авансового платежу, визначений позивачем у рахунку-фактурі № СФ-0000108 від 04.08.2017 року, був скоригований за формулою, закріпленою у п. 2.5 договору та складав не 827 466, 57 грн. (п. 2.4 договору № 517-17 від 12.06.2017 року), а 868 527, 00 грн.

Вищезазначений рахунок оплачений відповідачем, що підтверджується платіжним дорученням №D400721 від 09.08.2017 року на суму 868 527,00 грн.

Також, 14.11.2017 року позивачем виставлено відповідачу рахунок №СФ-0000198 від 14.11.2017 року на суму 7 009 349,81 грн. (авансовий платіж 80% за формулою 1=СП1х(К1хК2) за котельне обладнання згідно договору №517-17 від 12/06/2017 року 7009349,81= 6619732*(31,403897/29,6583)).

Розмір 80 % загальної вартості обладнання, визначений позивачем у рахунку-фактурі № СФ-0000198 від 14.11.2017 року, був скоригований за формулою, закріпленою у п. 2.5 договору та складав не 6 619 732,56 грн. (п. 2.4 договору), а 7 009 349, 81 грн..

Вищезазначений рахунок оплачений відповідачем, що підтверджується платіжними дорученнями на загальну суму 7 965 596,88 грн., а саме:

- №731 від 17.11.2017 року на суму 7 063 766,64 грн.,

- №74 від 17.11.2017 року на суму 1 830,24 грн.

При цьому, станом на 17.11.2017 року 80% загальної вартості обладнання з урахуванням положень п. 2.5 договору, якими передбачено, що суми оплат вартості обладнання підлягають коригуванню, враховуючи зміни курсу гривні до євро станом на 16.11.2017 року, складала 7 065 601,68 грн.

На виконання умов договору позивачем поставлено товар (обладнання) на загальну суму 8 831 996,10 грн. , що підтверджується підписаними та скріпленими печатками сторін актами передачі обладнання, а саме:

- №1 від 11.12.2017 року на суму 7 892 482,99 грн.,

- №2 від 11.12.2017 року на суму 834 766,02 грн.,

- №3 від 27.12.2017 року на суму 104 747,09 грн.

Пунктом 2.4 договору передбачено, що решту суми у розмірі 10% загальної вартості обладнання, що складає 827 466,57 грн., в тому числі ПДВ 20% - 137 911,10 грн., які замовник перераховує на рахунок виконавця протягом 5 банківських днів з дати отримання обладнання.

Тобто, відповідач повинен був сплатити за отримане обладнання (у розмірі 10% загальної вартості обладнання) з 28.12.2017 року по 04.01.2018 року, а першим днем прострочення є 05.01.2018 року.

В матеріалах справи наявний підписаний між сторонами акт звірки взаємних розрахунків за 2017 рік станом на 31.12.2017 року, з якого вбачається, що позивачем поставлено обладнання на загальну суму 8 831 966,10 грн., а відповідачем сплачено 7 934 123,88 грн., сума боргу на користь ТОВ «БІК «Прима Терм» згідно договору №517-17 від 12.06.2017 року становить 897 872,22 грн.

22.01.2018 року позивачем направлено відповідачу лист №10-01/19 від 19.01.2018 року в якому зазначено, що ним повністю виконано свої зобов'язання щодо поставки обладнання за договором №517-17 від 12/06/2017 року, проте ТОВ «Нові продукти» не проведено остаточну оплату за поставлене обладнання, заборгованість ТОВ «Нові продукти» станом на 19 січня 2018 року складає - 1 000 073,49 грн. просив терміново розглянути питання про погашення боргу за поставлене обладнання на умовах викладених п.2.4, 2.5 договору.

Також, електронною поштою позивачем направлено відповідачу рахунок-фактура №СФ-0000015 від 23.01.2018 року на суму 1 001 990,65 грн. (оплата за обрання за формулою 1=СП1х(К1хК2): 827 466,57*25,953644/29,6583).

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем відповідно до платіжного доручення №D523812 від 24.01.2018 року сплачено 897 155,97 грн. з призначенням платежу доплата за парові котли зг. дог. 517-17 зг. рах. № СФ-0000015 від 23.01.18.

Позивачем зазначено, що станом на 24.01.2018 року, з урахуванням положень п. 2.5 договору, якими передбачено, що суми оплат вартості обладнання підлягають коригуванню, враховуючи зміни курсу гривні до євро, позивачем скориговано розмір платежу 10% загальної вартості обладнання, який підлягав сплаті відповідачем, який на 23.01.2018 року, складав 1 003 262,15 грн.

Сума недоплати скориговано розмір платежу 10% загальної вартості обладнання, який підлягав сплаті відповідачем станом на 24.01.2018 року складала 106 106,18 грн..

Зважаючи на те, що відповідачем так і не виконано в повному обсязі своїх зобов'язань зі сплаті 10% загальної вартості обладнання, як це передбачено п. 2.4 та п. 2.5 договору позивачем визначено суму заборгованості відповідача в розмірі 114 366,69 грн., з урахуванням того, що станом на 25.01.2018 року розмір платежу 10% загальної вартості обладнання, який підлягав сплаті відповідачем становив 1 011 522, 66 грн., а відповідачем 24.01.2018 року було сплачено 897 155, 97 грн.

У зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 114 366,69 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено, що аналіз п.2.2, 14.2 договору та фактичних договірних відносин між позивачем та відповідачем дає підстави зробити висновок, що будь-які зміни договірної вартості обладнання та робіт здійснюються виключно шляхом підписання відповідної додаткової угоди, яка набирає чинності з моменту її підписання повноважними представниками позивача та відповідача. Однак, між сторонами не було підписано жодної додаткової угоди до договору, якою б було зафіксовано перерахунок сум платежів по оплаті вартості поставлено товару, а тому відсутні підстави для вимагання від відповідача здійснення плати в розмірі 114 366,69 грн.

Крім того, в позовній заяві позивачем зазначено про здійснення коригування суми платежу станом на 25.01.2018р., при цьому умовами п.2.4, 2.5 договору, на які позивач посилається як підставу для коригування платежу на 25.01.2018р., не передбачено права позивача здійснювати коригування платежу на дату іншу, ніж ту, в яку повинен бути здійснений відповідний платіж.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом враховано те, що розмір вартості 10% та 80% загальної вартості обладнання відповідачем сплачено з урахуванням п.2.5 договору щодо коригування курсу гривні до євро, проте, станом на звернення до суду в матеріалах справи відсутні докази укладання між сторонами додаткової угоди щодо кожного з перерахунків сум окремих платежів як це передбачено п.2.2 договору.

Враховуючи вищезазначене та беручи до уваги те, що загальна вартість поставленого обладнання становить 8 831 996,40 грн., а відповідачем сплачено вартість обладнання в загальному в розмірі 8 831 279,85 грн. (868 527,00 грн. + 7 063 766,64 грн. + 1 830,24 грн. + 897 155,97 грн.) , тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за договором підряду №517-17 від 12.06.2017 року підлягають задоволенню частково в розмірі 716,25 грн.

В частині стягнення заборгованості в розмірі 113 650,44 грн. відмовити.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд зазначає, що позивачем в прохальній частині позову зазначено, зокрема, стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу, проте будь-яких доказів на підтвердження її надання матеріали справи не містять.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ст.. 129, ст.ст. 236-238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Нові продукти" (01033, м. Київ, Спортивна площа, будинок 3, ідентифікаційний код 33234957) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інжинірингова компанія "Прима Терм" (03124, м. Київ, вул. М. Василенка, буд. 7-А, кв. 12, ) заборгованість в розмірі 716 (сімсот шістнадцять) грн. 25 коп. та судовий збір в розмірі 11 (одинадцять) грн. 10 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Мудрий