ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року           справа № 925/651/18                    м. Черкаси

За позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Уманьгаз збут"

про стягнення 6224 грн. 59 коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Рябенька Я.В.

Представники сторін:

від позивача: не явилися;

від відповідача: не явилися.

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі також – позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Уманьгаз збут" (далі також – відповідач) про стягнення 6224 грн. 59 коп., у тому числі: 5178 грн. 11 коп. пені, 423 грн. 40 коп. три проценти річних та 623 грн. 08 коп. інфляційних нарахувань.

У позові позивач також просить господарський суд стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого останнім за подання позову судового збору у розмірі 1762 грн. 00 коп.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне (несвоєчасне) виконання відповідачем грошових зобов’язань за укладеним між сторонами договором купівлі-продажу природного газу від 30.12.2015 №16-211-РО та додатковими угодами до нього щодо оплати переданого йому позивачем у січні – вересні 2016 року природного газу.

Ухвалою від 22.06.2018 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву позивача до розгляду, відкрив провадження у справі, задовольнив клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, призначив її розгляд в судовому засіданні на 10 год. 00 хв. 17.07.2018 у приміщенні Господарського суду Черкаської області і визначив відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом п’яти днів з дня одержання цієї ухвали.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце призначеного ухвалою від 22.06.2018 судового засідання з розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, що підтверджується рекомендованими повідомленням про вручення їм поштових відправлень з вищевказаною ухвалою господарського суду. Проте представники сторін у вказане судове засідання не явилися.

Представник позивач подав до господарського суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов до господарського суду не подав і не повідомив господарський суд про причину неявки його представника у судове засідання, що не перешкоджає вирішенню спору за наявними у справі матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження.

Розглянувши справу у судовому засіданні, яке відбулося 17.07.2018, у порядку спрощеного позовного провадження, Господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

30 грудня 2015 року позивач як продавець і відповідач як покупець уклали між собою договір на купівлю – продаж природного газу №16-211-РО (а.с. 14-18, далі – договір №16-211-РО), згідно з п.1.1 та п. 1.2 якого продавець зобов’язався передати у власність покупцю у 2016 році природний газ виключно для подальшої реалізації релігійним організаціям (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності), а покупець зобов’язався прийняти та оплатити газ на умовах цього договору.

У подальшому додатковими угодами від 31.03.2016 №1, від 30.04.2016 №2, від 22.08.2016 №3 і від 10.02.2017 №4 (а. с. 19-24) сторони вносили зміни до договору №16-211-РО щодо обсягів природного газу, його ціни, продовження строку дії договору на наступні періоди часу аж до 30.09.2016 та інше.

Пунктом 6.1 договору №16-211-РО встановлено, що оплата планових обсягів газу здійснюється покупцем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється покупцем до 25-го числа місяця, наступного за місяцем реалізації газу, на підставі підписаного сторонами акта приймання-передачі газу за розрахунковий місяць.

У п. 7.2 договору №16-211-РО його сторони встановили, що у разі невиконання покупцем умов п. 6.1 цього договору споживач зобов’язується сплати постачальнику крім суми заборгованості пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

На виконання договору №16-211-РО і додаткових угод до нього позивач у січні - вересні 2016 року передав відповідачу, а останній прийняв 19,961 тис. куб. м. природного газу на загальну суму 53633 грн. 20 коп., що підтверджується підписаними обома сторонами актами приймання – передачі газу (а.с. 25- 33).

Відповідач свої зобов’язання за договором №16-211-РО виконав не належним чином і допустив прострочення в оплаті позивачу поставленого ним у січні - вересні 2016 року природного газу, що підтверджується поданим позивачем з позовом докладним розрахунком стягуваної суми і не заперечується відповідачем.

За порушення встановленого п. 6.1 договору №16-211-РО строку оплати поставленого у січні – вересні 2016 року природного газу позивач станом на 31.10.2016 включно нарахував відповідачу до сплати передбачену п. 7.2 договору №16-211-РО пеню у сумі 5178 грн. 11 коп., а також передбачені ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційні нарахування у сумі 623 грн. 08 коп. та три проценти річних у сумі 423 грн. 40 коп.

Відповідач нараховані позивачем суми пені, трьох процентів річних та інфляційних нарахувань не сплатив, що й спричинило даний спір.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) визначає грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов’язковим для виконання.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачає право кожного суб’єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом застосування штрафних санкцій.

З огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства Господарський суд Черкаської області дійшов до таких висновків.

Відповідач не виконав належним чином грошове зобов’язання за договором №16-211-РО щодо оплати вартості поставленого йому позивачем протягом січня – вересня 2016 року природного газу, допустивши прострочення його виконання, тому позивач має право на стягнення з відповідача на свою користь передбаченої п. 7.2 договору №16-211-РО пені, а також передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних нарахувань і три проценти річних.

Стягувані суми пені, інфляційних нарахувань та трьох процентів річних нараховані позивачем у відповідності з умовами договору №16-211-РО, фактичними обставинами його виконання сторонами, вимогами чинного законодавства, тобто нараховані правильно.

За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю.

За подання позову позивач за платіжним дорученням від 14.06.2018 №6005311 сплатив 1762 грн. 00 коп. судового збору.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача на сплату судового збору у сумі 1762 грн. 00 коп. підлягають відшкодуванню йому за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Уманьгаз збут" (вул. Дерев’янка, 19, м. Умань, Черкаська область, 20300, ) на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул. Б.Хмельницького, 6, м. Київ, 01001, ) – 5178 грн. 11 коп. пені, 423 грн. 40 коп. три проценти річних, 623 грн. 08 коп. інфляційних нарахувань та 1762 грн. 00 коп. витрат на сплату судового збору.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд Черкаської області протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 23.07.2018.

СУДДЯ М.В. Дорошенко