ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року м. ОдесаСправа № 916/3168/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Ярош А.І.,

суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М.,

секретар судового засідання Іванов І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Караханян Мартина Лермонтовича

на рішення господарського суду Одеської області від 13 березня 2018 року

у справі №916/3168/17 (суддя Цісельський О.В., ухвалене у м. Одеса о 13-45, повний текст 19.03.18)

за позовом Одеської міської ради

до Фізичної особи-підприємця Караханян Мартина Лермонтовича

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Департаменту комунальної власності Одеської міської ради

про стягнення 11 048,74 грн.,

за участю представників учасників процесу:

Від позивача - Горяча К.І., довіреність № 47/вих-мр, дата видачі : 20.02.18;

Від відповідача - Берназ А.В., Ордер ОД № 335785, дата видачі : 03.07.18;

Від Департаменту комунальної власності - Токар А.С., довіреність № 01-36/45, дата видачі : 27.12.17;

ВСТАНОВИВ:

18.12.2017р. Одеська міська рада звернулась до Господарського суду Одеської області із позовною заявою (вх.№3398/17) про стягнення з фізичної особи-підприємця Караханяна Мартина Лермонтовича 11 048,74 грн., де 9 485,09 грн. - заборгованість по орендній платі 554,35 грн. - інфляційні, 181,87 грн. - 3% річних, 827,43 грн. - пеня.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором оренди землі 18.09.2003р. щодо повної та своєчасної сплати орендної плати за земельну ділянку за період з 01.11.2015р. по 31.10.2017р.

Рішенням господарського суду Одеської області від 13 березня 2018 року у справі №916/3168/17 (суддя Цісельський О.В., ухвалене у м. Одеса о 13-45, повний текст 19.03.18) позов задоволено повністю, стягнуто з фізичної особи-підприємця Караханяна Мартина Лермонтовича на користь Одеської міської ради заборгованість по сплаті орендної плати за період з 01.11.2015р. по 30.10.2017р. в сумі 9 485 грн. 09 коп., інфляційні в сумі 554 грн. 35 коп., 3% річних в сумі 181 грн. 87 коп., пеню в сумі 827 грн. 43 коп. та судові витрати з оплати судового збору в сумі 1 600 грн. 00 коп.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем в порушення вищезазначених приписів закону та договору оренди, договірні зобов'язання щодо оплати орендних платежів в період з 01.11.2015р. по 31.10.2017р. не виконані в повному обсязі, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість з врахуванням всіх часткових оплат в сумі 9 485,09 грн., у зв'язку з чим, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості, встановлена судом в розмірі 9 485,09 грн.

Також судом здійснено перерахунок пені та інфляційних втрат, однак у зв'язку з тим, що інфляційні позивачем було заявлено в меншому розмірі в сумі 554,35 грн., стягненню з відповідача на користь позивача підлягають інфляційні заявлені позивачем.

Крім того, в судовому рішенні зазначено, що під час розгляду справи, сторонами було зроблено звірку взаєморозрахунків, який в свою чергу є ідентичним розрахунку заборгованості, що наявний в матеріалах справи, із яким погодився безпосередньо відповідач - фізична особа-підприємець Караханян Мартин Лермонтович, що було підтверджено в судовому засіданні, яке відбулось 13.03.2018р. представниками Одеської міської ради, Департаменту комунальної власності Одеської міської ради та безпосередньо адвокатом фізичної особи-підприємця Караханян Мартина Лермонтовича.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ФОП Караханян М.Л. звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на необґрунтованість висновків суду першої інстанції.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не досліджено належним чином обставини звернення до суду, підставою якого стала не відсутність сплати оренди, а її розмір.

Так, скаржник зазначає, що розрахунок заборгованості здійснений позивачем невірно, вважає, що за 2016 рік Відповідачем навіть з урахуванням індексу інфляції було сплачено суму більшу, ніж за проведеним розрахунком.

Що стосується 2017 року, апелянт зазначає, що відповідно до рішення від 29.06.2016 року № 756-УІІ «Про затвердження технічної документації з нормативної Оцінки земель міста Одеси» з 01.01.2017 року у м. Одесі введено в дію нову нормативну грошову оцінку.

Так, на виконання як повідомлення Департаменту комунальної власності ОМР від 26.12.2016 №01-13/6166, так і вимог чинного законодавства, скаржником було отримано Витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки м. Одеси №1796/86-17 від 08.02.2017 року, виданий Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області, з якого вбачається, що нормативна грошова оцінка земельних ділянки складає 193893,76грн.

Саме від цієї суми НГО відповідач розраховував орендну плату у 2017 році, з урахуванням нової нормативної грошової оцінки, та вважає, що сума до сплати складає 5% від нормативної грошової оцінки, отже: 193 893.76 / 5% = 9 694.68 грн. на рік. Однак позивачем заявлено до стягнення додаткову суму.

Підсумовуючи вищенаведене, апелянт зазначає, що заявлена до стягнення сума заборгованості жодним чином не обґрунтована, яким чином утворились щомісячні суми заборгованості за 2016 та 2017 рік (1529,39 грн. та 1 621,15 грн. відповідно) як і у позовній заяві, так і під час розгляду справи, Позивачем не наведено.

Крім того, за доводами апелянта, в рішенні відсутнє будь-яке посилання на докази, що були надані відповідачем до суду, зокрема лист Департаменту від 26.12.2016 №01-13/6166 та витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №1796/86-17 від 08.02.2017, а також відсутні жодні посилання на норми відповідних нормативно-правових актів, які актуальні в даній ситуації.

Додатково зазначає, що відсутність заборгованості Відповідача підтверджується також інформацією, наведеною у листі ГУ ДФС в Одеській області № 8848/9/15-32-13-09-06 від 03.10.2017 року, де зазначено, що станом на 04.09.2017 року по ФОП Караханян М.Л. податковий борг по орендній платі за землю відсутній.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 07.05.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Караханян Мартина Лермонтовича на рішення господарського суду Одеської області від 13 березня 2018 року у справі №916/3168/17.

У відзиві на апеляційну скаргу Одеська міська рада заперечує проти доводів апеляційної скарги, також просить у задоволенні апеляційної скарги фізичної особи-підприємця Караханяна Мартина Лермонтовича на рішення господарського суду Одеської області від 13.03.2018 р. по справі № 916/3168/17 відмовити, рішення господарського суду Одеської області від 13.03.2018 р. по справі № 916/3168/17 залишити без змін.

Судова колегія вважає за можливе поновити позивачу пропущений строк на подання відзиву на апеляційну скаргу, враховуючи приписи ст.ст. 114, 119 Господарського процесуального кодексу України.

Зокрема, у відзиві Одеська міська рада звертає увагу суду, на те що відповідно до листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 12.01.2017 р. № 22-28-0.22-443/2-17 коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель становлять: 1996 рік - 1,703, 1997 рік -1,059, 1998 рік - 1,006, 1999 рік - 1,127, 2000 рік - 1,182, 2001 рік - 1,02, 2005 рік - 1,035, 2007 рік - 1,028, 2008 рік - 1,152, 2009 рік - 1,059, 2010 рік - 1,0, 2011 рік - 1,0, 2012 рік - 1,0, 2013 рік - 1,0, 2014 рік - 1,249, 2015 рік - 1,433 (крім сільськогосподарських угідь). Значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки за 2016 рік для земель несільськогосподарського призначення становить 1,06.

Додатково повідомляє, що фінансовим відділом департаменту комунальної власності було враховано зміни від 2016 р., та, відповідно, коефіцієнт інфляції за 2013-2014 р. складав 1,0.

Таким чином, якщо помножити суму яка підлягає до сплати за поточний місяць (854,5 грн.) на зазначені вище коефіцієнти виходить сума зазначена у розрахунку.

Що стосується заборгованості по орендній платі за 2017 рік, Одеська міська рада звертає увагу суду, на те що, подаючи апеляційну скаргу ФОП Караханян М.Л. невірно трактує норми чинного законодавства та ігнорує положення договору щодо порядку внесення змін стосовно ціни договору.

Так, посилаючись на лист Департаменту від 26.12.2016 р. № 01-13/6166 та витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку від 08.02.2017, відповідач стверджує про наявність у нього права самостійно обчислювати орендну плату після одержання вищезазначеного повідомлення та витягу із моменту зміни нормативної грошової оцінки землі.

Звертає увагу суду, що за Договором укладеним між ФОП Караханяном М.Л. та Одеською міською радою п. 2.5 встановлено, що умови Договору щодо розміру орендної плати можуть бути змінені за згодою обох сторін шляхом укладання відповідних угод, які мають бути нотаріально посвідчені і є невід'ємними частинами договору.

Ознайомившись з доводами апеляційної скарги, дослідивши обставини та матеріали справи, в тому числі наявні в них докази, відповідність викладених у оскаржуваному судовому рішенні висновків цим обставинам і доказам, а також перевіривши додержання та правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права, колегія суддів приходить наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів справи, 18.09.2003р. між Одеською міською радою (Орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Караханяном Мартином Лермонтовичем (Орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 32-в, загальною площею 264 кв.м., за рахунок земель міста (землі житлової та громадської забудови), раніше не переданих у власність та не наданих у користування, та згідно з планом земельної ділянки, який є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п.1.2 договору зазначена земельна ділянка надається у володіння і користування Орендаря, а саме:

- земельна ділянка площею 80 кв.м., терміном на 25 років (в тому числі терміном на 1 рік - на період будівництва), для будівництва, експлуатації та обслуговування магазину "Квіти";

- земельна ділянка площею 184 кв.м., терміном на 1 рік, для організації будівництва та благоустрою території.

Пунктом 2.2. встановлено, що орендна плата вноситься орендарем за базовий податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця на протязі 30 календарних днів, слідуючих за останнім календарним днем звітного місяця, у розмірі:

на період будівництва за земельну ділянку площею 264 кв.м.:

2,07 * 264 = 546,48 на рік;

на період експлуатації за земельну ділянку загальною площею 80 кв.м.:

20,70 * 80 =1656 на рік.

Орендна плата підлягає індексації відповідно до Постанови КМУ від 12.05.2000р. №783 «Про індексацію грошової оцінки земель».

У відповідності до п.5.1. Договору, за несвоєчасне внесення орендної плати, передбаченої п.2 цього Договору Орендар сплачує Орендодавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми прострочених платежів. Пеня перераховується Орендарем на рахунок, зазначений в п.2.3. цього Договору.

Зі змісту п.6.10 Договору вбачається, що цей Договір підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації в порядку, передбаченому законодавством України. Договір набуває чинності з моменту його державної реєстрації.

Зазначений договір посвідчено 18.09.2013р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Карімовою Л.М. та зареєстровано у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 09.10.2003р. за №08.10.

09.10.2012р. між Одеською міською радою (Орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Караханяном Мартином Лермонтовичем (Орендар) було укладено договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, згідно умов п.1.1. якого, за взаємною згодою та керуючись рішеннями Одеської міської ради №1842-VI від 28.02.2012р., сторони дійшли до згоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, посвідченого 18 вересня 2003р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Карімовою Л.М. за реєстровим №1039 та зареєстрованого у книзі записів Державної реєстрації договорів оренди землі 09 жовтня 2003р. №10 (далі "Договір"), а саме:

Згідно п.1.1. Договору, п.1.1. розділу 1 Договору, в частині адреси земельної ділянки замість слів "вулиця Космонавтів, 32-а" (тридцять два - "А")" читати "вулиця Космонавтів, 32-В (тридцять два "В")";

Відповідно до п.1.2. Договору, п.1.4. розділу 1 Договору, викладено у новій редакції:

"1.4. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, площею 80 кв.м., становить 205 078 (двісті п'ять тисяч сімдесят вісім) гривень 40 копійок, згідно довідки-витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки м. Одеси №493/М від 01.12.2011р., складеної Управлінням Держкомзему у місті Одеса Головного управління Держкомзему у Одеській області Державного комітету України із земельних ресурсів".

Пунктом 1.3. встановлено, що п.2.2. розділу 2 Договору, викладено у новій редакції:

"2.2. Орендна плата, вноситься Орендарем рівними частками за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця на протязі 30 (календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Орендна плата за земельну ділянку, площею 80 кв.м., розрахована у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки та складає 10 253 (десять тисяч двісті п'ятдесят три) гривні 92 копійки на рік".

У відповідності до п.3 Договору, цей Договір підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації в порядку, передбаченому чинним законодавством України та є невід'ємною частиною Договору оренди земельної ділянки, посвідченого 18 вересня 2003 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Карімовою Л.М. за реєстровим №1039.

Судом встановлено, що зазначений договір про внесення змін до договору оренди, 09.10.2012р. було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю.

Зі змісту Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна вбачається, що державну реєстрацію договору оренди землі було проведено лише 01.02.2016р..

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач покладені на нього зобов'язання законом та договором щодо сплати орендної плати за користування земельною ділянкою виконує та не сплачує орендну плату в належному розмірі з листопаду 2015р. по 31.10.2017р., внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 9 485,09 грн., у зв'язку з чим, 31.07.2017р. Департаментом комунальної власності Одеської міської ради надіслано претензію на адресу ФОП Караханян М.Л. №01-13/3525.

На підтвердження існування заборгованості, позивачем було подано до матеріалів справи розрахунок заборгованості із урахуванням індексації. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Відповідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судова колегія зазначає, що згідно зі статтею 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі; за статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що звичайно ставляться, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з абзацом другим частини першої статті 15 цього Закону істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки).

Розмір орендної плати за землю визначається сторонами у договорі, в тому числі може визначатися шляхом встановлення відсоткового відношення до нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що відповідає чинному законодавству України, зокрема, приписам частини першої статті 15, статті 21 Закону України "Про оренду землі".

За положеннями статті 21 Закону України "Про оренду землі", розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Перевіривши розрахунок заборгованості, з урахуванням пояснень представників позивача , відповідача та третьої особи в судовому засіданні, судова колегія виходить з наступного.

З пояснень представника позивача вбачається, що заборгованість виникла з 01.11.2015 року, а період з липня 2015 року вказано у позовній заяві помилково.

Відповідно до листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 12.01.2017 р. № 22-28-0.22-443/2-17 коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель становлять: 1996 рік - 1,703, 1997 рік -1,059, 1998 рік - 1,006, 1999 рік - 1,127, 2000 рік - 1,182, 2001 рік - 1,02, 2005 рік - 1,035, 2007 рік - 1,028, 2008 рік - 1,152, 2009 рік - 1,059, 2010 рік - 1,0, 2011 рік - 1,0, 2012 рік - 1,0, 2013 рік - 1,0, 2014 рік - 1,249, 2015 рік - 1,433 (крім сільськогосподарських угідь). Значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки за 2016 рік для земель несільськогосподарського призначення становить 1,06.

Отже, позивач при розрахунку орендної плати виходив з суми оренди, погодженої сторонами у договорі, яка підлягає до сплати за поточний місяць (854,5 грн.), проіндексованій та з урахуванням індексу інфляції.

Відповідач свого контррозрахунку заборгованості не надав.

Таким чином, судова колегія погоджується з розрахунком заборгованості за 2016 рік позивача, та вважає його арифметично вірним та таким, що відповідає умовам договору та додатковим угодам .

Що стосується нарахування заборгованості за 2017 рік, колегія суддів виходить з наступного.

Апелянт вважає, що правомірно сплачував орендну плату в розмірі, розрахованому на підставі витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки м. Одеси №1796/86-17 від 08.02.2017 року, виданий Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області, з якого вбачається, що нормативна грошова оцінка земельних ділянки складає 193893,76грн.

Саме від цієї суми НГО відповідач розраховував орендну плату у 2017 році, з урахуванням нової нормативної грошової оцінки, та вважає, що сума до сплати складає 5% від нормативної грошової оцінки, отже: 193 893.76 / 5% = 9 694.68 грн. на рік.

Таким чином, щомісячна сума до сплати складає 807.89 грн. на місяць (9 694.68 грн. 12 місяців).

Однак, судова колегія не може погодитись з такою позицією скаржника, виходячи з наступного.

Згідно з пунктами 288.1, 288.4 статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Згідно з пунктом 288.5., підпунктами 288.5.1., 288.5.2. статті 288 Податкового кодексу України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки, не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

За змістом статті 1 та абзацу п'ятого статті 5 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок являє собою капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та, зокрема, орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Виходячи з аналізу зазначених законодавчих приписів, орендна плата за користування земельними ділянками державної та комунальної власності є регульованою ціною, яка розраховується від нормативної грошової оцінки земель, а її розмір, визначений відповідно до наведених вище приписів законодавства, встановлюється в договорі.

Згідно зі статтею 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Для визначення розміру земельного податку, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок (ст. 5 Закону України „Про оцінку земель"). Також ст. ст. 20, 23 цього Закону встановлено, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Рішенням Одеської міської ради від 29.06.2016 року № 756-VII „Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Одеси" з 01.01.2017 року була введена в дію нова нормативна грошова оцінка земель міста Одеси, відповідно до якої відповідач розраховував новий розмір орендної плати.

Статтею 654 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Тобто правочин, що спрямований на зміну або розірвання договору, здійснюється в такій самій формі, що і сам договір, а отже у вигляді додаткової угоди до договору або угоди про розірвання.

Відповідно до ст. 30 Закону України „Про оренду землі" зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін, а у разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Аналогічна норма міститься в ч. 1 ст. 188 ГК України.

Згідно ч. 3 ст. 762 ЦК України, договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміни розміру плати за користування майном.

У даному випадку можливість зміни умов договору, зокрема у разі зміни розміру орендної плати, прямо передбачена самим договором, а саме пунктом 2.5 договору : «Умови цього договору щодо розміру орендної плати можуть бути змінені за згодою обох сторін шляхом укладання відповідних угод, які мають бути нотаріально засвідчені і є невід'ємними частинами договору».

Отже, судова колегія зазначає, що обставини щодо зміни за рішенням Одеської міської ради нормативної грошової оцінки землі можуть бути підставами для внесення змін до договору оренди в частині бази для визначення розміру орендної плати та, відповідно, розміру орендної плати, разом з тим, обов'язок відповідача сплачувати позивачу щомісячний платіж за договором у сумі іншій, ніж передбачено договором, виникає лише після внесення відповідних змін до договору.

Отже, відповідач безпідставно, починаючи з 01.01.2017 року, сплачував розмір орендної плати, розрахований самостійно на підставі витягу з нової нормативної грошової оцінки, а не на підставі договору.

За таких обставин, судова колегія визнає вимоги Одеської міської ради про стягнення з відповідача несплаченої орендної плати за 01.01.2015 по 31.10.2017 року обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи апелянта про відсутність заборгованості, яка на його думку, підтверджується листом ГУ ДФС в Одеській області № 8848/9/15-32-13-09-06 від 03.10.2017 року, де зазначено, що станом на 04.09.2017 року по ФОП Караханян М.Л. податковий борг по орендній платі за землю відсутній, судова колегія відхиляє, оскільки предметом даної справи не є стягнення податкової заборгованості.

Посилання ФОП Караханяна М.Л. на положення Податкового кодексу України та відсутність заборгованості за даними податкових органів помилкові, оскільки нормами податкового законодавства передбачено дві самостійні форми плати за землю - земельний податок або орендна плата.

Нормами податкового законодавства передбачений обов'язок платників податку самостійно обчислити суму плати за землю, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями та подати податкову декларацію, однак не право самостійно змінювати розмір орендної плати, встановлений відповідним договором.

Також колегія суддів погоджується з розрахунком пені, яка становить 827,43 грн., інфляційних втрат в сумі 554,35 грн. та 3% річних 181,87 грн., перевірених судом першої інстанції.

За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, судове рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та таким, що ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваного рішення, та залишення апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Караханян Мартина Лермонтовича без задоволення.

Керуючись статтями 270, п.1 ч.1 ст. 275, ст.276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Караханян Мартина Лермонтовича залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської області від 13 березня 2018 року у справі №916/3168/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду в порядку, передбаченому ч.3 ст. 287 Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено та підписано 12.07.18 р..

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя Г.І. Діброва

Суддя Н.М. Принцевська