ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2018 р.Справа № 922/1168/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Об'єднання житлових кооперативів "Сфера", м.Харків,
до Акціонерного товариства "Харківобленерго", м.Харків,
про стягнення 109571,07 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність № 1 від 27.03.2017);

відповідача - ОСОБА_2 (довіреність № 01-16/3392 від 27.06.2018);

ВСТАНОВИВ:

Об'єднання житлових кооперативів "Сфера", м.Харків, 02.05.2018 звернулось до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Акціонерної компанії "Харківобленерго" заборгованості з оплати послуг за Договором про спільне використання технологічних електричних мереж від 26.02.2010 № 3/26/02 за період з травня 2013 по серпень 2016 включно, в розмірі 109571,07 грн., у тому числі: 67331,20 грн. основного боргу, 37069,08 грн. інфляційних втрат, 5170,79 грн. - 3% річних. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем було порушено грошові зобов'язання за вищевказаним Договором.

У відзиві на позовну заяву, який було надано до суду 21.05.2018, відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що позивач, всупереч умовам Договору, направив рахунок № 1 за період травень 2013 - листопад 2014 року супровідним листом лише 22.01.2015. Тобто позивачем було порушено 5-денний строк надання рахунку на оплату послуг за спільне використання технологічних електричних мереж, який передбачено п. 2.4. Договору. Відповідачем борг за вказаний період визнано не було з посиланням на скрутне матеріальне становище АК "Харківобленерго" через відсутність розрахунків найбільшого боржника КП "Харківводоканал". До позовних вимог в частині зазначеного періоду позивач просив застосувати позовну давність та відмовити у позові в цій частині. Щодо заборгованості за інші періоди, відповідач зазначив, що несвоєчасні розрахунки за договором сталися не з його вини, а були викликані відсутністю належної та своєчасної оплати від споживачів. Відповідачем були вжиті всі можливі заходи щодо виконання умов договору належним чином. Відповідач також зазначив, що стягнення заборгованості призведе до невиплати заробітної плати, припинення фінансування поточних та інвестиційних витрат АК "Харківобленерго", припинення постачання електричної енергії за укладеними зі споживачами договорами та техногенної катастрофи.

20.06.2018 позивач надав до суду відповідь на відзив відповідача, в якому не погодився з доводами відповідача, оскільки, на його думку, невідповідність строків виставлення позивачем рахунку, при наявності оформленого Акту прийому-здачі наданих робіт, не позбавляє відповідача обовязку сплатити вказану у рахунку суму в 10-денний термін з дати отримання рахунку. Позивач також зазначив, що листом від 19.02.2015 № 05-18/1362, який був наданий у відповідь на лист позивача № 16/2396 від 30.01.2015, разом з яким було виставлено рахунок № 1, відповідач визнав факт несвоєчасних розрахунків за Договором та гарантував проведення розрахунків за ним, що свідчить про визнання боргу відповідачем. Крім того, 22.05.2017 відповідачем було здійснено оплату за період з вересня по грудень 2016 року на загальну суму 6733,12 грн. Таким чином, строк позовної давності за вимогами по стягненню заборгованості за період з травня 2013 по квітень 2015 року був перерваний шляхом вчинення боржником дій, що свідчить про визнання ним боргу, а відтак вимога відповідача про застосування позовної давності не може бути задоволена.

20.06.2018 до суду надійшла заява відповідача про зміну його назви з Акціонерної компанії "Харківобленерго" на Акціонерне товариство "Харківобленерго" внаслідок проведення державної реєстрації змін до Статуту АК "Харківобленерго" у відповідності до Закону України "Про акціонерні товариства".

20.06.2018 відповідачем також було подано до суду клопотання про відстрочення виконання рішення суду до 01.09.2018, у звязку з тим, що товариство повністю позбавлено обігових коштів через наявний податковий борг, що виник внаслідок постійних та тривалих неплатежів з боку КП "Харківводоканал".

Відповідачем 27.06.2018 було надано до суду письмові заперечення, в яких зазначено про недоведеність позивачем факту визнання відповідачем боргу за період з травня 2013 по квітень 2015 та гарантування його оплати у листі вих. № 7 від 22.01.2015.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечувала, просила застосувати позовну давність до вимог про стягнення заборгованості за період з травня 2013 по листопад 2014 та відстрочити виконання рішення суду у разі задоволення позову до 01.09.2018.

Представник позивача проти відстрочення виконання рішення не заперечував.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд встановив наступне.

26.02.2010 між Об'єднанням житлових кооперативів "Сфера" (позивач) та Акціонерною компанією "Харківобленерго" (нова назва - Акціонерне товариство "Харківобленерго" - відповідач) було укладено Договір про спільне використання технологічних електричних мереж № 3/26/02 згідно п. 1.1. якого, позивач, як власник мереж, зобов'язався забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок відповідача, як користувача, або інших суб'єктів господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує відповідач, а останній зобов'язався своєчасно сплачувати вартість послуг позивача за утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги відповідно до умов цього Договору.

Відповідно до п. 1.2. Договору, передача електричної енергії забезпечується відповідно до Додатка "Однолінійна схема", наданого власником мереж з обов'язковим зазначенням місць встановлення, типів, марки обладнання, довжини ліній, які задіяні в передачі електричної енергії. Власник мереж забезпечує передачу електричної енергії до межі балансової належності належних йому електричних мереж, визначеної в "Актах розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін".

Згідно п. 2.4. Договору, власник мереж зобов'язаний до 5 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, надавати користувачу рахунок на оплату послуг за спільне використання технологічних електричних мереж, два примірники "Акта про обсяги переданої електричної енергії" та два примірники "Акта прийому - здачі виконаних робіт", оформлених власником мереж.

Пунктом 4.1. Договору визначено, що користувач зобов'язується здійснювати оплату за використання електричних мереж власника за розрахунковий період. Розрахунок плати за використання електричних мереж власника мереж здійснюється згідно з додатком "Порядок обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж".

За змістом пункту 3.1. Договору, позивач має право на отримання від відповідача плати за спільне використання технологічних електричних мереж, визначеної відповідно до Методики обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж, затвердженої постановою НКРЕ від 12.06.2008 № 691, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.08.2008 за № 732/15423 .

Розрахунковим вважається період з 1 числа поточного місяця до такого ж самого числа наступного місяця (п. 7.1. Договору).

Згідно п. 7.2. Договору, вартість послуг власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання визначається згідно з додатками "Кошторис обґрунтованих витрат" та "Порядок обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж", розробленими відповідно до Методики обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж, затвердженої в Міністерстві юстиції України 08.08.2008 № 732/15423.

Відповідно до п. 7.3. Договору, оплата користувачем послуг з утримання технологічних електричних мереж спільного використання здійснюється платіжним дорученням на підставі виставленого власником мереж рахунка та оформленого Акта прийому-здачі наданих робіт у 10-денний термін з дати отримання рахунку.

Пунктом 10.4. Договору сторони визначили, що Договір укладений на строк до 31.12.2010 та вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього Договору або його перегляд.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, відповідно до актів про спільне використання технологічних електричних мереж, які щомісяця складались згідно з Договором про спільне використання технологічних електричних мереж від 26.02.2010 № 3/26/02, у період з травня 2013 року по грудень 2016 року надав відповідачу послуги з використання власних електричних мереж. Щомісячна плата за спільне використання технологічних електричних мереж складала 1683,28 грн. (без ПДВ) за кожний календарний місяць.

Усього, згідно з актами за вказаний період, позивач надав відповідачу послуги з використання власних електричних мереж на загальну суму 74064,32 грн.

Вищезазначені акти про спільне використання технологічних електричних мереж, згідно з Договором про спільне використання технологічних електричних мереж 26.02.2010 № 3/26/02, підписані від імені уповноважених осіб сторін та скріплені печаткам обох підприємств.

Позивачем на адресу відповідача були направлені наступні рахунки на оплату послуг за Договором про спільне використання технологічних електричних мереж від 26.02.2010 № 3/26/02:

1) від 22.01.2015 № 1, за період з травня 2013 року по листопад 2014 року, на загальну суму 31982,32 грн. (разом з листом від 22.01.2015 № 7 (вх. № АК "Харківобленерго" 16/2396 від 30.01.2015);

2) від 10.07.2015, за період з грудня 2014 року по травень 2015 року, на загальну суму 10099,68 грн. (разом з листом від 10.07.2015 (вх. № АК "Харківобленерго" 16/17085 від 10.07.2015);

3) від 11.07.2016 № 81/1, за період з червня 2015 року по травень 2016 року, на суму 20199,36 грн. (разом з листом від 11.07.2016 № 81 (вх. № АК "Харківобленерго" 16/17411 від 20.07.2016);

4) від 12.09.2016 за період з червня 2016 року по серпень 2016 року, на суму 5049,84 грн. (разом з листом від 12.09.2016 № 101 (вх. № АК "Харківобленерго" 16/23196 від 23.09.2016);

5) від 04.05.2017 № 58 за період з вересня по грудень 2016 року, на суму 6733,12 грн. (разом з листом від 04.05.2017 (вх. № АК "Харківобленерго" 16/11064 від 16.05.2017).

Листом від 19.02.2015 № 05-18/1362 відповідач повідомив позивача про важкий фінансовий стан та гарантував проведення розрахунків за Договором про спільне використання технологічних електричних мереж після погашення заборгованості КП "Харківводоканал" за спожиту електроенергію та забезпечення підприємством в подальшому щомісячних стовідсоткових розрахунків.

При цьому, відповідач заперечує факт гарантування проведення розрахунків за Договором.

Суд не приймає вказані доводи відповідача, оскільки факт гарантування оплати послуг підтверджується наявною у матеріалах справи копією підписаного відповідачем листа від 19.02.2015 № 05-18/1362. Достовірність даного документу сторонами не оскаржувалася та не викликає сумнівів у суду.

Листом від 05.08.2015 № 05-18/6855 відповідач повідомив позивача про скрутне фінансове становище АК "Харківобленерго".

Відповідей на інші листи, надіслані на адресу відповідача (від 11.07.2016 № 81 та від 12.09.2016 № 101), позивач не отримував.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилається на те, що рахунок № 1 від 22.01.2015 був направлений позивачем з порушенням 5-денного строку, встановленого для надання рахунку на оплату послуг за спільне використання технологічних електричних мереж, який передбачений п. 2.4. Договору.

Суд не погоджується з даними доводами відповідача, оскільки порушення строку надання рахунку на оплату послуг не тягне за собою звільнення відповідача від зобов'язання сплатити такий рахунок за наявності двостороннє підписаних актів прийому-здачі наданих робіт, протягом 10 днів з дати отримання такого рахунку.

Матеріали справи свідчать, що послуги, згідно виставленого рахунку від 04.05.2017 № 58, за період з вересня по грудень 2016 року, на загальну суму 6733,12 грн., були оплачені АК "Харківобленерго" 22.05.2017, що підтверджується випискою банку.

Відповідно до п. 7.3 Договору, кінцеві терміни виконання відповідачем обов'язку з оплати послуг за використання технологічних електричних мереж за отриманими рахунками, розраховуються наступним чином:

1) рахунок від 22.01.2015 № 1 на суму 31982,32 грн.:

- отримано відповідачем 30.01.2015;

- строк розрахунків - 09.02.2015;

2) рахунок від 10.07.2015 на суму 10099,68 грн.:

- отримано відповідачем 10.07.2015;

- строк розрахунків - 20.07.2015;

3) рахунок від 11.07.2016 № 81/1 на суму 20199,36 грн.:

- отримано відповідачем 20.07.2016;

- строк розрахунків - 30.07.2016;

4) рахунок від 12.09.2016 на суму 5049,84 грн.:

- отримано відповідачем 23.09.2016;

- строк розрахунків - 03.10.2016.

Проте, повний розрахунок за надані протягом 2013-2016 років послуги відповідачем, всупереч умовам укладеного Договору, проведено не було, в результаті чого у відповідача перед позивачем утворилась непогашена заборгованість.

Станом на дату подання позову до суду неоплаченими залишилися рахунки:

1) від 22.01.2015 № 1 на суму 31982,32 грн.;

2) від 10.07.2015 на суму 10099,68 грн.;

3) від 11.07.2016 № 81/1 на суму 20199,36 грн.;

4) від 12.09.2016 на суму 5049,84 грн.

Таким чином, загальний розмір заборгованості АТ "Харківобленерго" перед Об'єднанням житлових кооперативів "Сфера" за Договором про спільне використання технологічних електричних мереж від 26.02.2010 № 3/26/02, згідно підписаних сторонами актів та виставлених і несплачених рахунків, за період з травня 2013 року по серпень 2016 року включно, становить 67331,20 грн.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами, регулюються Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ), затвердженими Постановою НКРЕ України від 31.07.1996 № 28. Дія цих правил поширюється на всіх юридичних та фізичних осіб (крім населення).

Відповідно до п. 1.7 ПКЕЕ, у разі використання технологічних електричних мереж електропередавальною організацією відносини між власником цих мереж та електропередавальною організацією, у тому числі їх взаємна відповідальність, регулюються договором про спільне використання технологічних електричних мереж, що укладається між ними на основі типового договору.

Договір про спільне використання технологічних електричних мереж - домовленість двох сторін, що є документом певної форми, який встановлює зміст та регулює правовідносини між електропередавальною організацією та основним споживачем під час передачі (транзиту) електричної енергії технологічними електричними мережами (п.1.2 ПКЕЕ).

Згідно п. 6.29. ПКЕЕ, електропередавальні організації, які використовують технологічні електричні мережі інших власників електричних мереж, сплачують останнім плату за спільне використання технологічних електричних мереж, яка визначається відповідно до Методики обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж, затвердженої постановою НКРЕ від 12.06.2008 № 691, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.08.2008 за № 732/15423.

Порядок та розмір плати за спільне використання технологічних електричних мереж, умови спільного використання технологічних електричних мереж споживача (основного споживача) з електропередавальною організацією зазначаються в договорі про спільне використання технологічних електричних мереж (п. 6.31. ПКЕЕ).

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання неналежне виконання).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у лей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (частина 2 зазначеної статті).

За загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю.

Частиною 2 вищевказаної статті визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, про обґрунтованість позовних вимог Об'єднання житлових кооперативів "Сфера" в частині стягнення 67331,20 грн. основного боргу.

Відповідачем у справі заявлено про застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення заборгованості за період з травня 2013 року по листопад 2014 року.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України зазначено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Таким чином, перебіг строків позовної давності за зобов'язаннями АК "Харківобленерго" перед Об'єднанням житлових кооперативів "Сфера" за Договором про спільне використання технологічних електричних мереж від 26.02.2010 № 3/26/02, починається зі спливом строків виконання, тобто у 10-денний термін з дати отримання відповідних рахунків.

За послуги, надані за період з травня 2013 року по листопад 2014 року, на загальну суму 31982,32 грн., рахунок від 22.01.2015 р. № 1 був отриманий відповідачем 30.01.2015.

Отже, 10-денний строк виконання зобов'язань за цим рахунком сплив 09.02.2015. Тому перебіг строків позовної давності за зобов'язаннями відповідача перед позивачем, згідно рахунку від 22.01.2015 № 1 на суму 31982,32 грн. розпочався 10.02.2015.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обовязку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема:

- визнання предявленої претензії;

- зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору;

- письмове прохання відстрочити сплату боргу;

- підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір;

- письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу;

- часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. При цьому якщо виконання зобовязання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Як зазначалося вище, листом від 19.02.2015 за № 05-18/1362 відповідач гарантував проведення розрахунків за договором про спільне використання технологічних електричних мереж.

Даний лист надано у відповідь на лист Об'єднання житлових кооперативів "Сфера" від 22.01.2015 № 7 (вх. № АК "Харківобленерго" 16/2396 від 30.01.2015), яким було виставлено рахунок від 22.01.2015 № 1 на суму 31982,32 грн.

Таким чином, відповідач підтвердив наявність боргу за договором, у тому числі за рахунком від 22.01.2015 № 1, та гарантував розрахунки за цим договором.

Отже, починаючи з 19.02.2015 (дата листа АК "Харківобленерго" № 05-18/1362), перебіг позовної давності за зобов'язанням зі сплати заборгованості за рахунком від 22.01.2015 № 1 на суму 31982,32 грн. було перервано, шляхом вчинення АК "Харківобленерго" дії, що свідчить про визнання нею свого боргу.

Відповідно до ч. 3 ст. 264 Цивільного кодексу України, після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Приймаючи до уваги, що строк позовної давності за вимогою про стягнення заборгованості за рахунком від 22.01.2015 № 1 на суму 31982,32 грн. закінчився 19.02.2018 (тобто через три роки від дати листа відповідача № 05-18/1362), вбачається, що дані позовні вимоги були заявлені позивачем з пропущенням загального строку позовної давності, а саме лише 02.05.2018.

З огляду на викладене, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за рахунком від 22.01.2015 № 1 на суму 31982,32 грн., а також похідні від неї вимоги про стягнення нарахованих на дану суму заборгованості інфляційних втрат та відсотків річних, не підлягають задоволенню.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки інфляційних втрат та відсотків річних, нарахованих на заборгованість з оплати рахунків від 10.07.2015, від 11.07.2016 № 81/1 та від 12.09.2016, суд визнав вимоги про стягнення з відповідача 9487,96 грн. інфляційних втрат та 2111,00 грн. - 3% річних законними та обґрунтованими.

Таким чином, загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивачем становить 46947,84 грн., у тому числі: 35348,88 грн. основного боргу, 9487,96 грн. інфляційних втрат та 2111,00 грн. - 3% річних.

Що стосується клопотання позивача про відстрочення виконання судового рішення до 01.09.2018, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити та розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Положеннями ч. 3 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Обґрунтовуючи клопотання про відстрочення виконання рішення суду, відповідач посилається, зокрема, на відсутність у нього обігових коштів, у звязку з їх примусовим списанням з рахунків АТ "Харківобленерго" на підставі рішення Державної фіскальної служби від 24.10.2017 № 10 через наявний податковий борг, що виник внаслідок постійних та тривалих неплатежів з боку КП "Харківводоканал". Станом на 01.04.2018 загальний борг КП "Харківводоканал" перед АТ "Харківобленерго" лише за використану електричну енергію склав ,63 грн. та щомісячно збільшується на 30 млн. гривень.

Отже, враховуючи, що існують об'єктивні обставини, які істотно ускладнюють виконання судового рішення, приймаючи до уваги згоду позивача, суд визнав за можливе задовольнити клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення суду у справі № 922/1168/18 до 01.09.2018.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати суд покладає на відповідача, з вини якого спір доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 257, 261, 264, 525, 526, 530, 610, 611, 612, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 174, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 29, 42, 73, 74, 86, 91, 236-238, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, ) на користь Об'єднання житлових кооперативів "Сфера" (вул.Амосова, буд. 13. кв. 473, м. Харків, 61171; ) - заборгованість з оплати послуг за Договором про спільне використання технологічних електричних мереж від 26.02.2010 № 3/26/02 в розмірі 46947,84 грн. (у тому числі: 35348,88 грн. основного боргу, 9487,96 грн. інфляційних втрат, 2111,00 грн. - 3% річних); витрати з оплати судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відстрочити виконання рішення суду до 01.09.2018.

В частині стягнення 31982,32 грн. основного боргу, 27581,12 грн. інфляційних втрат, 3059,79 грн. - 3% річних у позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Харківської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 11.07.2018 р.

Суддя ОСОБА_3