ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

18.07.2018р. Справа № 905/3476/15

Господарський суд Донецької ї області у складі судді Лейби М.О., при секретарі судового засідання Григорєвій М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні

матеріали скарги Державного підприємства Шахтоуправління Південнодонбаське №1, м.Вугледар, Донецька область №1285 від 04.07.18р.

про визнання дій заступника директора департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 та головного державного виконавця Нещадима І.С. відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України незаконними та скасування постанов під час виконання судового рішення у справі №905/3476/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Гірничі машини, м. Донецьк

до відповідача: Державного підприємства Шахтоуправління Південнодонбаське №1, Донецька область, м. Вугледар

про стягнення 20500712,56грн.

Представники:

від стягувача: не зявився

від боржника: ОСОБА_2 за дов.

від органу ДДВС: не зявився

Суть спору:

Рішенням господарського суду Донецької області від 13.01.16р. у справі №905/3476/15 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Гірничі машини, м.Донецьк до Державного підприємства Шахтоуправління Південнодонбаське №1, Донецька область, м.Вугледар стягнуто з Державного підприємства Шахтоуправління Південнодонбаське №1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Гірничі машини суму заборгованості у розмірі 20200200,00грн.; суму 3% річних у розмірі 300512,56грн.; суму судового збору у розмірі 182700,00грн.

25.01.16р. господарським судом Донецької області було видано наказ про примусове виконання рішення господарського суду Донецької області №905/3476/15 від 13.01.16р.

09.07.18р. до господарського суду Донецької області надійшли:

- заява про поновлення строку для подання скарги №1284 від 04.07.18р., в якій скаржник зазначає що 22.05.18р. на адресу суду була надіслана скарга № 910 від 21.05.18 р., яка ухвалою суду від 18.06.18р. була повернута без розгляду з підстав не належного її процесуального оформлення; після отримання даної ухвали 27.06.18р. ДП Шахтоуправління Південнодонбаське №1 були усуненні недоліки, які стали підставою для повернення скарги. Враховуючи, що первину скаргу ДП Шахтоуправління Південнодонбаське №1 було повернуто без розгляду враховуючи 10 денний строк подання скарги, підприємство з поважних причин порушило процесуальний строк подачі скарги.

- скарга Державного підприємства Шахтоуправління Південнодонбаське №1, м.Вугледар, Донецька область №1285 від 04.07.18р. про визнання дій заступника директора департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 та головного державного виконавця Нещадима І.С. відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України незаконними під час виконання судового рішення у справі №905/3476/15 та скасування постанов.

Ухвалою суду від 10.07.18р. поновлено Державному підприємству Шахтоуправління Південнодонбаське №1 строк для подання скарги; скаргу Державного підприємства Шахтоуправління Південнодонбаське №1, м.Вугледар, Донецька область №1285 від 04.07.18р. прийнято та призначено до розгляду в судовому засіданні на 18.07.18р.

У судове засідання 18.07.18р. представник стягувача та органу ДДВС не зявились. 16.07.18р. від сягувача надійшов відзив на скаргу в якому останній просить суд відмовити в задоволенні поданої скарги.

18.08.18р. від Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшла заява про відкладання розгляду скарги.

Відповідно до ст.339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.342 ГПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи належне повідомлення учасників судового процесу про дату судового засідання, а також обмеженість розгляду скарги процесуальним строком, суд відмовляє в задоволенні заяви Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відкладання розгляду скарги та розглядає скаргу за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив:

У відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на виконанні знаходилося виконавче провадження №50665278 з примусового виконання наказу №905/3476/15, виданого господарським судом Донецької області 25.01.16р. про стягнення з Державного підприємства Шахтоуправління Південнодонбаське №1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Гірничі машини заборгованості у розмірі 20200200,00грн.; суму 3% річних у розмірі 300512,56грн.; суму судового збору у розмірі 182700,00грн.

03.05.18р. заступником директора Департаменту начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 проведено перевірку законності дотримання державним виконавцем вимог чинного законодавства України при здійсненні виконавчих дій по виконавчому провадженні №50665278 з примусового виконання наказу №905/3476/15, виданого господарським судом Донецької області 25.01.16р., про що винесено відповідну постанову, згідно якої:

- скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 22.06.17р. №50665278;

- зобовязано державного виконавця вчинити дії у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що державним виконавцем 31.03.16р. було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №50665278 з примусового виконання наказу №905/3476/15, виданого господарським судом Донецької області 25.01.16р. Також, державним виконавцем 25.05.16р. прийнято постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження №51233374. В межах зведеного виконавчого провадження на майно та кошти боржника накладено арешт. 22.06.17р. державним виконавцем на підставі п.п.2, 9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Також, 03.05.18р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 на підставі ст.4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу №905/3476/15, виданого господарським судом Донецької області 25.01.16р.

Боржник - Державне підприємство Шахтоуправління Південнодонбаське №1 вважає незаконними дії заступника директора Департаменту начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 в частині зобовязання вчинити дії у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», та дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 щодо винесення постанови від 03.05.18р. про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу №905/3476/15, виданого господарським судом Донецької області 25.01.16р.

ОСОБА_4 стало підставою для звернення Державного підприємства Шахтоуправління Південнодонбаське №1 до господарського суду із скаргою, у якій останній просить суд:

- визнати дії заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 незаконними та скасувати постанову від 03.05.18р. про перевірку виконавчого провадження №50665278 в частині зобовязання вчинити дії у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»;

- визнати дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 незаконними та скасувати постанову від 03.05.18р. про зупинення вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню №50665278;

- зобовязати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконати вимоги ст.1 Закону України «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств» №2021 від 13.04.17р. в частині зупинення виконавчого провадження №50665278.

В обґрунтування поданої скарги скаржник зазначає, що реалізація ч.3 ст.4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» повязана з приписами п.2-4, 9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Застосування ч.3 ст.4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» можливе при встановленні обставин для повернення державним виконавцем судового наказу з підстав визначених пп.2-4, 9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Враховуючи, що відповідно до п.п.2.2.1. п.2.2. Статуту Державного підприємства Шахтоуправління Південнодонбаське №1 основним напрямком діяльності підприємства є добування та збагачення камяного вугілля, застосуванню підлягають положення ст.1 Закону України №2021 від 13.04.17р. «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств», яка визначає, зокрема, що тимчасово до 1 січня 2019 року підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо державних вугледобувних підприємств. ОСОБА_4 є законом прямої дії і спеціальним Законом по відношенню до Закону України «Про виконавче провадження». Наявність підстав для зупинення виконавчого провадження на підставі Закону України «Про відновлення платоспроможності вугледобувних підприємств» неможливо ототожнювати з підставами для повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.п.2-4, 9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», тому застосування в даному випадку приписів ч.2 ст.4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» є неможливим. ОСОБА_4 обставини на думку скаржника свідчать, що головний державний виконавець Нещадим І.С. порушив вимоги ст.1 Закону України №2021 від 13.04.17р. «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств» тому вищевказана постанова підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, за твердженнями скаржника, оскільки ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» не передбачено підстав для зупинення виконавчих проваджень та заходів примусового виконання рішень щодо державних вугледобувних підприємств, відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повинен зупинити виконавче провадження №50665278 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 25.01.15р. №905/3476/15 саме на підставі ст.1 Закону України «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств».

Оцінивши подані докази, суд, на підставі приписів чинного законодавства, дійшов висновку, що скарга Державного підприємства Шахтоуправління Південнодонбаське №1, м.Вугледар, Донецька область №1283 від 04.07.18р. про визнання дій заступника директора департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 та головного державного виконавця Нещадима І.С. відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України незаконними під час виконання судового рішення у справі №905/3476/15 та скасування постанов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому закону органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ст.9 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, в силу приписів ст.19 Конституції України, ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент вчинення виконавчих дій) державний виконавець повинен вчиняти виконавчі дії не лише з дотриманням Закону України «Про виконавче провадження», а й у відповідності до інших законів, які є обов'язковими при вчиненні ним тих чи інших виконавчих дій, що є гарантією належного виконання виконавцем своїх обов'язків і недопущення порушення прав сторін виконавчого провадження.

Принцип юридичної визначеності вимагає, щоб у випадку прийняття спеціального закону з певного питання, цей ОСОБА_4 не ставився під сумнів (зокрема, шляхом його невиконання), а сторони, яких він стосується, мають обґрунтовано очікувати, що він буде застосовуватися.

24.05.2017р. набрав чинності ОСОБА_4 України «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств» № 2021-VIII від 13.04.17р., відповідно до ст.1 якого тимчасово, до 01.01.2019р., підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо державних вугледобувних підприємств, які підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», знімаються арешти та заборони відчуження майна у таких виконавчих провадженнях, крім рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у зв'язку з трудовими відносинами, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, стягнення аліментів та рішень про стягнення заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно матеріалів скарги та інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань боржник Державне підприємство «Шахтоуправління» «Південнодонбаське №1» є державним підприємством, яке здійснює діяльність повязану із добування кам'яного вугілля.

Оскільки боржник є державним вугледобувним підприємством, а ОСОБА_4 України «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств» є спеціальним щодо вугледобувних підприємств та передбачає зупинення саме виконавчого провадження, у державного виконавця виник обов'язок застосування вимог ст.1 вказаного Закону, а не ст.34 Закону України «Про виконавче провадження», яка є загальною нормою та ст.4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Даний висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду викладеній у Постанові від 07.05.2018р. по справі №16/7.

Застосування ч.3 ст.4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» можливе лише при встановленні обставин для повернення державним виконавцем судового наказу з підстав визначених пунктами 2-4, 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки законодавець повязує реалізацію ч.3 ст.4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» з приписами пунктів 2-4, 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Зі змісту оскаржуваних постанов вбачається, що заступник директора Департаменту - начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 та головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 при винесені оскаржуваних постанов від 03.05.18р. керувалися ст.4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», внаслідок чого останнім було зупинено виконавче провадження на підставі ст.34 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд зазначає, що відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку витребування та проведення перевірки виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №136/5 від 01 грудня 2004 року контроль за своєчасністю, правильністю, повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, та керівник вищестоящого органу.

Керівник органу державної виконавчої служби при здійсненні контролю за діями державного виконавця під час виконання рішень, якщо вони суперечать вимогам Закону, вправі своєю постановою скасувати постанову, акт, інший процесуальний документ, винесений у виконавчому провадженні державним виконавцем, який йому підпорядкований, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, передбаченому цим Законом.

Отже, проведення заступником директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 перевірки виконавчого провадження є його правом визначеним приписами Закону.

При цьому, судом встановлено, що при винесені за результатам проведеної перевірки постанови від 03.05.18р. про перевірку виконавчого провадження №50665278 заступником директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 не були прийняті до уваги та не враховані положення ст.1 Закону України «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств» № 2021-VIII від 13.04.17р.

Аналогічні порушення були допущені і головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 під час винесення постанови від 03.05.18р. про зупинення вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню №50665278 на підставі ч.3 ст.4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та ст.34 Закону України «Про виконавче провадження».

За встановлених обставин, вимоги поданої скарги в частині визнання незаконними дій заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 щодо винесення постанови від 03.05.18р. про перевірку виконавчого провадження №50665278 в частині зобовязання вчинити дії у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», визнання незаконними дій головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 незаконними щодо винесення постанови від 03.05.18р. про зупинення вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню №50665278 на підставі ч.3 ст.4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», а також зобовязання відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконати вимоги ст.1 Закону України Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств від 13.04.17р. №2021-VIII в частині зупинення виконавчого провадження №50665278 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 25.01.16р. №905/3476/15 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п.9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, повязані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобовязати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Враховуючи приписи Господарського процесуального кодексу України, Закону України Про виконавче провадження, пункту 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, у суду відсутні правові підстави скасовувати постанови органів Державної виконавчої служби чи/або приватних виконавців при розгляді скарг на їх рішення, дії чи/або бездіяльність.

Разом з тим, як зазначено в п.32 інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-08/369 від 29.06.2010р. Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у 2009 році щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України, вимога скаржника щодо скасування постанови чи іншого акта органу Державної виконавчої служби за своєю правовою природою тотожна вимозі про визнання їх недійсними. Тому у господарського суду відсутні правові підстави для відмови в задоволенні скарги лише з тієї причини, що в ній зазначається про скасування відповідної постанови (акта), а не про визнання його недійсним.

Таким чином, за висновками суду, вимога скаржника про скасування постанови заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 від 03.05.18р. про перевірку виконавчого провадження №50665278 в частині зобовязання вчинити дії у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», а також постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 від 03.05.18р. про зупинення вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню №50665278 на підставі ч.3 ст.4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», за своїм змістом є тотожною вимозі про визнання даних постанов недійсними, і така вимога також підлягає задоволенню з наведених вище підстав.

Згідно ст.343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд приймає ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст.74, 234, 235, 339, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Державного підприємства Шахтоуправління Південнодонбаське №1, м.Вугледар, Донецька область №1285 від 04.07.18р., задовольнити.

Визнати дії заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 незаконними щодо винесення постанови від 03.05.18р. про перевірку виконавчого провадження №50665278 в частині зобовязання вчинити дії у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Визнати дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 незаконними щодо винесення постанови від 03.05.18р. про зупинення вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню №50665278 на підставі ч.3 ст.4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Визнати недійсною постанову заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 від 03.05.18р. про перевірку виконавчого провадження №50665278 в частині зобовязання вчинити дії у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Визнати недійсною постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 від 03.05.18р. про зупинення вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню №50665278 на підставі ч.3 ст.4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Зобов'язати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконати вимоги ст.1 Закону України Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств від 13.04.17р. №2021-VIII в частині зупинення виконавчого провадження №50665278 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 25.01.16р. №905/3476/15.

В судовому засіданні 18.07.2018р. оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

Ухвала набрала законної сили 18.07.18р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (підпункт 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України) шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя М.О. Лейба