РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.07.2018 р. Справа № 910/4658/18
За позовом Державного підприємства " Наш дім "

До Всеукраїнської громадської організації " Селянська спілка України ім. І.О. Мозгового "

Про стягнення 76614,70 грн.

Суддя Пінчук В.І.

Секретар судового засідання Дімітрова Ю.Ю.

Представники сторін:

Від позивача Дьоміна С.С. - предст.

Від відповідача не з'явився

Рішення прийняте 12.07.2018 р., оскільки у судовому засіданні 24.05.2018 р. розгляд справи відкладався.

Обставини справи:

Позивач - державне підприємство " Наш дім " звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача - всеукраїнська громадська організація " Селянська спілка України ім. І.О. Мозгового " 76614,70 грн., з яких: 73017,44 грн. основний борг, 1026,66 грн. - 3% річних та 2570,60 грн. збитки від інфляції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2018 р. відкрите провадження у справі № 910/4658/18, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначення розгляду зазначеної справи на 24.05.2018 р.

Ухвалою від 24.05.2018 р. розгляд справи відкладався до 12.07.2018 р., у зв'язку з нез'явленням у судове засідання представника відповідача.

12.07.2018 р. через канцелярію суду представником позивача подана заява про зміну назви відповідача - Всеукраїнська громадська організація " Селянська спілка України ім. І.О. Мозгового " на Всеукраїнська громадська організація " Селянська спілка України "

Зміна назви відповідача підтверджується витягом з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, код ЄДРПОУ не змінився.

Представник відповідача у судове засідання двічі не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив і відзив на позовну заяву суду не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 та п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, справа розглядається без участі представника відповідача, за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд -

В С Т А Н О В И В:

26.11.2013 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву (орендодавцем) та Всеукраїнською громадською організацією " Селянська спілка України ім. І.О. Мозгового " ( в даний час Всеукраїнська громадська організація " Селянська спілка України " ) ( орендарем ) був укладений договір оренди №6677 із змінами, внесеними договором №6677/01 від 28.01.2014 р. про внесення змін до договору оренди нерухомого майна №6677 від 26.11.2013 р.

Відповідно до умов вказаного договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлові приміщення загальною площею 128,1 кв. м., що розміщене за адресою: м. Київ, вул. Раєвського, 11, на 1-му поверсі житлового будинку, яке перебуває на балансі державного підприємства " Наш дім " ( позивача, балансоутримувача ), вартість якого визначена, згідно з висновком про вартість станом на « 30» червня 2013 р. і становить 903885,00 грн.

Згідно п. 3.1. договору оренди №6677 від 26.11.2013 р. орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 р. № 786 і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - червень 2013 p. 4096,65 грн.

Відповідно до п. 3.6. вказаного договору орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 15 числа місяця відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Договір укладений строком на 1 рік, що діє з 26 листопада 2013 р. до 26 листопада 2014 р. включно. ( п. 10.1 договору )

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором з урахуванням змін у законодавстві. ( п. 10.4 договору )

Заявою від 13.12.2016 р. вих. №30-06/13432 Регіональне відділення Фонду державного майна України повідомило відповідача про припинення договору оренди державного нерухомого майна №6677 від 26.11.2013 р. та вимагало повернути майно з орендного користування.

04.05.2017 р. Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву ( орендодавець ) та Всеукраїнська громадська організація " Селянська спілка України ім. І.О. Мозгового " ( в даний час Всеукраїнська громадська організація " Селянська спілка України " ) ( орендар ) уклали договір № 6677/2 про припинення договору оренди №6677 від 26.11.2013 р.

На підставі вказаного договору чинність договору №6677 від 26.11.2013 р. достроково припинена за взаємною згодою сторін з 04.05.2017 р.

04.05.2017 р. між орендодавцем, орендарем та балансоутримувачем підписаний акт приймання - передачі ( повернення ) нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. М. Раєвського, 11

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що 10.07.2017 р. комісією у складі представників ДП " Наш дім " в присутності представника Всеукраїнської громадської організації " Селянська спілка України ім. І.О. Мозгового " ( в даний час Всеукраїнська громадська організація " Селянська спілка України " ) було проведено обстеження нежитлового приміщення на першому поверсі по вул. М. Раєвського, 11 м. Києва, площею 128,12 кв. м., що є державним нерухомим майном та обліковується на балансі ДП " Наш дім ", яке було передано в оренду Всеукраїнській громадській організації " Селянська спілка України ім. І.О. Мозгового " відповідно до договору №6677 від 26.11.2013 р., про що складений акт обстеження нежитлового приміщення від 10.08.2017 р.

Під час обстеження було встановлено, що станом на 10 липня 2017 р. дане приміщення використовується відповідачем під офіс

Відповідно до акту передачі - приймання ключів від орендованого нежилого приміщення від 11.01.2018 р. відповідач передав, а позивач прийняв ключі 11.01.2018 р.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 3 ст. 18 Закону України " Про оренду державного та комунального майна " передбачений обов'язок орендаря вносити орендну плату своєчасно та в повному обсязі.

Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 19 зазначеного Закону орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Статтею 785 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача за договором оренди №6677 від 26.11.2013 р. становить 62148,38 грн.

За неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань останньому нараховані 3% річних в розмірі 1026,66 грн. та збитки від інфляції в розмірі 2570,60 грн.

Крім того, 10.02.2014 р. між позивачем ( виконавцем ) та відповідачем ( споживачем ) був укладений договір № 08 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Відповідно до умов вказаного договору позивач зобов'язався своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а останній зобов'язався своєчасно оплачувати надані послуги у строки і на умовах, що передбачені договором.

Споживач є орендарем нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, вул. Раєвського, 11 на 1 поверсі, загальною площею 128,1 кв. м. на підставі договору оренди нерухомого майна №6677 від 26.11.2013 р. ( п. 1.2 договору ).

Згідно п. 3.1. договору від 10.02.2014 р. № 08 розрахунковим періодом є календарний місяць.

У разі застосування щомісячної оплати послуг платежі вносяться не пізніше 25 числа місяця, що настає за розрахунковим. ( п. 3.2 договору ).

Пунктом 3.5. вказаного договору передбачено, що за несвоєчасне внесення плати із споживача стягується пеня у розмірі 0,5% за кожний день несвоєчасного виконання зобов'язання, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Пунктом 4.2.1 договору від 10.02.2014 р. № 08 передбачений обов'язок відповідача оплачувати послуги в установлений договором строк.

Натомість, відповідач несвоєчасно здійснював оплату послуг за договором від 10.02.2014 р. № 08, внаслідок чого у останнього за період з січня 2015 р. по січень 2018 р. виникла заборгованість в розмірі 10869,06 грн.

Загальна основна заборгованість відповідача за договором оренди №6677 від 26.11.2013 р та договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 10.02.2014 р. № 08 становить 73017,44 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач направив відповідачу претензію від 26.03.2018 р. № 95 з вимогою погасити вказану заборгованість, а також 3% річних в розмірі 1026,66 грн. та збитки від інфляції в розмірі 2570,60 грн., які нараховані за неналежне виконання останнім договору оренди від №6677 від 26.11.2013 р.

Вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та без задоволення.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобов'язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора ) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо ) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. ( ст. 283 ГК України )

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. ( ст. 901 ЦК України )

Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. ( ст. 611 ЦК України )

Порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання ). ( ст. 610 ЦК України ).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. ( ч. 1 ст. 612 ЦК України ).

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом ( ст. 525 Цивільного кодексу України ).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст.129, 232, 233, ст.ст. 236 - 238, ст. 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Всеукраїнської громадської організації " Селянська спілка України " ( 03038, м. Київ, вул. Миколи Амосова, 13, код 20037749 ) на користь Державного підприємства " Наш дім " ( 03150, м. Київ, вул. Предславинська, 34, код 30723920 ) 73017 ( сімдесят три тисячі сімнадцять ) грн. 44 коп. основного боргу за договором оренди від 26.11.2013 р. № 6677, 10869 ( десять тисяч вісімсот шістдесят дев'ять ) грн. 06 коп. основного боргу за договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення № 08 від 10.02.2014 р., 1026 ( одну тисячу двадцять шість ) грн. 66 коп. - 3% річних, 2570 ( дві тисячі п'ятсот сімдесят ) грн. 60 коп. збитків від інфляції, 1762 ( одну тисячу сімсот шістдесят дві ) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанці у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

дата підписання повного тексту рішення 13.07.2018 р.

СуддяВ.І.Пінчук