ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

17 липня 2018 року Справа № 915/727/18

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

розглянувши матеріали

за позовом: Ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Визит Альянс" (54001, м. Миколаїв, вул. Садова, 1)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "КІЛІ" (57515, Миколаївська область, Очаківський район, с. Чорноморка, вул. Приморська, 68/1),

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_1 (54003, АДРЕСА_1),

про: витребування майна із чужого незаконного володіння, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

В С Т А Н О В И В:

12 липня 2018 року ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Визит Альянс" звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 11.07.2018 (вх. № 8433/18) до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "КІЛІ", за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1, - про:

1) витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю "КІЛІ" та передання ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю "Визит Альянс" наступного майна:

- об'єкт нерухомості за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Чорноморка, вул. Приморська, 38;

- об'єкт нерухомості за адресою: Миколаївська область, Очаківський район. с. Чорноморка, вул. Приморська, 68/1;

- комплект басейнів з гірками ОК "Жемчужна" за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Чорноморка, вул. Приморська, 72/1;

- комплект водних гірок у кількості 12 одиниць за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Чорноморка. вул. Приморська, 72/1;

- незавершені будівництвом прибудови за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Чорноморка, вул. Приморська, 72/1;

- нежитлові об'єкти, що не введені в експлуатацію, зазначені на плані за літ. Ш-з та літ. Щ-з за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Чорноморка, вул. Приморська, 68/1;

- обладнання та устаткування у кількості 25 одиниць, що не перебуває в заставі, а саме: амфора (1,5 м) 3 од., амфора (2,2 м) 2 одиниці, амфора (3 м), пожежна сигналізація, адмінбудівля з кафе, обладнання ГРЩ, система кабельна структурована Аквапарку, система обладнання вентиляції, щит живлення для турникетів, бак 50 куб. м., башта Рожновського, комплекс витратновиміврювальний ИРКА, коректор об'єму газу ВЕГА-01 в компл., локальна інформаційна система, панель керування СС Fresh, пожежна сигналізація, сектор внутр. Альфа 1, сектор внутр. Альфа 2, лічильник води Cosneos-WD-Dynamik 80/50, лічильник ел. SL700СL 0.5157/5/10А, трансформатор напруги НТМИ-10, трансформатор ТПЛ 10 50/5, трансформатор ТПЛУ - 10-05S/10Р-50/5;

2) скасування Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 35703610 від 16.06.2017 08:59:11, приватний нотаріус Назарова Оксана Сергіївна, Миколаївський міський нотаріальний округ, Миколаївська область;

3) скасування Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 35709080 від 16.06.2017 11:10:07, приватний нотаріус Назарова Оксана Сергіївна, Миколаївський міський нотаріальний округ, Миколаївська область;

4) скасування Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 35704300 від 16.06.2017 09:20:20, приватний нотаріус Назарова Оксана Сергіївна, Миколаївський міський нотаріальний округ, Миколаївська область.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам Глави 1 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України за наступними підставами.

Статтею 162 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до позовної заяви, а саме позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи-підприємця (для фізичних осіб-підприємців); відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадку, якщо законом встановлений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

За змістом статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: 1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів; 2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Однак позовна заява б/н від 11.07.2018 (вх. № 8433/18 від 12.07.2018) не відповідає вимогам ст. ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, оскільки:

По-перше, усі додані до позовної заяви документи не можуть бути прийняті судом у якості належних та допустимих доказів, оскільки не засвідчені неналежним чином.

При цьому, вимоги щодо оформлення письмових доказів, які подаються до суду, встановлені процесуальним законом.

Так, відповідності до приписів ч. ч. 2, 5 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Копії письмових доказів, які подаються до суду, оформлюються відповідно до вимог п. 5.27 "Національного стандарту України. Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів. ДСТУ4163-2003", затвердженого наказом Держспоживстандарту України № 55 від 07.04.2003. Відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

По-друге, позовна заява не містить відомостей, передбачених ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, а саме:

1) в ній вказано невірне найменування та адресу місцезнаходження позивача (п. 2 ч. 3 ст. 162). Так, позивач вказує свої найменування, адресу та ідентифікаційний код: Ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Визит Альянс", 54001, м. Миколаїв, вул. Садова, 1, , у той час як з отриманого на запит судді витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 17.07.2018 за № вбачається, що особа з ідентифікаційним кодом 30680882 - це юридична особа з найменуванням «Товариство з обмеженою відповідальністю "Визит Альянс"», яка має адресу місцезнаходження: 54010, МИКОЛАЇВСЬКА ОБЛ., МІСТО МИКОЛАЇВ, ЗАВОДСЬКИЙ РАЙОН, ВУЛИЦЯ МОРЕХІДНА, БУДИНОК 14;

2) вона не містить зазначення ціни позову (п. 3 ч. 3 ст. 162);

3) вона не містить змісту позовних вимог стосовно порушення, невизнанння або оспорюванння прав та законних інтересів саме безпосередньо ліквідатора, який визначений як позивач за даним позовом (п. 4 ч. 3 ст. 162).

По-третє, до позовної заяви не додано документів, передбачених ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, а саме:

1) всіх наявних у позивача доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (ч. 2 ст. 164), зокрема: доказів на підтвердження обставин, викладених на стор. 2, 4 позовної заяви, щодо укладення договору купівлі-продажу та судових рішень у справі № 915/210/15;

2) до неї не додано документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (п. 2 ч. 1 ст. 164).

Щодо останнього недоліку позовної заяви, суд зазначає наступне:

Приписами ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За змістом ст. 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

У відповідності до ст. 2 вказаного закону платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

За приписами ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлено ставку судового збору в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" установлено у 2018 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2018 року - 1762 гривні, з 1 липня - 1841 гривня, з 1 грудня - 1921 гривня.

Позивачем заявлено в позовній заяві 1 майнову та 3 немайнові вимоги.

Виходячи із заявленої до суми вартості майна, що витребовується, в розмірі 3364854,36 грн., з урахуванням пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір за позовною вимогою майнового характеру повинен становити 50472,82 грн. (= 3364854,36 грн. х 1,5%).

Судовий же збір за позовними вимогами немайнового характеру повинен становити 5286,00 грн. (= 3 х 1762 грн.).

Як вказано судом вище, позивачем до позовної заяви б/н від 11.07.2018 (вх. № 8433/18 від 12.07.2018) не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Водночас, позовна заява містить клопотання позивача про відстрочення ТОВ "Визит Альянс" сплати судового збору, яке аргументоване тим, що підприємство не отримує прибутку, а всі аґвні грошові кошти спрямовуються на погашення вимог кредиторів.

Відповідно ч. 1 до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до п. п. 3.1, 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу" (із змінами), єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати. Господарський суд вправі вчинити дії, про які йдеться у статті 8 Закону, і зі своєї ініціативи з наведенням в ухвалі відповідних мотивів.

Згідно з п. 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 № 01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 № 484-VIII) за змістом положень статті 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом. При цьому сплата судового збору може бути відстрочена чи розстрочена на строк не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Отже, за приписами наведених норм, звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення може мати місце за наявності виключних обставин.

Суд зазначає, що позивач не навів обґрунтованих та виключних підстав, які б унеможливили сплату ним судового збору у визначеному законом порядку та розмірі, так само як не вказав і не надав суду доказів того, що його майновий стан зміниться у найближчий час.

Статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням позивача як установи банку, що перебуває в процедурі ліквідації, не можуть вважатися безумовною підставою для відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви.

За практикою Європейського суду з прав людини, принцип рівності сторін у процесі є лише одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу (див. Ruiz-Mateos v. Spain, рішення від 23.06.1993, серія A, № 262, с. 25, § 63). До того ж, принцип рівності сторін у процесі (у розумінні "справедливого балансу" між сторонами) вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище щодо другої сторони (див. Dombo BeheerB. V. v. the Netherlands, рішення від 27.10.1993, серія A, № 274, с. 19, § 33 та Ankerl v. Switzerland, рішення від 23.10.1996, Reports 1996-V, стор. 1567-68, § 38).

При цьому, "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду, при цьому, ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій з боку держави, не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах та не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

Статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Розглянувши клопотання позивача, враховуючи те, що ним не доведено та не підтверджено належними і допустимими доказами факту того, що його майновий стан зміниться у найближчий час та з огляду на те, що звільнення або відстрочення сплати судового збору є правом господарського суду, яким суд користується враховуючи майновий стан сторони в кожному конкретному випадку, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача.

Додатково суд зазначає, що позивачем не казано та нормативно не обґрунтовано обставин та необхідності залучення до участі у даній справі третьої особи, а також на чиїй стороні її необхідно залучити (ст. 51 ГПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги ст. ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Таким чином, керуючись ст. ст. 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Визит Альянс" б/н від 11.07.2018 (вх. № 8433/18 від 12.07.2018) залишити без руху.

2. Ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю "Визит Альянс" усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки у 10-денний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до господарського суду письмової заяви про усунення недоліків з дотриманням вимог, передбачених ст. 170 Господарського процесуального кодексу України.

3. Роз'яснити Ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю "Визит Альянс", що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява у відповідності до приписів ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України вважається неподаною та повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя О.Г. Смородінова