ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.07.2018м. ДніпроСправа № 904/1640/18
За позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Доброульянівка", м. Дніпро

про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості у розмірі 124 739 517,77 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Чернявська Е.О.

Представники:

Від позивача: Христян О.М., довіреність №5175-К-О від 19 березня 2017 року, юрисконсульт департаменту претензійно-позовної роботи

Від відповідача: Кузьменко В.С., довіреність від 29 грудня 2017 року, представник

С У Т Ь С П О Р У:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить:

- розірвати укладений між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Доброульянівка" кредитний договір №DNHSLON06923 від 28.10.2016;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Доброульянівка" заборгованість за кредитним договором у розмірі 124 739 517,77 грн., з яких: тіло кредиту 116 959 379,57 грн. та проценти у розмірі 7 780 138,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору №DNHSLON06923 від 28.10.2016 в частині повного та своєчасного повернення кредиту та сплати процентів.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Доброульянівка", проти задоволення позову заперечує та зазначає, що не отримував пропозиції від банку щодо розірвання договору шляхом підписання відповідної додаткової угоди. Банком не надано документів, що свідчать про наявність у в.о. Голови Правління ОСОБА_3 повноважень на підписання листа про розірвання договору та підписання додаткової угоди про розірвання договору. Крім того, зі сторони відповідача відсутні істотні порушення умов договору. Щодо вимоги про стягнення грошових коштів відповідач зазначає, що позивачем не доведено відповідними доказами факту отримання відповідачем кредитних коштів.

11 червня 2018 року до господарського суду надійшли заперечення на відповідь на відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Доброульянівка" мотивовані наступним:

- щодо отримання кредитних коштів за договором відповідач зазначає, що в наданих банком копіях меморіальних ордерів, всупереч вимогам Постанови Національного банку, від 18.06.2003, № 254 "Про організацію операційної діяльності в банках України", відсутні такі обов'язкові реквізити як посади осіб, відповідальних за здійснення операції і правильність її оформлення, особистий підпис (електронний цифровий підпис) та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції.

Позивачем не надано докази наявності електронного підпису особи, відповідальної за здійснення операцій за меморіальними ордерами. Таким чином, надані позивачем копії документів не можуть бути належними, допустимими та достовірними доказами по справі.

По-друге, як було зазначено у відзиві відповідач не отримував пропозиції від банку щодо розірвання договору. Банком не надано оригінал такої пропозиції, також не надано документів, що підтверджують повноваження в.о. Голови Правління банку ОСОБА_3 на підписання такого листа та додаткової угоди про розірвання договору.

З наданого банком витягу зі статуту не вбачається наявності в Голови Правління чи в.о. Голови правління повноважень на вчинення правочинів, в тому числі надсилання пропозицій про розірвання кредитних договорів та підписання додаткових угод до кредитних договорів.

Крім цього, відповідач зазначає, що відповідно до п. 10.10 Статуту банку (в редакції, затвердженій Наказом Мінфіну від 11.09.2017 №768) "У разі тимчасової відсутності Голови правління на період відпустки, відрядження, хвороби його обов'язки виконує один із членів правління, що обіймає посаду заступника Голови правління. Виконання обов'язків здійснюється на підставі наказу Голови правління".

Натомість позивачем надано виписку з Наказу №Є.28.0.0.0/1-7234808 від 25.07.2017 за підписом виконуючого обов'язки Голови правління ПАТ КБ "Приватбанк" ОСОБА_3 Щодо розрахунку заборгованості відповідач зазначає, що ним зроблено контррозрахунок простроченої заборгованості, виходячи з даних розрахунку позивача та умов договору. Так, за контррозрахунком відповідача прострочена заборгованість мала б становити 4 982 955,49 грн. Щодо витребування доказів та надання інших доказів по справі відповідач зазначає, що ухвалою від 22.05.2018 зобов'язано позивача надати оригінали усіх доданих до позовної заяви документів для огляду у судовому засідання 30.05.2018, однак на дане судове засідання жодного оригіналу надано не було. Таким чином, позивачем не надано жодного достовірного доказу по справі.

При цьому, посилання банку на рішення по справі №904/9006/17 є безпідставним, оскільки предметом позову по даній справі не був саме кредитним договір, а лише договір про внесення змін до кредитного договору.

13 червня 2018 року до господарського суду надійшли доповнення позивача до відповіді на відзив, в яких повідомляє, що на адресу Дніпропетровської дирекції ПАТ Укрпошта направлено запит про дату вручення адресату поштового відправлення ТОВ "Доброульянівка", 49040, м. Дніпро, проспект Праці, буд. 2Т кім.7; №357, поки відповідь на запит банком не отримано.

Проте, оригінал реєстру згрупованих поштових відправлень з оригіналом фіскального чеку від 12.02.2018 долучені до матеріалів справи №904/1491/18.

Також позивач зазначає, що долучені ним первинні документи за вказаними внутрішньобанківськими операціями, щодо видачі кредитних коштів, складені в електронній формі та до суду надаються відповідні оригінали перетворені електронними засобами у візуальну форму на папері, підписані уповноваженим представником позивача відповідно довіреності №5175-К-О від 09.03.2017.

Щодо заперечень відповідача проти невідповідності розрахунку заборгованості складеного банком, позивач наголошує, що сума нарахованих банком процентів за кредитом та наявність у позичальника простроченої/поточної заборгованості підтверджується долученою позивачем до позовної заяви банківською випискою по рахунку 7254 за період з 28.10.2017 по 13.03.2018.

Також, позивач зазначає, що сторонами в належній (письмовій) формі була досягнута згода з усіх істотних умов договору, зокрема, порядок, розмір нарахування процентів, строки сплати та відповідне викладено у пунктах А.6, А.7, А.8, 4.10, 4.11 кредитного договору.

Крім того, сторонами в належні формі погоджено додаток №1 до кредитного договору графік зменшення кредитного ліміту, який визначає обов'язок позичальника щоквартально здійснювати погашення процентів та перша сплати процентів нарахованих з дати видачі кредиту на суму тіла кредиту визначена 25.01.2017, а тому, взагалі є не зрозумілим виходячи з чого, відповідач вважає, що платежі за договором повинні сплачуватися щоквартально починаючи з 01 січня, а саме, 25 березня, 25 червня, 25 вересня та 25 грудня.

Отже, цілком обґрунтованим є винесення 26.01.2017 заборгованості по процентам на прострочку, оскільки 25.01.2017 нарахована сума процентів 3 036 087,51 грн., позичальником сплачена не була. В подальшому кошти, які надходили від позичальника на погашення процентів (а відповідні погашення були часткові) зараховувалися в порядку черговості починаючи з перших прострочених платежів.

Також, позивач зазначає, та просить суд при оцінці істотності порушень відповідачем зобов'язань за договором, врахувати ту обставину, що на сьогоднішній день ТОВ "Доброульянівка" не бажає виконувати умови кредитного договору, і відповідне прослідковується в тому, що і після звернення банка з позовом до суду, позичальник не усунув існуючі порушення істотних умов договору (погашення заборгованості по процентам), а навпаки допустив наступне прострочення оплати 26.04.2018 процентів в розмірі 3 070 183,71 грн., на підтвердження чого банком була надана виписка по рахунку 01065. Заборгованість по нарахованим відсоткам вже складає 9 247 003,75 грн.

11 червня 2018 року до господарського суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Доброульянівка", яким відповідач просить призначити по справі економічну експертизу на дослідження якої поставити питання:

- чи є вірним розрахунок ПАТ КБ "Приватбанк" простроченої заборгованості за відсотками за кредитним договором №DNHSLON06923 від 28.10.2016;

- чи є вірним контррозрахунок ТОВ "Доброульянівка" простроченої заборгованості за відсотками за кредитним договором №DNHSLON06923 від 28.10.2016 року.

Проведення експертизи доручити Дніпропетровському Науково - дослідному інституту судових експертиз, (49000, м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 17, офіс 361.).

Клопотання мотивоване тим, що за контррозрахунком відповідача (враховуючи, що датами сплати відсотків з 25 березня, 25 червня, 25 вересня та 25 грудня) розмір прострочених процентів повинен складати 4 982 955,49 грн. В той час як за розрахунком банку така заборгованість складає 7 780 138,20 грн.

Відповідач вважає, що ПАТ КБ "Приватбанк" не доведено правильність нарахування сум заборгованості за договором.

Однак, для встановлення правильності розрахунку заборгованості за договором позивача та відповідача необхідні спеціальні знання та висновок експерта.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2018 в задоволенні клопотання про призначення експертизи - відмовлено.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2018 відкрито провадження у справі №904/1640/18, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 14.05.2018. З 14.05.2018 відкладено підготовче засідання на 30.05.2018, з 30.05.2018 на 19.06.2018 (ухвалою від 30.05.2018 продовжено строк розгляду справи на стадії підготовчого провадження на 30 днів), з 19.06.2018 на 03.07.2018.

У судовому засіданні 03.07.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.07.2018. У судовому засіданні 16.07.2018 оголошено перерву до 18.07.2018.

В судовому засіданні 18.07.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

28.10.2016 між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Доброульянівка" (позичальник) укладено кредитний договір №DNHSLON06923, відповідно до п.1.1 якого банк за наявності вільних коштів зобов'язується надати позичальнику кредит у формі згідно з п. А.1 (невідновлючальна кредитна лінія) цього договору з лімітом і на цілі, зазначені у п. А.2 (122 000 000,00 грн.) цього договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у третьому абзаці п. 2.1.2. цього договору, в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, в обумовлені цим договором терміни.

У відповідності з п.2.1.2 договору банк зобов'язується надати кредит шляхом перерахування кредитних коштів на підставі розрахункових документів позичальника на цілі, відмінні від сплати страхових та/або інших платежів, у межах суми, обумовленої у п. 1.1. цього договору, а також за умови виконання позичальником зобов'язань, передбачених пунктами 2.2.1. та 2.2.12. цього договору.

Для отримання кредиту (або його частини) позичальник зобов'язується не пізніше дати отримання кредиту, що планується, надати до банку попередню вимогу у довільній формі із зазначенням суми кредиту і терміну його надання.

28.10.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Доброульянівка" звернулося до Банку із попередньою вимогою на видачу кредиту, на підставі якої 28.10.2016 банком здійснено перерахування кредитних коштів на реструктуризацію (погашення) інших діючих кредитів відповідача у розмірі 116 960 267,98 грн. Також, банком було сплачено 34,00 грн. на компенсацію витрат за реєстрацію обтяження у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Тобто, загальний розмір наданого кредиту становив - 116 960 301,98 грн., що підтверджується виписками по рахунках № 2561 та № 8428.

У пункті А.З. договору обумовлено, що термін повернення кредиту встановлений Графіком зменшення поточного ліміту (Додаток №1 до кредитного договору) відповідно до якого терміном повернення кредиту в повному обсязі є 01.10.2026.

Умовами пункту А.8 визначено, що датою сплати процентів є 25-е число щоквартально починаючи з 25.01.2017. У випадку несплати процентів у зазначений термін вони вважаються простроченими.

Відповідно до пунктів А.6, А.7 кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує проценти за фіксованою ставкою у розмірі 10,5% річних. У випадку порушення позичальником будь-якого з грошового зобов'язання позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом за фіксованою ставкою у розмірі 10,5% річних від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочки.

13.12.2016 сторонами укладений договір про внесення змін до кредитного договору №DNHSLON06923 від 28.10.2016, яким внесені зміни та доповнення до кредитного договору, умови договору щодо порядку та строків виконання позичальником своїх грошових зобов'язань по сплаті процентів, термін повернення кредиту згідно Графіку зменшення поточного ліміту залишено без змін.

Згідно з пунктом 4.3. договору, сплата процентів за користування кредитом, передбачених пунктами 4.1., 4.2. здійснюється у дату сплати процентів. Дата сплати процентів зазначена у п. А.8. цього договору. Цією датою є 25-е число щоквартально починаючи з 25.01.2017 року.

Пунктом 4.7 договору визначено, що розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється щоденно з дати списання коштів з позичкового рахунку до майбутньої дати сплати процентів, а також за період, який починається з попередньої дати сплати процентів, до поточної дати сплати процентів. Розрахунок процентів здійснюється до повного погашення заборгованості по кредиту на суму залишку заборгованості по кредиту.

Позивач зазначає, що за період з 26.07.2017 по 25.10.2017 на підставі умов кредитного договору відповідачу нараховані проценти за користування кредитними коштами у розмірі 3 038 410,02 грн., які відповідач мав сплатити 25.10.2017. За період з 26.10.2017 по 25.01.2018 відповідачу нараховані проценти за користування кредитними коштами у розмірі 3 138 410,02 грн., які відповідач повинен сплатити 25.01.2018.

В свою чергу, відповідачем своєчасно сплату нарахованих процентів не здійснено, що призвело до виникнення простроченої заборгованості зі сплати процентів у розмірі 6 176 820,04 грн.

Станом на 13.03.2018 загальна заборгованість відповідача по процентам за кредитним договором складає 7 780 138,20 грн.

12.02.2018 позивач звертався до відповідача із листом-пропозицією укласти додаткову угоду про розірвання кредитного договору №DNHSLON06923 від 28.10.2016 та повернути банку суму кредиту у повному обсязі, а також сплатити нараховані проценти за користування кредитними коштами.

Вказаний лист отриманий відповідачем 20.02.2018, що підтверджується поштовим повідомлення про вручення поштового відправлення.

У зв'язку із простроченням сплати відповідачем процентів за користування кредитними коштами, позивач вбачає наявність істотного порушення умов кредитного договору, а тому просить розірвати кредитний договір та стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 116 959 379,57 грн. та процентів за користування кредитними коштами у розмірі 7 780 138,20 грн.

Вказане і стало причиною звернення до суду з позовом.

Розглянувши позовні вимоги, дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши та оцінивши їх у сукупності, суд враховує наступне.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст.530 Цивільного кодексу України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст.1054 Цивільного кодексу України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст. 1048 Цивільного кодексу України). Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України).

Пунктом 2.3.8 кредитного договору встановлено, що банк незалежно від настання термінів виконання зобов'язання позичальником за цим договором, має право вимагати дострокового повернення суми кредиту, сплати процентів та винагороди, при настанні умов, передбачених п.п. 2.3.2 цього договору, або порушення позичальником вимог п.1.1 цього договору в частині вимог щодо цільового використання кредитних коштів, або у випадку зменшення розміру активів позичальника на 30 і більше процентів у порівнянні з розміром його активів зазначених у відповідній річній звітності за попередній рік.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем допущено прострочення сплати процентів, нарахованих за період з 26.07.2017 по 25.01.2018 у розмірі 6 176 820,04 грн., а станом на 13.03.2018 загальна заборгованість відповідача по процентам за кредитним договором складає 7 780 138,20 грн.

Пунктом 2.3.2 кредитного договору, зокрема передбачено, у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених умовами цього договору, банк має право на свій розсуд, у тому числі, розірвати договір у судовому порядку. При цьому в останній день дії договору позичальник зобов'язується повернути банку суму кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний термін його користування, повністю виконати інші зобов'язання за цим договором.

Згідно зі ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.. 611 Цивільного кодексу України).

Частиною 2 ст. 651 Цивільного кодексу України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Як вбачається з умов спірного кредитного договору банком надані кредитні кошти позичальнику, а останній, в свою чергу, зобов'язався повернути ці кошти та сплати проценти за користування кредитними коштами.

Тобто, укладаючи з відповідачем кредитний договір позивач розраховував на своєчасне отримання плати, у вигляді процентів, за користування наданими коштами. Однак. У зв'язку із порушенням відповідачем строків сплати процентів, банк позбавляється того, на що розраховував укладаючи спірний договір.

Дослідивши наявні у справі матеріали, оцінивши їх у сукупності, суд вбачає наявність підстав для розірвання кредитного договору від 28.10.2016 №DNHSLON06923 укладеного між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Доброульянівка".

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Тобто, розірвання договору припиняє дію на майбутнє і не скасовує факту укладення та дії договору до моменту його розірвання.

Таким чином, при розірвання кредитного договору від 28.10.2016 №DNHSLON06923, у зв'язку з істотним порушенням позичальником його умов, з урахуванням п. 2.3.2 договору та норм чинного законодавства, позичальник зобов'язаний повернути банку суму кредиту у повному обсязі та сплатити проценти за фактичний термін користування кредитом.

Відповідач не надав суду належних доказів відсутності його вини у допущенні прострочення сплати процентів чи доказів наявності інших обставин, які перешкоджали йому належним чином виконати свої зобов'язання за договором. Також відповідачем не надано контррозрахунку стягуваної суми.

Перевіривши розрахунок Банку (а.с.44-45, т.1) судом помилок не виявлено, розрахунок визнається судом обґрунтованим та підтвердженим матеріалами справи.

З урахуванням викладеного, суд не приймає заперечення відповідача та вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 116 959 379,57 грн. та проценти за користування кредитними коштами у розмірі 7 780 138,20 грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача у розмірі 618 462,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Доброульянівка" про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості у розмірі 124 739 517,77 грн. задовольнити повністю.

Розірвати укладений між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д; адреса для листування 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Доброульянівка" (49040, м. Дніпро, вул. Праці, буд. 2Т, кімн.7, ) кредитний договір №DNHSLON06923 від 28.10.2016.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Доброульянівка" (49040, м. Дніпро, вул. Праці, буд. 2Т, кімн.7, ) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д; адреса для листування 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ) основну заборгованість за кредитним договором у розмірі 116 959 379,57 грн., проценти за користування кредитними коштами у розмірі 7 780 138,20 грн. та витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 618 462,00 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19.07.2018

Суддя Н.М. Євстигнеєва