ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

20.07.2018

Справа № 910/9320/18

Суддя Якименко М.М., розглянувши

позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія "(04080, м.Київ, ВУЛИЦЯ КИРИЛІВСЬКА, будинок 40) в особі Центральної філії (04080, м.Київ, вул. Кирилівська, 40)

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "ДОМІНАНТА" (03056, м. Київ, пров. Індустріальний, буд. 23)

про стягнення 40 995,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" в особі Центральної філії звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "ДОМІНАНТА" про стягнення 40 995,00 грн. страхового відшкодування.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

За приписами ч.2 ст.44 ГПК України процесуальною дієздатністю (здатністю особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов’язки в суді) наділені фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Частиною 1 статті 45 ГПК України передбачено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Так, згідно ч.2 ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

В силу статті 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Відповідно до статті 64 ГК України функції, права та обов'язки структурних підрозділів підприємства визначаються положеннями про них, які затверджуються в порядку, визначеному статутом підприємства або іншими установчими документами. Підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 95 ЦК України визначено, що філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Відповідно до ч. 3 наведеної статті Цивільного кодексу України філії не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Тобто, філії, представництва, інші відокремлені підрозділи наділяються певною господарською компетенцією. Втім, не маючи статусу юридичної особи, такі підрозділи не наділяються самостійною господарською процесуальною правоздатністю та дієздатністю.

Як визначено у п.п. 1.7 п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відособлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу. При цьому слід мати на увазі, що стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відособлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації - юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу, наприклад "Стягнути з підприємства "А" в особі його відокремленого підрозділу - філії № 1 на користь організації "Б" в особі її Н- ської філії таку-то суму".

Таким чином, у спірних правовідносинах, за правилами встановленими процесуальним законодавством, в якості позивача може звернутись з позовом юридична особа, або юридична особа в особі її філії (якщо філія наділена відповідними повноваженнями і про це є належні докази ).

Судом встановлено за позовними матеріалами, що до суду з позовом звернулось Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно - страхова компанія" в особі Центральної філії (; 04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 40).

При цьому згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Центральна філія ПАТ "УПСК" є відокремленим підрозділом Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно - страхова компанія" (; 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 40), не є юридичною особою та не має самостійної господарської процесуальної дієздатності.

При цьому в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження наявності повноважень Центральної філії ПАТ "УПСК" на здійснення представництва інтересів юридичної особи в господарському суді.

Окрім цього, у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Натомість у поданій до суду позовній заяві позивачем не зазначено ідентифікаційний код Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно - страхова компанія" та місцезнаходження останнього.

Суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як вбачається зі змісту поданої позовної заяви , предметом даного позову є стягнення з відповідача 40 995,00 грн. страхового відшкодування.

Тобто, звернувшись до суду в липні 2018 року (згідно відбитку поштового штемпеля на конверті) із позовом про стягнення 40 995,00 грн., тобто з вимогами, що носять майновий характер, позивач мав сплатити з урахуванням заявлених вимог 1762,00 грн. судового збору.

Судом встановлено, що позивачем в якості доказу сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі до позовної заяви додано платіжне доручення № 2929 від 15.03.2018 року на суму 1762,00 грн., згідно якого зазначені грошові кошти сплачені на рахунок банку № 3001, код банку 820019, отримувач – ГУ ДКСУ у м. Києві.

Разом із тим, з 02.07.2018 Головним управлінням Державної казначейської служби України у м. Києві було змінено реквізити для оплати судового збору. Судовий збір у Господарському суді міста Києва підлягає сплаті до Державного бюджету України, рахунок - 3017, отримувач - ГУК у м. Києві /м. Київ/22030101, код ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), МФО- 899998.

Враховуючи вищенаведене, господарський суд зазначає, що платіжне доручення № 2929 від 15.03.2018 року на суму 1762,00 грн. є неналежним доказом сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч. 3 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України у разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Однак, в порушення приписів ч. 2 ст. 164 ГПК України позивачем не виконано зобов'язання додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме: до позовної заяви не додано документів на підтвердження викладених в позовній заяві обставин, зокрема, доказів перебування ТОВ "ВТЛ - ТРАНС" в статусі платника ПДВ на час виставлення рахунку № 888 від 13.09.2017 року.

В свою чергу повідомлення про неможливість надання відповідних доказів та/або клопотань про витребування останніх матеріали позовної заяви не містять.

Окрім того, надана позивачем копія розширеної довідки ДАІ не придатна для огляду судом через низьку якість зображення.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

За наведених обставин, оскільки подана позивачем позовна заява не відповідає вимогам статті 164 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 162, 164, 172, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Залишити позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно - страхова компанія" без руху.

2. Встановити Приватному акціонерному товариству "Українська пожежно - страхова компанія" строк на усунення недоліків позовної заяви – 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити Приватному акціонерному товариству "Українська пожежно - страхова компанія" спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання до суду документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі;

- подання до суду належним чином засвідченої копії розширеної довідки ДАІ;

- подання до суду належних та допустимих доказів перебування ТОВ "ВТЛ - ТРАНС" в статусі платника ПДВ на час виставлення рахунку № 888 від 13.09.2017 року;

- подання до суду письмових пояснень із зазначенням вірного ідентифікаційного коду та місцезнаходження Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно - страхова компанія", які вказані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

- подання до суду належних та допустимих доказів на підтвердження повноважень Центральної філії ПАТ "УПСК" на здійснення представництва інтересів юридичної особи в господарському суді.

Надати суду докази направлення вказаних доказів відповідачу.

4. Ухвала набрала законної сили 20.07.2018 року та оскарженню не підлягає.

Суддя                                           М.М. Якименко