ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" липня 2018 р.

м. Одеса

Справа № 916/1394/18

Господарський суд Одеської області у складі судді – Петрова В.С., розглянувши матеріали позовної заяви № 1499/18 Установи « 28 Управління начальника робіт» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ИССО», Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройиндустрия» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Инвесткомплексстрой» про стягнення 3040055,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Установа « 28 Управління начальника робіт» звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ИССО», Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройиндустрия» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Инвесткомплексстрой» про стягнення 3040055,00 грн., у т.ч.:

-          стягнення з ТОВ «ИССО» отриманого доходу від незаконного володіння чужим майном в сумі 75000,00 грн., упущеної вигоди в сумі 75000,00 грн. та інфляційних втрат в сумі 19050,00 грн.;

-          стягнення з ТОВ «Стройиндустрия» отриманого доходу від незаконного володіння чужим майном в сумі 15000,00 грн., упущеної вигоди в сумі 15000,00 грн. та інфляційних втрат в сумі 2805,00 грн.;

-          стягнення з ТОВ «Інвесткомплексстрой» отриманого доходу від незаконного володіння чужим майном в сумі 50000,00 грн., упущеної вигоди в сумі 50000,00 грн. та інфляційних втрат в сумі 2200,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що протягом періоду з липня 2015 року по 31 грудня 2017 року кран козловий КК-20/5-25-9, який перебуває на балансі позивача, знаходився у чужому незаконному володінні. Так, вказаний кран експлуатувався у вказаний період ТОВ „Морський будівельний комплекс”, а дохід від його передачі в платну оренду отримували ТОВ «ИССО», ТОВ «Стройиндустрия» та ТОВ «Инвесткомплексстрой». Відтак, позивач вважає, що відповідачі як недобросовісні набувачі майна повинні передати позивачу усі доходи від майна – крана козлового КК-20/5-25-9, які вони одержали або могли одержати за весь час володіння майном.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 р. № 2147-VIII, чинній з 15.12.2017 р.) позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач обґрунтовує пред’явлення даного позову до Господарського суду Одеської області положеннями ч. 1 ст. 114 ЦПК України, які не підлягають застосуванню в господарському судочинстві.

Згідно ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред'являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Наразі з позовної заяви вбачається, що місцезнаходження відповідачів значиться в м. Києві та м. Миколаєві, що за територіальною юрисдикцією (підсудністю) не відноситься до компетенції Господарського суду Одеської області. Однак, в позовній заяві не містяться правові підстави заявлення даного позову саме до Господарського суду Одеської області у відповідності з діючими нормами Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, зідно ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів;

2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак, матеріали позовної заяви не містять документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. При цьому заявником разом із позовом заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору з огляду на існування у позивача заборгованості по заробітній платі.

Так, згідно ч. 1 ст. 8 Закону України „Про судовий збір” (в редакції Закону України від 03.10.2017 р. N 2147-VIII), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Враховуючи наведені положення Закону, суд не вбачає підстав для звільнення заявника від сплати судового збору, оскільки заявлений Установою « 28 Управління начальника робіт» не підпадає під вище визначені умови, за наявності яких суд може звільнити від сплати судового збору. Також заборгованість Установи « 28 Управління начальника робіт» по сплаті заробітної плати не свідчить про скрутний майновий стан заявника та не є достатнім критерієм за положеннями діючого законодавства для звільнення від сплати судового збору за поданий позов.

За таких обставин, вищевказане клопотання Установи « 28 Управління начальника робіт» не підлягає задоволенню судом. Отже, судовий збір за подачу даного позову підлягає сплаті заявником на загальних підставах.

В силу положень ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що Установа « 28 Управління начальника робіт» при зверненні до господарського суду з поданою позовною заявою не виконано вимоги положень ст. 162 та ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 174, 234, Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Установи « 28 Управління начальника робіт» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ИССО», Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройиндустрия» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвесткомплексстрой» про стягнення 3040055,00 грн. залишити без руху.

2. Встановити Установі « 28 Управління начальника робіт» 10-денний строк для усунення виявлених недоліків при поданні позовної заяви з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Роз'яснити Установі « 28 Управління начальника робіт», що у разі невиконання вимог даної ухвали позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили 12.07.18 та не підлягає оскарженню.

Суддя В.С. Петров