РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.07.2018Справа № 910/5684/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. при секретарі судового засідання Астаповій Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватного Акціонерного Товариства "Микитівський гранітний кар'єр" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сек Еколоджи" про розірвання договору та стягнення 55 000,00 грн., за участю представника позивача - Гулая В.М., довіреність №01/Ю від 02.06.2018 року, відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання договору про надання послуг №2016/10-23СД від 20.10.2016 року та стягнення 55 000,00 грн. авансового платежу на підставі ст.ст. 22, 509, 525, 526, 530, 611, 612, 629, 651, 653, 849 ЦК України та ст.ст. 173, 193, 188, 222 ГК України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.05.2018 року справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду на 20.06.2018 року.

18.06.2018 року від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача.

18.07.2018 року представник відповідача в судове засідання не з'явився, відзив на позов не надав.

Сторони у справі були належним чином повідомлені про розгляд даної справи судом, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.10.2016 року між Приватним Акціонерним Товариством "Микитівський гранітний кар'єр" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сек Еколоджи"(виконавець) було укладено договір про надання послуг №2016/10-23СД (далі - договір), згідно умов якого (п. 1.1. договору) виконавець взяв на себе зобов'язання надати замовнику послуги з проведення Науково-технічної експертизи по розробленню матеріалів для отримання спеціального дозволу на користування надрами отримати Спецдозвіл в Державній службі геології та надр України з метою видобування піску родовища «Пряме». За дорученням від імені замовника надати документацію для отримання спецдозволу в державну службу геології та надр України. За дорученням та від імені замовника отримати спецдозвіл в Державній службі геології та надр України.

Відповідно до п. 2.1. договору вартість вказаних в п. 1.1. послуг Виконавця визначається згідно погодженого сторонами протоколу про договірну ціну (Додаток № 1), що складає 110 000,00 грн. (Сто десять тисяч триста гривень 00 копійок) за всі послуг, без ПДВ.

Згідно п. 2.3. договору протягом 10 (десяти) робочих днів з дати виставлення рахунку замовник зобов'язаний перерахувати на рахунок виконавця в якості попередньої оплати першу частину вказаної в я.2,1. суми в розмірі 50 %, що становить 55 000,00 грн. (п'ятдесят п'ять тисяч гривень 00 копійок) за всі послуги, без ПДВ,

Факт перерахування позивачем відповідачу попередньої оплати відповідно до умов договору 55 000,00 грн. підтверджується платіжним дорученням № 3688 від 31.10.2016 року, копія якого мітиться в матеріалах справи.

Згідно положень ст. 530 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивачем було надіслано на адресу відповідача претензію № 45 від 14.02.2018 року з вимогою виконати свої договірні зобов'язання, яку відповідач отримав 13.03.2018 року, докази направлення та отримання даної претензії містяться в матеріалах справи.

Доказів надання послуг у строк передбачений умовами п. 4.1. договору відповідачем суду не надано.

У зв'язку з невиконанням відповідачем договору позивачем було направлено відповідачу лист №1607/2 від 07.12.2017 року про розірвання договору, докази направлення якого містяться в матеріалах справи.

Згідно з приписами частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України за відсутності згоди сторін про розірвання договору він може бути розірваний на вимогу однієї зі сторін лише за рішенням суду за наявності певних підстав, передбачених договором або законом. Однією із таких підстав вважається істотне порушення договору другою стороною. Істотним вважається таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Згідно з ч.3 ст. 653 ЦК України у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Таким чином, враховуючи що відповідачем порушено зобов'язання з надання послуг у строк передбачений умовами п. 4.1. договору, що є істотним порушенням умов договору, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду порушено відповідачем, а отже позовні вимоги в частині розірвання договору є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Ст.ст. 525, 526 Цивільного Кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

14.03.2018 року позивачем направлено відповідачу претензію № 76 з вимогою повернути попередню оплату в сумі 55 000,00 грн., докази направлення містяться в матеріалах справи.

Доказів надання послуг або доказів повернення сплачених коштів відповідачем суду не надано.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов'язання з внесення попередньої оплати у строки відповідно до умов договору, а відповідач не виконав належним чином зобов'язання з надання послуг за договором у строк передбачений п. 4.1. договору та має перед позивачем заборгованість з повернення попередньої оплати у сумі 55 000,00 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, тому позовні вимоги про стягнення 55 000,00 грн. суми попередньої оплати також є обґрунтованими та позов в цій частині також підлягає задоволенню.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати договір про надання послуг №2016/10-23СД від 20 жовтня 2016 року, який укладений між Приватним Акціонерним Товариством "Микитівський гранітний кар'єр" (565530, Миколаївська область, Вознесенський р-н, смт. Олександрівка, вул. Микитівська, 1, код 01033255) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сек Еколоджи" (02160, м. Київ, просп. Возз'єднання, 15, оф. 208, код 40094801).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сек Еколоджи" (02160, м. Київ, просп. Возз'єднання, 15, оф. 208, код 40094801) на користь Приватного Акціонерного Товариства "Микитівський гранітний кар'єр" (565530, Миколаївська область, Вознесенський р-н, смт. Олександрівка, вул. Микитівська, 1, код 01033255) 55 000 (п'ятдесят п'ять тисяч) грн. 00 коп.

авансового платежу та 3 524 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ..

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 23.07.2018р.

Суддя С.О. Чебикіна