ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" липня 2018 р.м. Харків Справа № 922/1351/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

без виклику представників сторін

за позовом Селянського (фермерського) господарства ОСОБА_1М., 62252, Харківська область, Золочівський район, с. Феськи, вул. 60 років СРСР, буд.1, код ЄДРПОУ 21239917;

до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, 61022, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5, 1-й підїзд, 6-7 поверх, ;

про визнання права постійного користування земельною ділянкою

ВСТАНОВИВ:

Селянське (фермерське) господарство ОСОБА_1М. звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання права постійного користування земельною ділянкою, в якому просить визнати за С(Ф)Г ОСОБА_1М. право постійного користування земельною ділянкою площею 26,99 га в межах згідно з планом, розташованою на території Феськівської сільської ради, призначеною для ведення фермерського господарства, яка відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ХР-13-00-015069 була надана у постійне користування на підставі рішення Золочівської районної ради народних депутатів Харківської області №293-3 від 18.09.1990 ОСОБА_1

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.05.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження і призначити підготовче засідання на 20.06.2018.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 20.06.2018 на підставі ст. 183 ГПК України відкладено підготовче засідання на 16.07.2018.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 16.07.2018 на підставі ст. 175 ГПК України продовжено строк підготовчого провадження на 10 днів та на підставі ст. 183 ГПК України відкладено підготовче засідання на 26.07.2018.

Разом з цим, судом встановлено, що в провадженні Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду, перебуває справа № 922/3312/17 (суддя Байбак О.І.) за позовом Селянського (фермерського) господарства "Відродження" до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2, про визнання права користування та визнання недійсним наказу.

Позовні вимоги у справі № 922/3312/17 позивачем мотивовано тим, що на підставі Державного акту № ХР№ 006131 від 17.07.2000 ОСОБА_2 отримав в постійне користування земельну ділянку, і в подальшому створив та зареєстрував підприємство позивача - Селянське (фермерське) господарство "Відродження". В подальшому, заявою від 16.05.2017 ОСОБА_2 відмовився від права користування земельною ділянкою, в звязку з чим, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області видало наказ № 5383-СГ від 06.04.2017 "Про припинення права користування земельною ділянкою". Даний наказ позивач вважає незаконним, та таким, що порушує його права, як постійного землекористувача земельної ділянки, зазначеної в Державному акті № ХР№ 006131 від 17.07.2000, оскільки з моменту створення Селянського (фермерського) господарства "Відродження" таким постійним землекористувачем, на думку позивача, є саме він, тобто Селянське (фермерське) господарство "Відродження".

Господарський суд Харківської області рішенням від 06.11.2017 у справі № 922/3312/17 відмовив в задоволенні позову. Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що право постійного користування земельною ділянкою, що виникло у третьої особі на підставі державного акта без укладання договору про право користування, нерозривно пов'язано з особою, якій надано таке право та не може перейти автоматично до створеної ним юридичної особи позивача. Позивачем не надано правовстановлюючих документів, що підтверджують право на спірну земельну ділянку або титул, на підставі якого така земельна ділянка могла належати позивачу. При цьому суд врахував, що до виходу третьої особи із складу членів фермерського господарства позивача останній користувався спірною земельною ділянкою за згодою третьої особи. Крім викладеного суд дійшов висновку про те, що постійним користувачем земельної ділянки, яка надана для ведення фермерського господарства за відсутності добровільного звернення для переоформлення (заміни) раніше виданих державних актів, є саме фізична особа - засновник фермерського господарства, на ім'я якого такий акт і видавався. Позивач отримував право фактичного користування земельною ділянкою на весь час, доки Третя особа залишалась членом Позивача та мав за цих обставин право постійного користування вказаною земельною ділянкою.

01.02.2018 постановою Харківського апеляційного господарського суду скасовано рішення господарського суду Харківської області від 06.11.2017 у справі № 922/3312/17 в частині відмови у задоволенні вимог про визнання недійсним спірного наказу та прийнято в цій частині нове рішення - про задоволення позову та визнання спірного наказу недійсним; а в іншій частині оскаржуване рішення залишено без змін. Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що на час отримання третьою особою земельної ділянки вона мала цільове призначення - забезпечувала правові підстави створення та подальшу господарську діяльність специфічного суб'єкта підприємництва - селянського (фермерського) господарства, а протягом всього часу існування позивача цільове призначення та правовий зв'язок між позивачем та спірною ділянкою зберігались; правова конструкція Закону України "Про селянське (фермерське) господарство" передбачає, що користування та обов'язок утримання, понесення ризиків покладений на фермерське господарство, суб'єктом речового права залишається фізична особа - засновник фермерського господарства, оскільки законодавець не надав фермерському господарству жодних речових прав щодо земельних ділянок, а чинним земельним законодавством право постійного користування земельною ділянкою не передбачено ні для фізичних осіб, ні для фермерських господарств, однак таке право не припиняється через зміни у законодавстві щодо осіб, які набули відповідне право до таких змін у 2002 році. Спірний наказ порушує законні очікування позивача через спеціальне призначення земельної ділянки - для створення та господарської діяльності позивача, використання позивачем земельної ділянки носить тривалий характер, безстрокове право позивача на використання спірної ділянки визнано державним фіскальним органом та відповідачем, про що свідчить довідка про склад земель, що обліковуються за позивачем, у зв'язку із чим вільне волевиявлення третьої особи на припинення права користування не може бути підставою припинення права постійного користування, оскільки обсяг цього речового права та цільове призначення обумовлюють неможливість прийняття відмови третьої особи відповідачем без згоди позивача.

Не погоджуючись із вказаною постановою, 16.02.2018 третя особа та 26.02.2018 відповідач подали касаційні скарги, в яких просять скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 01.02.2018 та залишити в силі рішення господарського суду Харківської області від 06.11.2017 у справі № 922/3312/17. Скаржники посилаються на те, що апеляційний суд перебрав на себе повноваження законодавця попри наявність законодавчого врегулювання спірних правовідносин, неправильно застосувавши при цьому норми Закону України "Про селянське (фермерське) господарство" та зробивши помилковий висновок про пріоритетність діяльності позивача та наявність у нього права користування земельної ділянки, оскільки створення позивача було формою підприємницької діяльності третьої особи, якому земельна ділянка надавалась для ведення фермерського господарства, а тому лише у третьої особи є право відмовитись від права на таку земельну ділянку - без встановлення додаткової вимоги для такої відмови у вигляді згоди позивача, який не має стосунку до права на таку земельну ділянку.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.03.2018 відкрито касаційне провадження за касаційними скаргами третьої особи та відповідача на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 01.02.2018 у справі № 922/3312/17.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.05.2018 справу № 922/3312/17 за позовом Селянського (фермерського) господарства "Відродження" до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання права користування та визнання недійсним наказу було передано на розгляд судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 04.06.2018 прийнято до розгляду судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу № 922/3312/17 за позовом Селянського (фермерського) господарства "Відродження" до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2, про визнання права користування та визнання недійсним наказу, за касаційними скаргами ОСОБА_2 та Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 01.02.2018 у справі № 922/3312/17. Призначено розгляд справи у судовому засіданні на 11.06.2018.

В судовому засіданні 11.06.2018, з метою формування єдності судової практики Верховним Судом, суд дійшов висновку про необхідність звернення до фахівців Науково-консультативної ради при Верховному Суді для підготовки наукового висновку у справі № 922/3312/17 та оголосив перерву у судовому засіданні з розгляду касаційних скарг ОСОБА_2 та Головного управління Держгеокадастру у Харківській області.

Ухвалою судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.06.2018 було зупинено провадження у справі № 922/3312/17 господарського суду Харківської області до отримання висновку Науково-консультативної ради при Верховному Суді.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

З огляду на вищевикладене, та враховуючи те, що правовідносини у справі № 922/3312/17 є подібними правовідносинам у справі № 922/1351/18, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі № 922/1351/18 до закінчення перегляду судового рішення у справі № 922/3312/17 судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Керуючись п.7 ч.1 ст. 228, ст.ст. 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі 922/1351/18 зупинити до перегляду судового рішення у подібних правовідносинах в справі № 922/3312/17 у касаційному порядку судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 254, 255 ГПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення(ч.1,2 ст.256 ГПК України)

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України). Відповідно до п. 17.5 перехідних положень ГПК України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текс ухвали складено та підписано 26.07.2018.

Суддя ОСОБА_3