УХВАЛА

19.07.2018Справа № 910/21481/16

Суддя Картавцева Ю.В., розглянувши матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Віннком Україна" на бездіяльність старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Микитин Оксани Степанівни у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Віннком Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Москіто Мобайл"

про 3385577 грн. 72 коп.

ВСТАНОВИВ:

23.11.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Віннком Україна" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Москіто Мобайл" про стягнення 3385577 грн. 72 коп., з яких 2900000 грн. 00 коп. основного боргу, 331122 грн. 93 коп. пені, 32654 грн. 79 коп. 3% річних та 121800 грн. 00 коп. інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.12.2016 у справі № 910/21481/16 (суддя Отрош І.М.) позов задоволено частково: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Москіто Мобайл" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Віннком Україна" суму основного боргу у розмірі 2900000 грн. 00 коп., пеню у розмірі 331122 93 коп., 3% річних у розмірі 32565 грн. 57 коп., інфляційні втрати у розмірі 121800 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 50782 грн. 33 коп.; в іншій частині позову відмовлено.

22.02.2017 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2016 у справі № 910/21481/16 видано відповідний наказ.

18.07.2018 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Віннком Україна" надійшла скарга на бездіяльність старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Микитин Оксани Степанівни у справі №910/21481/16.

Внаслідок проведеного повторного автоматизованого розподілу скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Віннком Україна" на бездіяльність старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Микитин Оксани Степанівни у справі № 910/21481/16 передано на розгляд судді Картавцевій Ю.В.

За змістом ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ст. 340 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом ст. 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За змістом ст. 341 Господарського процесуального кодексу України, скаргу може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права;

б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Суд наголошує на тому, що скаржник у скарзі зазначає, зокрема, наступне: постанова про відкриття виконавчого провадження щодо виконання наказу Господарського суду міста Києва від 22.02.2017 у справі №910/21481/16 була винесена державним виконавцем 15.03.2017; 15.03.2017 державним виконавцем була винесена постанова про арешт майна боржника в межах суми виконавчого документа; 28.03.2017 державним виконавцем була винесена постанова про арешт коштів боржника в АБ «Укргазбанк»; 25.04.2017 ТОВ «Віннком Україна» було надано державному виконавцю заяву про вилучення майна боржника, що перебуває у третіх осіб, а саме в Інженерному корпусі КП «Київський Метрополітен» з переліком цього майна; 30.05.2017 ТОВ «Віннком Україна» було подано державному виконавцю доповнення до заяви про вилучення майна боржника у третіх осіб, в якому доповнило перелік майна боржника, яке перебуває в Інженерному корпусі КП «Київський Метрополітен».

Водночас, як зазначає скаржник, із дій, що проведені державним виконавцем, можна виділити наступне: 24.05.2017 державним виконавцем було направлено запит до КП «Київський Метрополітен» №307/30 із вимогою повідомити про наявність у КП «Київський Метрополітен» майна боржника; на даний запит КП «Київський Метрополітен» було надано державному виконавцю лист-відповідь від 06.06.2017 №261, в якому вказало: «З метою встановлення відповідності майна, яке належить боржнику (ТОВ «МОСКІТО МОБАЙЛ») та розміщено на території КП «Київський метрополітен» у відповідності з майном зазначеним у додатках до Вашого запиту, пропонуємо спільно зі стягувачем по виконавчому провадженню, боржником по виконавчому провадженню, організатором конкурсу та замовником провести огляд (інвентаризацію) даного майна на території КП «Київський метрополітен», про що винести відповідну постанову; Комунальним підприємством «КИЇВЖИТЛОСПЕЦЕКСПЛУАТАЦІЯ» надавалась відповідь від 07.11.2017 року №062/15/1/19-6979 на запит Державного виконавця від 25.10.2017 №307/30 та надано належним чином завірену копію договору, укладеного між КП «КИЇВЖИТЛОСПЕЦЕКСПЛУАТАЦІЯ» та ТОВ «Москіто Мобайл» про встановлення права обмеженого користування від 08.08.2016 №ОК-08-М/829 з додатками, відповідно до положень якого чітко вбачаються місця розташування на території Київського метрополітену та кількість обладнання, що належить ТОВ «Москіто Мобайл», а також встановлюється належність цього обладнання ТОВ «Москіто Мобайл»; державним виконавцем надавалась вимога від 23.02.2018 №307/30 до Департаменту економіки та інвестицій КМДА про надання Інвестиційного договору від 02.12.2014 року №050-13/і/143 на будівництво Wi-Fi мережі в Київському метрополітені для надання якісних телекомунікаційних послуг жителям та гостям міста; такий договір державному виконавцю був наданий, та знаходиться в матеріалах виконавчого провадження №53565999.

Проте, як вказує скаржник, державним виконавцем вже більше року не було здійснено жодних дій щодо опису і арешту майна, на яке можна звернути стягнення.

При цьому, у прохальній частині скарги, окрім вимог по суті скарги, скаржник просить суд поновити пропущений строк на оскарження бездіяльності державного виконавця.

В той же час, у скарзі скаржник зазначає про те, що бездіяльність державного виконавця має триваючий характер, не має часових рамок, а тому неможливо виміряти вказаний у ГПК України строк на оскарження.

Наведені обставини свідчать про те, що скаржником не обґрунтовано обставин щодо строків звернення до суду з даною скаргою в розумінні того, що за приписами ст. 341 Господарського процесуального кодексу України скарга подається у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Так, скаржник вказує, що такий строк не може бути визначений, тоді-як одночасно зазначає, що державним виконавцем понад рік не вчиняються жодні дії з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 22.02.2017 у справі №910/21481/16 щодо опису і арешту майна, на яке можна звернути стягнення, та більше того, у прохальній частині позову просить суд поновити пропущений строк на подання скарги.

Так, скаржник самостійно у скарзі вказує, що відповідно до ст. 9 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня отримання повідомлення зобов'язаний прийняти рішення про накладення арешту на майно в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону, та направити відповідну постанову нотаріусу, органам, що здійснюють реєстрацію майна, не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення; відповідно до п. 2 ст. 13 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону; відповідно до п. 4 ст. 13 ЗУ «Про виконавче провадження» опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п'ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

При цьому, скаржник не зазначає часових меж, коли він дізнався про те, що державний виконавець не вчинив необхідних виконавчих дій, а вказує про те, що це триваюче порушення, що триває понад рік.

Наведені у скарзі доводи скаржника дають підстави для висновку, що йому було відомо про існування тих обставин, якими обґрунтована подана скарга, а саме про бездіяльність державного виконавця, значно раніше, ніж за 10 днів до її подання, про що в тому числі свідчить викладене у прохальній частині скарги клопотання про поновлення пропущення строку.

В той же час, приписи ст. 341 ГПК України встановлюють, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Так, подаючи відповідне клопотання про поновлення пропущеного строку на подання скарги, скаржник повинен вказати на існування певних причин, які зумовили прострочення подання такої скарги, за наслідками оцінки яких судом, суд вправі поновити вказаний процесуальний строк (тільки якщо дійде висновку, що причини пропуску такого строку є поважними).

При цьому, суд зазначає, що стягувач як сторона виконавчого провадження, яка зацікавлена у виконанні рішення суду, повинна слідкувати за станом виконавчого провадження, в тому числі шляхом ознайомлення у будь-який час з матеріалами виконавчого провадження.

Разом з тим, наразі жодних обґрунтувань щодо причин пропуску строку на подання скарги суду не надано, у звязку з чим відсутні підстави для поновлення пропущеного строку.

За змістом ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 118, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234, 235, 341, 342 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Віннком Україна" на бездіяльність старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Микитин Оксани Степанівни у справі № 910/21481/16 залишити без розгляду.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.В. Картавцева