ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2018 р. Справа № 911/446/18

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Лилака Т.Д. за участю секретаря судового засідання Щотової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство Сан

(адреса: 07612, Київська обл., Згурівський р-н, с. Красне, вул. Семенова, 18-А, код 34099299)

до товариства з обмеженою відповідальністю Будексім 2007

(адреса: 07300, Київська обл., м. Вишгород, вул. Шолуденка, 1, код 34812799)

про стягнення 38980,00 гривень

за участю представників:

позивача ОСОБА_1; ОСОБА_2;

вiдповiдача ОСОБА_3; ОСОБА_4

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство Сан звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю Будексім 2007 про стягнення 38980,00 гривень.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що між ТОВ «Виробниче підприємство «Сан» та ТОВ «Будексім 2007» проводилися перемови про укладання договору на проведення геодезичних робіт в адміністративно-територіальних межах Красненської сільської ради Згурівського району Київської області. ТОВ «Виробниче підприємство «Сан» здійснило перерахування на користь ТОВ «Будексім 2007» грошові кошти в сумі 38980,00 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями №658 від 13.03.2017, №739 від 04.04.2017 та №747 від 05.04.2017. Зазначив, що договір між сторонами не підписувався, роботи не розпочаті. Враховуючи те, що договір не було укладено, роботи не виконувались і отримана сума грошових коштів ТОВ «Будексім 2007» не повернута, а сплачені позивачем грошові кошти в розмірі 38980,00 гривень є по суті безпідставно набутим майно, а тому підлягають поверненню на підставі ст. ст. 1212, 1213 Цивільного кодексу України, оскільки підстава, на якій ці кошти перебувають у відповідача, на даний час відпала.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.03.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05.04.2018.

30.03.2018 через канцелярію господарського суду Київської області представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував в повному обсязі, посилаючись на те, що 17.02.2017 між позивачем та відповідачем велись перемови стосовно геодезичних робіт, а саме: винесення в натурі 75 межових знаків, обміри чотирьох земельних полів, які обробляються підприємством з метою визначення їх фактичної площі. Відповідач в спростування доводів позивача зазначив, що 10.03.2017 між ТОВ «Будексім 2007» та ТОВ «Виробниче підприємство «Сан» було укладено договір №10/03-01 на проведення робіт із землеустрою щодо встановлення меж та визначення площі земельних ділянок (згідно службового протоколу по обміру полів). Також відповідач зазначив, що роботи були виконані в повному обсязі, кошти були отримані ним відповідно до умов договору. Також відповідач твердить, що між ними велись перемовини стосовно укладання нового договору, але договір в подальшому не було укладено.

04.04.2018 через канцелярію суду представник відповідача подав заяву про виклик свідків та клопотання про витребування оригіналів документів.

26.04.2018 через канцелярію суду представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, в якому позивач, з огляду на поданий відповідачем відзив, просить суд: 1. Стягнути з ТОВ «Будексім 2007» на користь ТОВ «Виробниче підприємство «Сан» грошові кошти в розмірі 13980,00 гривень, сплачені платіжним дорученням №747 від 05.04.2017, як отримані без достатньої правової підстави; 2. Розірвати договір №10/03-01Д від 10.03.2017 на проведення робіт із землеустрою, укладений між ТОВ «Виробниче підприємство «Сан» та ТОВ «Будексім 2007», у звязку з його невиконанням; 3. Стягнути з ТОВ «Будексім 2007» на користь ТОВ «Виробниче підприємство «Сан» грошові кошти в розмірі 25000,00 гривень, сплачені платіжним дорученням №658 від 13.03.2017, №739 від 04.04.2017 за договором №10/03-01-Д від 10.03.2017.

В обґрунтування заяви, позивач зазначає, що оскільки між сторонами був укладений договір, то існує можливість зміни підстав позову в цій частині. Позивач зазначив, що відповідач не виконав умови договору. В результаті невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором позивач просить суд розірвати зазначений договір та стягнути з відповідача 25000,00 гривень.

24.05.2018 через канцелярію суду представник відповідача подав відзив на заяву про уточнення позовних вимог, в якому зазначив, що він виконав свої зобовязання по договору №10/03-01Д від 10.03.2017 відповідно до вимог Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої Наказом Держкормзему України від 18.05.2010 №376. Зазначив, що ним виконувались роботи на полях по відновленню меж земельних ділянок, які перебувають у власності громадян, і які на підставі укладених договорів оренди, обробляються позивачем.

В судових засіданнях 05.04.2018, 26.04.2018, 24.05.2018 оголошено перерви до 26.04.2018, 24.05.2018 та 07.06.2018 відповідно.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.06.2018 закрито підготовче провадження у справі № 911/446/18 та призначено справу до розгляду по суті на 05.07.2018.

У судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні надав усні пояснення щодо своїх заперечень проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позову повністю з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

10.03.2017 між товариством з обмеженою відповідальністю «Будексім 2007» (виконавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Сан» (замовник) був укладений договір №10/03-01Д, відповідно до п. 1.1. якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе виконання робіт по становленню меж земельних ділянок в натурі на місцевості (на підставі протоколу по обміру полів).

Відповідно до п 2.1. договору загальна вартість робіт становить 25000,00 гривень.

По завершенню робіт виконавець надає замовнику акт здачі-прийняття робіт. Замовник зобовязаний на протязі 5-ти днів з дня отримання акту здачі приймання робіт, вказаних в п. 3.1. даного договору, направити виконавцю підписаний акт здачі-приймання робіт, або мотивовану відмову від прийняття робіт. У випадку відмови замовника від підписання акту, він складає мотивований протокол зауважень, на підставі якого сторонами складається двохсторонній акт з переліком недоліків термін їх усунення. Претензії щодо усунення недоліків повинні бути предявленні замовником протягом 20 робочих днів (п.п. 3.1.-3.4. договору).

Якщо одна із сторін не виконує свої обовязки за даним договором, друга сторона має право розірвати даний договір, попередивши про це порушника письмово за 20 днів (п. 7.1. договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного розрахунку згідно умов договору (п. 9.1. договору).

На виконання умов договору ТОВ «Виробниче підприємство «Сан» здійснило перерахування на користь ТОВ «Будексім 2007» грошові кошти в розмірі 38980,00 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями №658 від 13.03.2017 на суму 12500,00 гривень, №739 від 04.04.2017 на суму 12500,00 гривень, №747 від 05.04.2017 на суму 13980,00 гривень.

13.04.2018 позивач звернувся до відповідача з листом яким відмовився від договору №10/03-01Д від 10.03.2017 та вимагав повернути у 5-ти денний строк грошові кошти в розмірі 25000,00 гривень, сплачені за договором №10/03-01Д від 10.03.2017, згідно платіжним дорученням №658 від 13.03.2017, №739 від 04.04.2017 та повернути оригінальний примірник договору №10/03-01Д від 10.03.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не виконав умови договору. В результаті невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором позивач просить суд розірвати зазначений договір та стягнути з відповідача 25000,00 гривень.

Крім того, позивач зазначає, що кошти в розмірі 13980,00 гривень, сплачені платіжним дорученням №747 від 05.04.2017, набуті відповідачем безпідставно, у звязку з чим відповідач зобовязаний відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України повернути зазначену суму коштів позивачу.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Щодо вимоги позивача про стягнення з ТОВ «Будексім 2007» на користь ТОВ «Виробниче підприємство «Сан» грошові кошти в розмірі 13980,00 гривень, сплачені платіжним дорученням №747 від 05.04.2017, як отримані без достатньої правової підстави, суд зазначає наступне.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України зобов'язаний повернути йому грошові кошти в сумі 13980,00 гривень, як такі що були набуті відповідачем без достатньої правової підстави.

Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Статтею 1212 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Зобов'язання з безпідставного придбання майна виникають за наявності таких умов: по-перше, мало місце набуття або зберігання майна; по-друге, набуття або зберігання було здійснено за рахунок іншої особи; по-третє, були відсутні правові підстави для набуття або зберігання майна.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами існували договірні відносини, кошти в розмірі 13980,00 гривень (платіжне доручення №747 від 05.04.2017, призначення платежу: «за проведення робіт по землеустрою зг дог №10/03-01 від 10.03.2017») отримані відповідачем відповідно до умов договору, а тому заявлені вимоги позивача не можуть бути задоволенні на підставі положення ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Щодо вимоги позивача про розірвання договору від 10.03.2017 №10/03-01-Д на проведення робіт із землеустрою, укладений між ТОВ «Виробниче підприємство «Сан» та ТОВ «Будексім 2007», у звязку з його невиконанням, та стягнення з ТОВ «Будексім 2007» на користь ТОВ «Виробниче підприємство «Сан» грошові кошти в розмірі 25000,00 гривень, сплачені платіжними дорученнями №658 від 13.03.2017, 739 від 04.04.2017 за договором №10/03-01Д від 10.03.2017, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Враховуючи те, що відповідач обумовлених договором робіт із землеустрою не виконав, позивач 13.04.2018 звернувся до відповідача з листом яким відмовляється від договору №10/03-01Д від 10.03.2017 та вимагає повернути у 5-ти денний строк грошові кошти в розмірі 25000,00 гривень, сплачені за договором №10/03-01Д від 10.03.2017, згідно платіжним дорученням №658 від 13.03.2017, №739 від 04.04.2017 та повернути оригінальний примірник договору №10/03-01Д від 10.03.2017.

Відповіді на звернення позивача відповідач не надав, коштів не повернув.

Замовляючи виконання робіт у відповідача ТОВ «ВП «Сан» розраховував отримати потрібні результати в передбачений договором строк. Внаслідок невиконання робіт відповідачем ТОВ «ВП «Сан» звернулося до ТОВ «Терра-07» задля виконання замолених робіт. 28.09.2017 між ТОВ «ВП «Сан» та ТОВ «Терра-07» було укладено договір №155 на виконання робіт, які повинен був зробити відповідач. Після виконання робіт ТОВ «Терра-07» було надано технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), які розташовані в адміністративних територіальних межах Красненської сільської ради Згурівського району Київської області та був підписаний акт виконаних робіт до договору №155 від 28.09.2017.

Враховуючи, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання протягом встановленого строку, суд встановив, що відповідач порушив умови договору в частині взятих на себе зобовязань за договором на проведення робіт із землеустрою щодо встановлення меж та визначення площі земельних ділянок (згідно службового протоколу по обміру полів) від 10.03.2017 №10/03-01Д.

Крім того, суд зазначає, що відповідач істотно порушив умови договору, оскільки, при укладені даного договору позивач розраховував отримати потрібні результати в передбачений договором строк, а невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань позбавило позивача цієї можливості, внаслідок чого позивачем вимушений був звернутися до сторонніх організацій задля виконання замовлених робіт.

Отже, позовна вимога щодо розірвання договору на проведення робіт із землеустрою, укладений між ТОВ «ВП «Сан» та ТОВ «Будексім 2007», у звязку з його невиконанням, підлягає задоволенню.

Господарський суд не приймає до уваги акт здачі-приймання робіт за договором №10/03-01Д від 10.03.2017 в якості належного доказу виконання відповідачем робіт, оскільки він не підписаний з боку позивача, а результати таких видів робіт не були оформлені відповідно законодавства.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Частиною 3 ст. 849 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Так, згідно частин 1, 3 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом; якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Частиною 1 ст. 623 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Судом встановлено, що позивачем на рахунок відповідача згідно платіжних доручень №658 від 13.03.2017, 739 від 04.04.2017, копії яких наявні в матеріалах справи, перераховано загальну вартість робіт за вищевказаним договором у розмірі 25000,00 гривень.

Як встановлено судом, відповідач взяті на себе зобов'язання за вищевказаним договором у встановлені строки не виконав.

Виходячи з викладеного, вимога позивача щодо стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 25000,00 гривень є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судовий сбір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 237-239, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Розірвати договір на проведення робіт із землеустрою щодо встановлення меж та визначення площі земельних ділянок (згідно службового протоколу по обміру полів) від 10.03.2017 №10/03-01Д, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство Сан (код 34099299) та товариства з обмеженою відповідальністю Будексім 2007 (код 34812799), у звязку з його невиконанням.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Будексім 2007 (адреса: 07300, Київська обл., м. Вишгород, вул. Шолуденка, 1, код 34812799) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство Сан (адреса: 07612, Київська обл., Згурівський р-н, с. Красне, вул. Семенова, 18-А, код 34099299) грошові кошти в розмірі 25000,00 гривень, сплачені платіжними дорученнями №658 від 13.03.2017, №739 від 04.04.2017 за договором від 10.03.2017 №10/03-01Д та 2892,07 гривень судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 05.07.2018 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 16.07.2018.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.Д. Лилак