УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

м. Київ

17.07.2018Справа № 910/9138/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Компанії «Віссанто Менеджмент Лімітед» (Wissanto Management Limited) (1060, Республіка Кіпр, м. Нікосія, вул. Бумпулінас, 1, Бубулінас будівля, 2-й пов., оф.24), третя особа - Відділ державної реєстрації Подільської районної в м. Києві державної адміністрації (04070, м. Київ, вул. Костянтинівська/Хорива, 9/6) про розірвання договору, скасування рішення загальних зборів та скасування реєстраційного запису,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року до господарського суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Компанії «Віссанто Менеджмент Лімітед» (Wissanto Management Limited), третя особа - Відділ державної реєстрації Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про розірвання договору, скасування рішення загальних зборів та скасування реєстраційного запису.

Розглянувши матеріали даної позовної заяви, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі з огляду на таке.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.175 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою до відповідача, місцезнаходженням якого є: 1060, Республіка Кіпр, м. Нікосія, вул. Бумпулінас, 1, Бубулінас будівля, 2-й пов., оф.24.

Відповідно до ст.365 Господарського процесуального кодексу України, іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов'язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

За приписами ст.366 Господарського процесуального кодексу України, підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про міжнародне приватне право», учасники правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Частиною 2 статті 5 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що вибір права згідно з частиною першою цієї статті має бути явно вираженим або прямо випливати з дій сторін правочину, умов правочину чи обставин справи, які розглядаються в їх сукупності, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ст.76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди України можуть приймати до свого провадження і розглядати справи з іноземним елементом у випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

Статтею 43 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що сторони договору згідно із статтями 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України.

В той же час, відповідно до п.6.1 наданого позивачем Договору, сторони погодили, що спори між сторонами, що можуть виникнути після укладення цього договору, вирішуються в судовому порядку, встановленому чинним законодавством України.

Як вбачається із змісту прохальної частини позовної заяви, позивач просить суд розірвати Договір №1 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ВМ Менеджмент» від 30.06.2016, який укладений між сторонами - не резидентами України.

Разом з тим, вказаним договором сторонами не визначено, що спори що виникають із договору мають вирішуватись у господарському суді міста Києва.

За таких обставин, оскільки сторонами, у відповідності до вимог ст.76 Закону «Про міжнародне приватне право», в договорі прямо не зазначено, що при наявності суперечок між сторонами спір вирішується саме в Господарському суді міста Києва, суд приходить до висновку, що подана позовна заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Разом з тим, судом відхиляються посилання позивача на ч.6 ст.30 Господарського процесуального кодексу України, стосовно підсудності даної справи господарському суду міста Києва з огляду на наступне.

Відповідно до ч.6 ст.30 Господарського процесуального кодексу України спори, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі спори між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів, а також спори, що виникають з правочинів щодо корпоративних прав (крім акцій) в юридичній особі, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням юридичної особи.

Так у прохальній частині позовної заяви, позивач, крім іншого, просить суд скасувати рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ВМ Менеджмент» яке оформлене протоколом №01/08 від 05.09.2016.

В той же час, за приписами п.п.1.1, 1.2 постанови Пленуму вищого господарського суду України №4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» від 25.02.2016, господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Сторонами у корпоративному спорі є юридична особа та її учасник (засновник, акціонер, член), у тому числі учасник, який вибув; учасники (засновники, акціонери, члени) юридичної особи.

З огляду на вкладене, учасник товариства, заявляючи позовні вимоги про скасування рішень господарського товариства має визначити відповідачем у справі таке товариство.

Проте позивач, при поданні даної позовної заяви не зазначив у якості відповідача товариство, рішення загальних зборів якого останній просить визнати недійсним, заявивши всі позовні вимоги до відповідача - нерезидента, а відтак посилання позивача на положення ч.6 ст.30 Господарського процесуального кодексу України є безпідставними.

Також відповідно до ч.10 ст.29 Господарського процесуального кодексу України позови до відповідача, який не має в Україні місцезнаходження чи місця проживання, можуть пред'являтися за місцезнаходженням його майна.

Проте позивачем до матеріалів позовної заяви не надано доказів на підтвердження наявності у відповідача майна, розташованого у місті Києві.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подана позивачем позовна заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у відкритті провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.175 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.175, ч.2 ст.232, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Дата підписання: 17.07.2018.

Суддя Я.В. Маринченко