РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.07.2018Справа № 910/1897/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-технічний центр "Енергооблік" (Вінницька область, Жмеринський район, с. Сербинівці)

До Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній Адвантер" (м. Київ)

Про стягнення 221445,00 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін:

Від позивача: Глівінська С.Й.

Від позивача: Гзоім І.В., Кияниченко М.С.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інженерно-технічний центр "Енергооблік" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній Адвантер" про стягнення 221445,00 грн., з яких: 192474,00 грн. попередньої оплати та 28971,00 грн. неустойки. Крім того, позивач просить суд покласти на відповідача 10 000,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката та судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов Договору про надання послуг № 1706-05 від 06.07.17., з огляду на що, на думку позивача, відповідач зобов'язаний повернути йому суму попередньої оплати та сплатити неустойку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.18. відкрито провадження у справі № 910/1897/18 та призначено підготовче засідання на 15.03.18.

14.03.18. відповідачем подано письмовий відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує посилаючись на те, що саме позивач ухиляється від підписання акту здачі-приймання наданих послуг за Договором № 1706-05 від 06.07.17., оскільки, за твердженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній Адвантер", послуги ним було надано належним чином та в строк.

В судовому засіданні 15.03.18. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання до 03.04.18.

02.04.18. позивачем було подано відповідь на відзив відповідача та доповнення до відповіді на відзив.

03.04.18. позивачем подано клопотання про покладення на відповідача судових втрат за послуги перекладача, нотаріуса та витрати явки до суду.

03.04.18. ухвалою суду продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання до 10.05.18.

02.05.18. відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив.

Заявою, поданою 10.05.18. позивач вказав, що отримані відповідачем за спірним Договором кошти є такими, що отримані без достатньої правової підстави та підлягають стягненню на підставі приписів частин 1-3 ст. 1212 ЦК України.

17.05.18. відповідачем подано заперечення на заяву позивача від 10.05.18.

За приписами ч. 6. ст. 83 ГПК України якщо під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені у частині другій статті 182 цього Кодексу, за письмовою згодою всіх учасників справи, розгляд справи по суті може бути розпочатий у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

В судовому засіданні 17.05.18. судом встановлено, що під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені у частині другій статті 182 ГПК України, судом в порядку ч. 5 ст. ст. 185 ГПК України з'ясовано думку сторін щодо дати призначення судового засідання для розгляду справи по суті.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Врахувавши викладене вище, 17.05.18. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи № 910/1897/18 до судового розгляду по суті.

07.06.18. позивачем подано клопотання про стягнення з відповідача витрат на бензин (транспортні витрати) в сумі 5493,40 грн.

07.06.18. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви до 05.07.18.

05.07.18. після проголошення про закінчення з'ясування обставин та перевірки їх доказами суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про оголошення перерви до 17.07.18.

При розгляді справи по суті в судовому засіданні 20.02.18. судом було заслухано вступне слово позивача та відповідача, з'ясовано обставини справи та досліджено докази відповідно до ст.ст. 208-210 ГПК України, після чого суд перейшов до судових дебатів (ст.ст. 217, 218 ГПК України).

Сторонами до матеріалів справи долучено промови для судових дебатів.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача не визнав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просив суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 17.07.18. судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

06.07.17. між позивачем (Замовник) та відповідачем (Виконавець) було укладено Договір про надання послуг № 0706-05 (далі - Договір), за умовами якого Замовник доручає та оплачує, а Виконавець приймає на себе виконання зобов'язань по наданню послуг та/або здійсненню робіт (далі - послуги). Конкретний перелік послуг, терміни виконання, їх вартість визначаються сторонами в додатках до Договору.

Строк дії Договору сторонами погоджено в п. 8.1 з моменту підписання обома сторонами і діє до 31.12.17., проведення усіх взаєморозрахунків та виконання сторонами своїх зобов'язань, що виникли в період дії Договору.

Додатком № 1 від 06.07.17. до Договору сторони погодили, що відповідно до вимог п. 1.1 Договору Виконавець надає замовнику консультаційні послуги з питань комерційної діяльності, а саме: аналіз існуючого потенціалу компанії і планів з розвитку бізнесу; зовнішня оцінка положення компанії; розробка стратегії розвитку бізнесу; розробка оновлених базових бізнес-процесів під нову стратегію компанії; формування функціональної та організаційно-адміністративної структури компанії; формування системи маркетингу та продажів у компанії.

Вартість виконуваних Виконавцем робіт і послуг, що надаються, передбачених цим додатком, становить 321.900,00 грн. з ПДВ, що являється еквівалентом 11.100 Євро по курсу НБУ (100 Євро = 29,00 грн.) станом на 22.06.17. (п. 2 Додатку № 1 до Договору).

Пунктом 3 Додатку № 1 до Договору визначено, що строки виконання становлять 4 місяці і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Відповідно до п. 4 Додатку № 1 до Договору замовник здійснює попередню оплату послуг, що надаються, по Додатку, у розмірі 50% від суми, вказаної в п. 2 Додатку № 1 до Договору. Остаточний розрахунок здійснюється Замовником впродовж 3 днів з моменту підписання відповідного Акту.

Згідно з п. 4.2 Договору оплата наданих за Договором послуг проводиться Замовником на підставі виставленого рахунка на оплату шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця.

Позивачем було сплачено відповідачу передплату в загальній сумі 160.950,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: № 755 від 17.07.17. на суму 100.000,00 грн., № 756 від 18.07.17. на суму 60.950,00 грн.

Пунктом 4.3 Договору визначено, що у випадку застосування розрахунків шляхом здійснення повної або часткової попередньої оплати, перебіг строку виконання зобов'язань, що узгоджені в додатках до Договору, починається з наступного дня після отримання такого платежу Виконавцем.

Отже, в даному випадку перебіг строку виконання зобов'язань розпочався з 19.07.17. та становив 4 місяці до 20.11.17. (оскільки 19.11.17. - нд).

15.01.18. позивач направив відповідачу претензію від 15.01.18., в якій позивач вказав, що станом на 15.01.18. відповідачем позивачу послуга не надана, з огляду на що відповідач зобов'язаний повернути позивачу сплачену за Договором суму попередньої оплати.

02.02.18. позивач направив відповідачу претензію від 02.02.18., в якій позивач вказав, що відповідач на вимогу позивача попередню оплату не повернув, з огляду на що Замовник вимагає повернути суму передплати, однак, не в розмірі 160.950,00 грн., а в розмірі 192.474,00 грн. (555 Євро х 34,68 грн.) та вимагає сплатити неустойку в сумі 24.142,50 грн.

09.02.18. відповідачем позивачу направлено зустрічну претензію № 2 від 09.02.18., в якій Виконавець наголосив позивачу на тому, що консультаційні послуги було надано відповідачем позивачу, однак, не оплачено Замовником (50% післясплати), з підстав чого Виконавець просив здійснити остаточний розрахунок, платити пеню та підписати Акт, повернувши його другий підписаний примірник відповідачу.

Звертаючись з позовом до суду Товариство з обмеженою відповідальністю "Інженерно-технічний центр "Енергооблік" вказує, що після перерахування передплати відповідачу послуги позивачу ним надано не було.

Таким чином, на думку Замовника, у нього на підставі приписів частин 1-2 ст. 1212 ЦК України виникло право вимагати повернення суми попередньої оплати, як коштів, отриманих зо Договором без достатньої правової підстави (арк. справи 1 тому 3).

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За своєю правовою природою Договір є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Весь документообіг за Договором може вчинятись як шляхом передачі документів поштою/кур'єром і т.ін., так і за допомогою електронної пошти (п. 8.3 Договору).

Судом враховано, що адресою електронної пошти Замовника в розділі 9 Договору вказано ІНФОРМАЦІЯ_3, однак, позивачем не заперечується, що офіційне листування з відповідачем вчинялось з адреси директора Замовника ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Крім вказаного сторонами не заперечується, що вся переписка між ними вчинялась шляхом електронного документообігу.

З огляду на вказане судом приймається надана сторонами електронна переписка.

Надавши правову оцінку електронному документообігу сторін, долученому до матеріалів справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до п. 1.2 Договору результати послуг надаються в письмовій формі.

Як відзначалось судом, весь документообіг за Договором може вчинятись як шляхом передачі документів поштою/кур'єром і т.ін., так і за допомогою електронної пошти (п. 8.3 Договору).

Додатком № 1 від 06.07.17. до Договору сторони погодили, що відповідно до вимог п. 1.1 Договору Виконавець надає замовнику консультаційні послуги з питань комерційної діяльності, а саме: аналіз існуючого потенціалу компанії і планів з розвитку бізнесу; зовнішня оцінка положення компанії; розробка стратегії розвитку бізнесу; розробка оновлених базових бізнес-процесів під нову стратегію компанії; формування функціональної та організаційно-адміністративної структури компанії; формування системи маркетингу та продажів у компанії.

На виконання етапу «Аналіз існуючого потенціалу компанії і планів з розвитку бізнесу» відповідач направив позивачу 02.10.17. та 10.10.17. електронною поштою «Звіт про внутрішню діагностику компанії» в форматі Word.

На виконання етапу «Зовнішня оцінка положення компанії»

відповідач здійснив позивачу 24.11.17. презентацію «Звіт за результатами оцінки задоволеності клієнтів (CSI)» Word/Power Point та направив 26.11.17. електронною поштою.

На виконання етапу «Розробка стратегії розвитку бізнесу» відповідач направив позивачу 10.10.17. електронною поштою «Звіт по проведенню стратегічної сесії» в форматі Word та 24.11.17. здійснив позивачу презентацію «Результати проведення аналізу ринку і конкурентного середовища» в форматі Word/Exсel.

На виконання етапу «Розробка оновлених базових бізнес-процесів під нову стратегію компанії» відповідач направив позивачу 20.10.17. електронною поштою «Розробка оновлених базових бізнес-процесів під нову стратегію компанії».

На виконання етапу «Формування функціональної та організаційно-адміністративної структури компанії» відповідач направив позивачу 20.10.17. електронною поштою в форматі Word «Інструкцію по взаємодії відділів і функціональних обов'язків».

На виконання етапу «Формування системи маркетингу та продажів у компанії» відповідач направив позивачу 26.11.17. електронною поштою та 24.11.17. здійснив позивачу презентацію «Маркетинговий план» в форматі Word.

Отже, відправка фінальної частини звіту відбулась 26.11.17., тобто з простроченням на шість днів.

Відповідач стверджує, що вказане незначне прострочення мало місце з підстав затримки надання Замовником інформації, необхідної для надання послуг за Договором, обґрунтовуючи вказане запитами (листами) від 02.08.17. та 27.08.17., на які відповіді позивачем надано було 31.08.17. та 04.09.17. відповідно.

Вказаного Замовником не спростовано, натомість, позивач заперечує сам факт надання консультаційних послуг з питань комерційної діяльності.

Замовник має право надавати обґрунтовані заперечення щодо відмови в прийнятті наданих Виконавцем послуг за Договором. (п. 3.2.3 Договору).

Матеріали справи містять лист від 30.10.17. позивача із зауваженнями до «стратегії просування та продажу в Інтернеті» (не передбачена умова Додатку № 1 до Договору). Чи були усунуті означені зауваження сторонами доказів та пояснень до матеріалів справи не подано.

З доданого до матеріалів справи електронного листа (аркуш справи 111 том 1) не вбачається яким числом його було направлено позивачем.

Твердження позивача, викладені в письмовій відповіді на відзив, про те, що після 24.11.17. позивачем відповідачу надсилались численні зауваження та пропозиції не знайшли свого підтвердження матеріалами справи, оскільки такі докази Замовником надані не були.

Крім того, на противагу твердженням позивача, Договором не закріплений виключний обов'язок відповідача направляти документи по Договору виключно поштою, а не вчинення Виконавцем вказаного не свідчить про «невпевненість відповідача у результатах своєї роботи», як на тому наголошує позивач.

Таким чином, документально підтверджується, що відповідач приступив до виконання робіт з надання консультаційних послуг з питань комерційної діяльності, надавав позивачу результати виконаних робіт поетапно, шляхом направлення їх електронною поштою.

Твердження позивача про «безглуздість проекту» розробленого відповідачем, його «нікчемність» свідчить про невідповідність поглядів сторін на очікуваний результат надання консультаційних послуг з питань комерційної діяльності.

Разом з тим, щодо наголошення відповідача на тому, що такі твердження містять недостовірну інформацію, яка є негативною інформацію, та такою, що принижує честь, гідність і ділову репутацію відповідача, суд звертаю увагу Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній Адвантер", що він не позбавлений права захистити свої права, у разі їх порушення, в незаборонений чинним законодавством України спосіб, а не спростовувати викладену позивачем інформацію та доводити свою репутацію і професіоналізм в межах даної справи.

Суд зазначає, що умовами укладеного Договору та додатків до нього не передбачено чіткого технічного завдання щодо результатів робіт з надання консультаційних послуг з питань комерційної діяльності, відтак, розбіжності у поглядах щодо очікуваного результату не може вважатись порушенням умов Договору з боку відповідача.

Згідно з п. 2.1.5 Виконавець зобов'язаний повернути в строк 15 календарних днів отриману від Замовника передплату у випадку ненадання послуг з незалежних від сторін причин, або узгодити нові строки надання послуг.

Однак, судом встановлено, що результати надання консультаційних послуг з питань комерційної діяльності оформлено та направлено позивачу, отже, відсутні підстави для застосування приписів п. 2.1.5 Договору.

В пункті 6.1 Договору сторони погодили, що після фактичного надання послуг, передбачених у конкретному додатку, Виконавець надає Замовнику результат наданих послуг в письмовому вигляді та акт здачі-прийому наданих послуг (далі - Акт), а Замовник зобов'язаний протягом 3 робочих днів з дня його одержання розглянути його, підписати або скласти та надати Виконавцеві мотивовану відмову від прийняття наданих послуг.

У випадку відмови Замовника від підписання Акту, він зобов'язаний скласти і подати Виконавцеві обґрунтований протокол зауважень, на підставі якого сторонами складається двосторонній протокол зі списком необхідних доробок і визначається термін їх виконання (п. 6.2 Договору).

Положеннями пункту 6.3 Договору встановлено, що у випадку не підписання Акту і не направлення мотивованої відмови в строк, вказаний в п. 6.1 Договору, послуги є наданими належним чином, у повному обсязі та своєчасно, прийнятими Замовником та підлягають оплаті в строки, що вказані у відповідному додатку до Договору.

Однак, не направлення позивачем відповідачу Акту не свідчить, що фактичне проведення та оформлення результатів надання консультаційних послуг з питань комерційної діяльності на виконання умов Договору не відбулось.

При цьому судом враховано, що згідно з договором про надання послуг важливим є не сам результат, а дії, які до нього призвели. З урахуванням наведених особливостей слід зазначити, що ст. 177 ЦК України серед переліку об'єктів цивільних прав розглядає послугу як самостійний об'єкт, при цьому її характерною особливістю, на відміну від результатів робіт, є те, що послуга споживається замовником у процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності виконавцем. Тобто, характерною ознакою послуги є відсутність результату майнового характеру, невіддільність від джерела або від одержувача та синхронність надання й одержання послуги (правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 30.09.13. у справі № 5011-6/14673-2012).

Відтак, з підстав встановлення судом факту отримання позивачем результатів надання консультаційних послуг з питань комерційної діяльності суд не вбачає підстав для повернення позивачу сплаченої попередньої оплати за Договором.

Щодо наданих позивачем та відповідачем до матеріалів справи заяв свідків: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, , суд не приймає означені заяви в якості доказів, оскільки такі заяви свідків містять абсолютно протилежну інформацію стосовно надання Замовнику Виконавцем Акту у паперовому вигляді 24.11.17. під час презентації результатів роботи на фінальній зустрічі сторін, так, свідки зі сторони відповідача наголошують на тому, що такий Акт було передано Замовнику у паперовому вигляді 24.11.17., свідки зі сторони позивача наголошують на тому, що Акт Замовнику не передавався.

Доводи позивача, викладені у відповіді на відзив зводяться до незадоволеності ним презентацією проекту, проведеною 24.11.17.

Листи позивача, адресовані ЕБРР та лист ЕБРР: від 29.12.17., від 06.07.17., від 12.07.17. (додані до відповіді на відзив) не приймаються судом як такі, що не несуть жодної інформації, що має значення для встановлення обставин в межах даної справи.

Посилання позивача на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 2а-5880/11/2670, є необґрунтованим, так як у наведеній справі різними є предмет позову та обставини справи, а спірні правовідносини не є подібними.

Щодо тверджень відповідача про порушення позивачем п. 6 ст. 222 ГК України та подання позову до спливу місячного терміну для надання відповіді на претензію, суд відзначає наступне.

Положеннями частин 1, 2 ст. 222 ГК України визначено, що учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду. У разі необхідності відшкодування збитків або застосування інших санкцій суб'єкт господарювання чи інша юридична особа - учасник господарських відносин, чиї права або законні інтереси порушено, з метою безпосереднього врегулювання спору з порушником цих прав або інтересів має право звернутися до нього з письмовою претензією, якщо інше не встановлено законом.

Отже, вказаною нормою встановлено необов'язковість досудового врегулювання спору між сторонами та визначено обов'язок сторони, яка порушила зобов'язання, безумовно поновити порушені права контрагента.

Як відзначалось судом, строк дії Договору сторонами погоджено в п. 8.1 з моменту підписання обома сторонами і діє до 31.12.17., проведення усіх взаєморозрахунків та виконання сторонами своїх зобов'язань, що виникли в період дії Договору.

Договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом (ст. 907 ЦК України).

Сторонами порядок і наслідки розірвання Договору, в тому числі і шляхом односторонньої відмови від договору, не погоджено.

Згідно з ч. 1 ст. 621 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни (ч. 3 ст. 653 ЦК України).

Такої домовленості між сторонами не досягнуто, в судовому порядку Договір не розривався.

Разом з тим, договірні правовідносини між сторонами даного спору не трансформувалися, позивач в установленому законом порядку від Договору не відмовився.

Отже, безпідставним є посилання позивача на доцільність застосування до спірних правовідносин приписів ст. 1212 ЦК України.

При цьому, суд звертає увагу на те, що зі змісту всіх наданих позивачем пояснень вбачається, що він так і не визначився що є підставою для повернення суми попередньої оплати - не надання послуг за Договором чи те, що такі послуги були не такими, як на те розраховував Замовник.

Щодо вимог про стягнення з відповідача 28971,00 грн. неустойки, суд відзначає наступне.

Згідно з п. 5.2 Договору у випадку порушення Виконавцем терміну надання послуг, передбаченого конкретним Додатком, Виконавець виплачує Замовникові, в разі його письмового звернення, неустойку в розмірі 0,1 % від вартості узгодженої сторонами та не наданої послуги за кожний день прострочення.

При цьому, як встановлено судом, результати надання консультаційних послуг з питань комерційної діяльності відповідачем вчинено, оформлено та направлено позивачу за відсутності порушення умов Договору з боку відповідача.

В свою чергу, Товариством з обмеженою відповідальністю "Інженерно-технічний центр "Енергооблік" письмове звернення про сплату неустойки було направлене 02.02.18. з підстав ненадання послуг за Договором станом на 02.02.18. в повному обсязі

З огляду на вказане відсутні підстави для застосування до відповідача положень пункту 5.2 Договору та стягнення неустойки.

Отже, з огляду на викладене в сукупності суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову повністю.

Стосовно заявлених позивачем до стягнення 10 000,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката, суд відзначає наступне.

Витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України).

Відшкодування витрат позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

Позивачем до матеріалів справи не подано доказів на підтвердження оплати ним адвокатських послуг, в тому числі і на заявлену суму, з огляду на що заявлені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. Товариству з обмеженою відповідальністю "Інженерно-технічний центр "Енергооблік" не відшкодовуються.

Позивачем подано розрахунок судових витрат, які він просить покласти на відповідача, а саме витрати на оплату послуг перекладача, нотаріуса та витрати на паливо для явки до суду.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Доказів про понесені позивачем судові витрати з оплати послуг перекладача та нотаріуса та їх розмір останнім до матеріалів справи не подано, як і не заявлено про подання таких доказів протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду.

Крім вказаного, позивачем не доведено понесення ним 5493,40 грн. транспортних витрат (фактично витрати на оплату палива), оскільки надані позивачем фіскальні чеки (том 4 аркуші справи 9 та 11) підтверджують лише те, що на АЗС № 01-024 ПАТ «Укрнафта» та № 8 «Солард Полісся» 15.03.18., 02.04.18, 03.04.18. певний автомобіль було заправлено бензином А-95.

З огляду на вказане заявлені позивачем судові витрати відшкодуванню та поверненню не підлягають.

Враховуючи приписи ст. 129 ГПК України та відмову в задоволенні позову, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення, відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 25.07.18.

Суддя Т.М. Ващенко