ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2018 р. Справа № 914/3970/14

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Желік М.Б.

суддів Костів Т.С.

Данко Л.С.

за участю секретаря судового засідання Гуньки О.П.

розглянувши апеляційну скаргу: Фізичної особи підприємця Мачеус Оксана Василівни, АДРЕСА_1 вих. б/н від 15.05.2018 (вх. ЛАГС 01-05/1543/18 від 22.05.2018)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 04.05.2018 (суддя головуючий суддя Манюк П.Т. повний текст складено та підписано 04.05.2018)

у справі № 914/3970/14

за позовом: Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської області, м. Львів

до відповідача: Фізичної особи підприємця Мачеус Оксани Василівни, м. Львів

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Львівської міської ради, м. Львів

про стягнення заборгованості та виселення з приміщення

За участю представників сторін: не з'явилися.

У судовому засіданні 18.07.2018 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Львівської області від 04.05.2018 у справі № 914/3970/14 провадження у справі поновлено, в задоволені заяви ФОП Мачеус О.В. про забезпечення доказів відмовлено повністю, призначено судове засідання.

Не погоджуючись із наведеною ухвалою ФОП Мачеус О.В. звернулася до суду апеляційної інстанції із скаргою, у якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду, скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 04.05.2018 і прийняти нове рішення, яким задоволити заяву про забезпечення доказів.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами, суд повинен досліджувати усі обставини у комплексі, зокрема, встановити чи є належним орендодавець майна щодо якого триває спір.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.05.2018 справу №914/3970/14 передано до розгляду колегії суддів у наступному складі: Желік М.Б. -головуючий суддя, члени колегії - Костів Т.С., Марко Р.І.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 29.05.2018 скаржнику поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду, відкрито апеляційне провадження, апеляційну скаргу призначено до розгляду на 12.06.2018.

11.06.2018 ФОП Мачеус О.В. подала до суду заяву про відвід судді Костів Т.С. від розгляду апеляційної скарги Фізичної особи підприємця Мачеус Оксана Василівни на ухвалу Господарського суду Львівської області від 04.05.2018 у справі № 914/3970/14. Колегія суддів у складі головуючого судді Желіка М.Б., суддів Костів Т.С., Марка Р.І. дійшла висновку про її необґрунтованість, зупинила провадження у справі та передала для вирішення питання про відвід відповідно до положень ст. 32 ГПК України.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 14.06.2018 у складі колегії суддів головуючий суддя Дубник О.П., суддів Скрипчук О.С., Якімець Г.Г. заяву ФОП Мачеус О.В. про відвід судді Костів Т.С. відхилено.

18.06.2018 через відділ документального забезпечення суду скаржником подано заяву про відвід судді Желіка М.Б. від розгляду даної апеляційної скарги у справі № 914/3970/14. Колегією суддів у складі головуючого судді - Желіка М.Б., членів колегії суддів Костів Т.С., Марка Р.І. подана заява визнана необґрунтованою, провадження у справі зупинено та передано для вирішення питання про відвід відповідно до положень ст. 32 ГПК України, про що винесено ухвалу суду від 19.06.2018 у даній справі.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 20.06.2018 (головуючий суддя Бонк Т.Б., судді Матущак О.І., Якімець Г.Г.) у даній справі в задоволенні заяви про відвід судді Желіка М.Б. відмовлено.

27.06.2018 ухвалою Львівського апеляційного господарського суду поновлено апеляційне провадження, призначено справу до розгляду на 18.07.2018.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 17.07.2018 у зв'язку з перебуванням судді-члена колегії Марка Р.І. у відпустці проведено автоматизовану зміну колегії суддів внаслідок чого до складу колегії суддів замість судді Марка Р.І., введено суддю Данко Л.С.

17.07.2018 через відділ документального забезпечення суду скаржником подано заяву про відвід судді Желіка М.Б. від розгляду апеляційної скарги Фізичної особи підприємця Мачеус Оксана Василівни на ухвалу Господарського суду Львівської області від 04.05.2018 у справі № 914/3970/14.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 18.07.2018 у даній справі подану заяву залишено без розгляду.

17.07.2018 через відділ документального забезпечення суду скаржником подано заяву про забезпечення доказів шляхом витребування з головного територіального управління юстиції у Львівській області оригіналу реєстраційної справи про реєстрацію Територіальної громади м.Львова, ориганіалу реєстраційної справи про реєстрацію статуту Територіальної громади м. Львова, затвердженого ухвалою Львівської міської ради №1649 від 28.03.2002, оригіналду реєстраційної справи на нежитлові приміщення площею 481,1 кв.м. на пл. Ринок, 38 в м.Львові; з Львівської міської ради оригіналу статуту Територіальної громади м. Львова, затвердженого ухвалою Львівської міської ради №1649 від 28.03.2002, оригіналу патенту №586/5 від 16.10.2001, оригіналу договору від 20.017.2001 купівлі-продажу патенту №586/5 від 16.10.2001, оригіналу акту приймання-передачі нежитлових приміщень на пл. Ринок, 38 в м.Львовві від Львівської міської ради ФОП Мачеус О.В., укладеного на підставі договору купівлі-продажу патенту від 20.07.2001; з обласного комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" оригіналу реєстраційної справи на нежитлові приміщення на пл. Ринок, 38 у м.Львові.

Колегія суддів розглянувши подане клопотання, зазначає, що скаржником жодним чином не наведено, які саме обставини може підтвердити цей доказ, або які аргументи він може спростувати; не зазначено, яких дій вжив заявник для отримання вказаних доказів та причини неможливості їх самостійного отримання. Окрім того, саме відмова у задоволенні заяви про витребування доказів оскаржується скаржником, відтак неможливо встановити, яким чином забезпечення доказів на стадії апеляційного розгляду спростує доводи господарського суду, спростує чи підтвердить порушення ним норм матеріального чи процесуального закону при винесенні рішення.

При цьому, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Із врахуванням зазначеного, колегія суддів прийшла до висновку, що у задоволенні клопотання про витребування доказів слід відмовити.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У судовому засіданні 18.07.2018 сторони участі уповноважених представників не забезпечили, причин неявки суду не повідомили, хоча були належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

Відповідно до п.3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Відтак, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню у зв'язку з наступним.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.04.2018 до господарського суду звернувся ФОП Мачеус О.В. з заявою про забезпечення доказів, в якій просить витребувати з Головного територіального управління юстиції у Львівській області оригінал реєстраційної справи про реєстрацію Територіальної громади м.Львова та з Львівської міської ради завірену копію статуту Територіальної громади м.Львова, затвердженого ухвалою Львівської міської ради №1649 від 28.03.2002.

Подана заява обґрунтована тим, що вказані докази можуть підтвердити те, що нежитлові приміщення на пл.Ринок, 38 не є комунальною власністю, що є необхідним для вирішення справи по суті. При цьому, зазначає, що самостійно отримати вказані докази заявник не може, оскільки тексти зазначених документів не оприлюднюються. Разом з тим, заявник зазначає, що вказані засоби доказування можуть бути втраченими чи їх подання стане згодом утрудненим.

Відповідно до ст. 110 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Статтею 111 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у заяві про забезпечення доказів зазначаються: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомо відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв'язку та адреси електронної пошти; 4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; 5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів; 6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Колегія суддів зазначає, що забезпечення доказів застосовується з метою запобігання настанню негативних наслідків, тобто вжиття судом невідкладних заходів до закріплення у визначеному процесуальному порядку фактичних даних з метою використання їх як доказів при розгляді господарських справ.

Підставою для забезпечення доказів є побоювання учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, що вони будуть втрачені або подача потрібних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

В свою чергу, відповідно до ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

З огляду на викладене вище та дослідивши заяву про забезпечення доказів, колегія суддів зазначає, що заявник в заяві про забезпечення позову не обґрунтував та не довів, що документи, які він просить витребувати, можуть бути втрачені, або збирання чи подання відповідних документів стане згодом неможливим, що призведе до необ'єктивного чи неповного розгляду справи. Таким чином, колегія суддів вважає, що заявник намагається підмінити поняття забезпечення доказів та витребування доказів.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що висновки суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні поданого клопотання є обґрунтованими, з огляду на що в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.

Згідно положень частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до чинного законодавства рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Оскаржуване рішення зазначеним вимогам відповідає.

Сплачений скаржником за подання апеляційної скарги судовий залишається за скаржником.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу сторін на те, що згідно п.2 ч.1 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3,6,7,13,14,21,25,26,28,30 частини першої статті 225 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку. Право на касаційне оскарження ухвали суду першої інстанції про забезпечення доказів, відмову у забезпеченні доказів, скасування ухвали про забезпечення доказів після їх перегляду в апеляційному порядку положеннями ст. 287 Господарського кодексу України не передбачено.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.86, 129, 269, 270, 275, 276, 282 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні вимог апеляційної скарги Фізичної особи підприємця Мачеус Оксана Василівни, АДРЕСА_1 вих. б/н від 15.05.2018 (вх. ЛАГС 01-05/1543/18 від 22.05.2018) - відмовити.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 04.05.2018 у справі № 914/3970/14 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено та підписано 23.07.2018.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Костів Т.С.

суддя Данко Л.С.