КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2018 р. Справа№ 911/3007/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Дідиченко М.А.

Кропивної Л.В.

при секретарі судового засідання: Андросенко А.С.

за участю представників:

від позивача : Костюченко О.В. довіреність № б/н 28.12.2017;

від відповідача : Гучок В.В. довіреність № 74 від 04.06.2018;

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кийремпобут+"

на рішення Господарського суду Київської області від 19.03.2018

у справі №911/3007/17 (суддя - Карпечкін Т.П.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кийремпобут+"

до Приватного акціонерного товариства "Київобленерго"

про тлумачення змісту договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 19.03.2018 у справі №911/3007/17 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Кийремпобут+" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 19.03.2018 у справі №911/3007/17 скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.2018 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Смірнової Л.Г., суддів Кропивної Л.В., Дідиченко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.05.2018 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кийремпобут+" було прийнято до провадження у визначеному складі суду та призначено до розгляду на 21.06.2018.

Через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просив залишити рішення першої інстанції без змін, апеляційну скаргу - без задоволення .

Через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника позивача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

У судовому засіданні 21.06.2018 оголошено перерву до 05.07.2018.

Через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу.

У судове засідання 05.07.2018 з'явились представники позивача та відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив рішення Господарського суду Київської області від 19.03.2018 у справі №911/3007/17 скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просив залишити рішення першої інстанції без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

23.06.2009 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кийремпобут+" (позивач) та Приватним акціонерним товариством "Київобленерго" (відповідач) укладено Договір про постачання електричної енергії №2842 (далі - Договір), згідно умов якого відповідач, який є Постачальником електричної енергії позивачу (Споживачу), постачає електричну енергію, а Споживач (позивач) оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) ним електричної енергії.

Відповідно до п.2.2.2 Договору Постачальник зобов'язується продавати (постачати) Споживачу електричну енергію, як товар з врахуванням його особливих споживчих якостей та фізико-технічних характеристик: в межах 150,0 кВт дозволеної потужності та згідно з категорією стумоприймачів споживача відповідно до ПУЕ та гарантованого рівня надійності електропостачання схем електропостачання, визначених у Додатку №3 "Режими постачання електричної енергії".

Позивач зазначає, що згідно з п.4.2 Додатку №1 до Договору визначено точку продажу електричної енергії Субспоживачу на межі балансової належності електроустановок позивача - в РУ-0,4кВ ТП№4 - місце в електричних мережах, до якого відповідач зобов'язаний постачати електричну енергію.

За твердженням позивача, згідно з наведеними в п. 1.2 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ № №28 від 31.07.1996 року (далі - ПКЕЕ) визначеннями:

- точка продажу електричної енергії - межа балансової належності, на якій відбувається перехід права власності на електричну енергію;

- межа балансової належності - точка розділу елементів електричної мережі між власниками електроустановок за ознаками права власності або користування, або повного господарського відання.

- субспоживач - споживач, електроустановки якого приєднані до технологічних електричних мереж основного споживача;

- основний споживач - споживач електричної енергії або власник електричних мереж, який передає частину електроенергії своїми технологічними електричними мережами субспоживачам та/або електропередавальній організації.

Також враховуючи, що відповідно до п.1.4 ПКЕЕ точка продажу електричної енергії споживачу установлюється на межі балансової належності його електроустановок та зазначається в його договорі про постачання електричної енергії і електропередавальна організація покриває всі витрати, пов'язані з доставкою електричної енергії в точку продажу, позивач стверджує, що за умовами Договору на відповідача покладається обов'язок надійного та безперебійного постачання електричної енергії позивачу в точку продажу електричної енергії на межу балансової належності електроустановок позивача, яку встановлено в РУ-0,4кВ трансформаторної підстанції ТП№4. При цьому, відповідач зобов'язаний покривати всі витрати пов'язані з доставкою електричної енергії.

Наявність у позивача права користування електричними мережами (кабельними комунікаціями електропередач), приєднаними до РУ-0,4кВ трансформаторної підстанції ТП№4 підтверджується укладеним Договором оренди нежитлового приміщення від 01.03.2014 року №2К-2014.

Однак, як зазначає позивач, відповідач не забезпечує постачання електричної енергії на межу балансової належності електроустановок позивача згідно умов Договору, а саме в РУ-0,4кВ трансформаторної підстанції ТП№4, витрати що виникають внаслідок постачання електричної енергії відповідач позивачу не покриває.

Також, позивач зазначає, що 02.12.2014 року в порушення умов Договору постачання електричної енергії на електроустановки позивача, без будь-яких попереджень або повідомлень, було припинено. Також, 01.12.2014 року мало місце переривання постачання електричної енергії протягом дня, разом з припиненням енергопостачання до об'єкта позивача зникла напруга і на вводі до трансформаторної підстанції ТП№4. Вказані факти підтверджуються складеними актами про порушення, складеними посадовими особами позивача.

Позивач в позові зазначає, що відповідач заперечує свій обов'язок здійснювати постачання електричної енергії позивачу на межу балансової належності його електроустановок, стверджуючи, що постачання електричної енергії він зобов'язаний здійснювати в іншу точку електричних мереж - РУ-10кВ ПС 110/10кВ Ірпінь, тобто на межу балансової належності та експлуатаційної відповідальності відповідача та основного споживача ВАТ "Ірпінський комбінат "Перемога". Вказані обставини підтверджуються зокрема листами відповідача вих.№6271 від 05.12.2014 року, вих.№6272 від 05.12.2014 року, вих.№6273 від 05.12.2014 року.

Також, позивач зазначає, що відповідач нараховує позивачу до сплати витрати в електричних мережах, якими здійснюється передача електричної енергії на межу балансової належності електроустановок позивача. Зокрема, відповідач нараховує до сплати витрати активної електричної енергії в трансформаторі ТП№4, що виникають внаслідок постачання електричної енергії позивачу. Вказані обставини підтверджуються отриманими від відповідача додатками до рахунків за спожиту електричну енергію, що виставлялись до сплати позивачу.

У зв'язку з чим, позивач стверджує, що за наведених обставин порушується право позивача на безперебійне отримання електричної енергії в точці продажу електричної енергії відповідно до умов Договору, що пов'язано з виникненням суперечностей та неясностей при трактуванні сторонами умов Договору, які визначають зобов'язання відповідача здійснювати постачання електричної енергії.

За тлумаченням позивача, в Додатку №1 до Договору Споживач за Договором зазначений Субспоживачем по відношенню до Основного споживача - ВАТ "Ірпінський комбінат "Перемога", оскільки його електроустановки на момент укладення Договору були приєднані до технологічних електричних мереж такого Основного споживача.

Наведене визначення позивача в Договорі Субспоживачем кореспондується із поняттям субспоживача за пунктом 1.2 ПКЕЕ згідно якого, субспоживач - споживач, електроустановки якого приєднані до технологічних електричних мереж основного споживача.

Крім того, в Додатку №2 до Договору Субспоживачу визначено обсяги споживання електричної енергії.

Тобто Споживач отримує електричну енергію за Договором, якщо постачання електричної енергії йому здійснюється як Субспоживачу відповідно до визначеної межі балансової належності електроустановок та в обсягах, погоджених сторонами Договору.

Однак між сторонами Договору наявні суперечності щодо обов'язку Постачальника здійснювати постачання електричної енергії до узгодженого місця в електричних мережах, встановленого Договором, оскільки в Додатку №1 до Договору наявні невизначеності змісту його положень.

Згідно з п.4.2 вказаного Додатку №1 до Договору Субспоживачу визначено точку продажу електричної енергії в РУ-0,4кВ ТП№4, тобто, за твердженням позивача, місце в електричних мережах, до якого відповідач зобов'язаний постачати електричну енергію.

Разом з тим, в п.4.1 Додатку №1 до Договору точка продажу електричної енергії Споживачу зазначена на межі балансової належності Основного споживача та відповідача - "комірка№37 РУ-10кВ ПС 110/10кВ "Ірпінь".

Внаслідок суперечності в трактуванні змісту вказаних положень Договору між сторонами виник спір щодо уявлення сторін Договору відносно зобов'язань Постачальника по здійсненню постачання електричної енергії позивачу.

Позивач зазначає, що з'ясувати обсяг договірних зобов'язань відповідача щодо місця доставки електричної енергії в електричних мережах, усунути неясності та суперечності при трактуванні Договору можливо за допомогою тлумачення судом змісту положень п.4.1 та п.4.2 Додатку №1 до Договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 213 Цивільного кодексу України на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

Також, позивач вважає за необхідне врахувати зміст розділу 8 Договору, яким врегульовано взаємовідносини сторін Договору з третьою стороною - споживачем, до мереж якого приєднано електроустановки Споживачів, що являється по відношенню до такої третьої сторони субспоживачами.

В пункті 8.1.2 Договору зазначено, що перелік Субспоживачів, яким споживач забезпечує передачу електричної енергії визначається в Додатку №1 до Договору "Загальна однолінійна схема електропостачання" та з урахуванням умов розділу 6 цього Договору (Додаток №2 "Обсяги постачання електричної енергії Споживачу та Субспоживачу").

Електроустановки позивача на момент укладення Договору були приєднанні до технологічних електричних мереж Основного споживача, тому позивач являється Субспоживачем згідно загальноприйнятих термінів "Основного споживача" та "Субспоживача" відповідно до п. 1.2 ПКЕЕ.

В свою чергу, до мереж позивача не приєднано електричних мереж інших суб'єктів, відповідно він не забезпечує передачу електричної енергії своїми мережами будь-яким іншим особам.

Таким чином, за твердженням позивача, вказане в розділі 8 Договору та Додатку №1 до Договору поняття "Споживач" не відноситься до Споживача, який являється стороною Договору, а відносить до Основного споживача - яким згідно умов Договору є ВАТ "Ірпінський комбінат "Перемога".

За таких умов, Споживач як сторона Договору являється Субспоживачем, якому Постачальник зобов'язаний постачати електричну енергію на його межу балансової належності електроустановок, тобто в РУ-0,4кВ ТП№4.

В змісті Договору наведено різне значення поняття "Споживач", а саме: по тексту Договору вказане поняття застосовано до сторони Договору, якою являється позивач, в той час як в розділі 8 Договору, Додатку №1 до Договору - до Основного споживача, мережами якого електричну енергію відповідач зобов'язаний передавати позивачу.

Тобто, визначення позивача в п.4.2 Додатку №1 до Договору Субспоживачем відповідає такому значенню даного поняття, яке наведено у п.1.2 ПКЕЕ, а поняття Споживача, вказане в п.4.1 Додатку №1 до Договору, відповідає поняттю "Основний споживач" наведеному в п.1.2 ПКЕЕ.

Частина 3 ст.213 Цивільного кодексу України передбачає, що_при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів.

В даному випадку, при тлумаченні змісту Договору необхідно брати до уваги загальноприйняте у даній сфері взаємовідносин значення вказаних термінів та понять передбачених п.1.2 ПКЕЕ.

Позивач стверджує, що при визначенні точки продажу електричної енергії мають враховуватись як наведені в п. 1.2 ПКЕЕ загальноприйняті терміни, поняття в сфері купівлі-продажу електричної енергії, так і вимога п.1.4 ПКЕЕ щодо розміщення точки продажу електричної енергії споживача на межі балансової належності його електроустановок.

З огляду на наведені в позові обставини, позивач в позові просить:

- розтлумачити п.4.1 Додатку №1 до Договору про постачання електричної енергії №2842 від 23.06.2009 року, який укладений між ТОВ "Кийремпобут+" та ПАТ "Київобленерго" в особі Ірпінського РП наступним чином: Споживач не є Споживачем в розумінні Договору, але є Основним споживачем у розумінні пункту 1.2 Правил користування електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕ №28 від 31.07.1996 року.

- розтлумачити п.4.2 Додатку №1 до Договору про постачання електричної енергії №2842 від 23.06.2009 року, який укладений між ТОВ "Кийремпобут+" та ПАТ "Київобленерго" в особі Ірпінського РП наступним чином: Субспоживач є Споживачем у розумінні Договору і Субспоживачем у розумінні пункту 1.2 Правил користування електричної енергії затверджених Постановою НКРЕ №28 від 31.07.1996 року.

Враховуючи викладені у позові обставини та вищенаведені позовні вимоги, тлумачення відповідних умов Договору призване визначити точку продажу електроенергії позивачу в РУ-0,4кВ ТП№4.

У зв'язку з чим, позивач також заявив вимогу про зобов'язання відповідача здійснювати постачання електричної енергії ТОВ "Кийремпобут+" за Договором про постачання електричної енергії №2842 від 23.06.2009 року з покриттям активних витрат електричної енергії, що виникають в трансформаторі ТП№4 внаслідок доставки електричної енергії в точку продажу електричної енергії ТОВ "Кийремпобут+" - РУ-0,4кВ ТП№4.

Відповідач в ході розгляду спору проти позову заперечував, у відзиві зазначив, що взаємовідносини сторін в частині електрозабезпечення регулюються діючим в Україні законодавством, зокрема, у відповідності до ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" та п. 1.3. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 року №28 (надалі - ПКЕЕ) постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії.

Договір про постачання електричної енергії - це домовленість двох сторін (постачальника електричної енергії за регульованим тарифом і споживача), що є документом певної форми, який встановлює зміст та регулює правовідносини між сторонами під час продажу постачальником за регульованим тарифом електричної енергії споживачу за тарифами, які регулюються відповідно до законодавства України.

Договір про постачання електричної енергії оформлюється на підставі типового договору, що затверджений Національною комісією з питань регулювання електроенергетики та є Додатком №3 до ПКЕЕ, та враховує вимоги діючого в Україні законодавства.

Відповідач зазначає, що укладений між Сторонами Договір про постачання електричної енергії №2842 є типовим. Дана типова форма договору затверджена Національною комісією з питань регулювання електроенергетики та є Додатком №3 до ПКЕЕ і застосовується на території України між всіма постачальниками електричної енергії та споживачами (юридичними особами).

Пунктом 1.2. Договору встановлено, що точка продажу електричної енергії встановлюється Сторонами згідно "Акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін", що є невід'ємною частиною даного Договору.

Відповідно до Акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін №1 від 23.06.2009 року точкою продажу електроенергії позивачу являється комірка 10кВ №37 в РУ-10кВ наПС110/10кВ "Ірпінь".

Таким чином, оскільки Актом розмежування балансової належності електроустановок і експлуатаційної відповідальності Сторонами було визначено точку продажу електроенергії Споживачу - комірку №37 в РУ-10кВ на ПС110/10кВ "Ірпінь", тому п. 4.1. Додатку №1 до Договору постачання електричної енергії №2842 відповідає умовам складеного Акту розмежування.

Відповідач у відзиві зазначає, що в п.4.2. Додатку №1 до Договору наведено перелік точок продажу електроенегії Субспоживачам і, оскільки за умовами Договору №2842 позивач не являється Субспоживачем, твердження позивача щодо точки продажу в РУ-0,4 кВ ТП №4 є безпідставним.

Відповідно до п. 1.4. ПКЕЕ точка продажу електричної енергії споживачу зазначається в договорі про постачання електричної енергії або в договорі про купівлю-продаж електроенергії.

Згідно з п. 6.23.1.2. ПКЕЕ якщо точка продажу електричної енергії субспоживачу встановлена на межі балансової належності суміжних електроустановок, які належать за ознакою права власності основному споживачу та електропередавальній організації або іншому споживачу: для визначення обсягу електричної енергії, спожитої субспоживачем, обсяг втрат електричної енергії, пов'язаних із спільним використанням технологічних електричних мереж основного споживача, додається до обсягу електричної енергії, отриманої субспоживачем.

У зв'язку з чим, відповідач зазначив, що керуючись п. 6.23.1.2. ПКЕЕ, між позивачем та відповідачем укладено також Додаток №8 "Розрахунок втрат електричної енергії в мережах споживача" до Договору, згідно з яким позивач оплачує відповідачу втрати електричної енергії в абонентських КЛ-10 кВ (кабельних лініях), точка №1 та точка №2, зазначені на Загальній однолінійній схемі електропостачання ТОВ "Кийремпобут+".

Відповідач також зазначає, що починаючи з моменту укладення Договору про постачання електричної енергії №2842 позивач оплачував вищевказані втрати в електричній мережі КЛ-10 кВ, що підтверджується наданими відповідачем рахунками-фактурами за спожиту електричну енергію за липень 2009, січень 2010, травень 2010, жовтень 2010, березень 2011, серпень 2011, січень 2012, травень 2012, жовтень 2012, лютий 2013, червень 2013, вересень 2013, які оплачені позивачем в повному обсязі.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача здійснювати постачання електричної енергії за Договором про постачання електричної енергії №2842 від 23.06.2009 року з покриттям активних витрат електричної енергії, що виникають в трансформаторній підстанції ТП№4 внаслідок доставки електричної енергії в РУ-0,4 кВ ТП№4, відповідач зазначив, що на даний час в провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа № 911/5205/15 (Суддя Ярема В. А.), в якій розглядається позовна вимога ТОВ "Кийремпобут+" зобов'язати ПрАТ "Київобленерго" поновити постачання електричної енергії за Договором про постачання електричної енергії №2842 від 23.06.2009 року на відключені електроустановки ТОВ "Кийремпобут+".

У зв'язку з чим, відповідач клопотав про припинення (закриття) провадження у справі у відповідній частині, оскільки аналогічна позовна вимога вже перебуває на розгляді в суді.

Однак, судом встановлено, що заявлена в позові вимога про зобов'язання відповідача здійснювати постачання електричної енергії ТОВ "Кийремпобут+" за Договором про постачання електричної енергії №2842 від 23.06.2009 року з покриттям активних витрат електричної енергії, що виникають в трансформаторі ТП№4 внаслідок доставки електричної енергії в точку продажу електричної енергії ТОВ "Кийремпобут+" - РУ-0,4кВ ТП№4 підрозуміває встановлення обов'язку відповідача щодо покриття активних витрат, в той час, як у справі № 911/5205/15 встановлюються обставини щодо відновлення електропостачання. Тобто позовні вимоги не є тотожними і позовна вимога у справі №911/3007/17 передбачає встановлення відповідного обов'язку шляхом тлумачення змісту окремих умов Договору, в той час, як у справі № 911/5205/15 досліджуються обставини щодо порушення такого обов'язку.

Результат розгляду позовних вимог ТОВ "Кийремпобут+" у справі Господарського суду Київської області № 911/301/16 про визнання недійсним п.4.1 Додатку №1 до Договору про постачання електричної енергії №2842 від 23.06.2009 року та стягнення 483 931, 51 грн. також не впливає на результат вирішення спору у справі №911/3007/17 і не перешкоджає розгляду відповідної справи.

Також, в ході розгляду справи №911/3007/17 позивач двічі подавав заяви про зміну предмету позову, в прийнятті яких судом першої інстанції було відмовлено.

Зокрема, позивач в заявах про зміну предмету позову фактично доповнив три немайнові позовні вимоги (щодо тлумачення двох пунктів Додатку № 1 до Договору та щодо встановлення обов'язку відповідача покривати активні витрати), заявлені з підстав невизначеності тлумачення окремих положень Договору, новими обставинами щодо відповідальності відповідача за порушення зобов'язань за Договором в період з 02.12.2014 року та протягом 2015 року, заявивши в заяві про уточнення три майнові вимоги про стягнення збитків.

Позивач стверджує, що підставами первісних позовних вимог у справі № 911/3007/17 було визначено порушення відповідачем обов'язку забезпечувати безперебійне постачання електроенергії в точку продажу електричної енергії позивача (РУ-0,4кВ ТП№ 4), оскільки безпосередніми підставами первісних позовних вимог фактично є невизначеність між сторонами змісту окремих умов Договору електропостачання стосовно розташування точки продажу електроенергії позивачу та обов'язку покриття активних витрат.

В той же час, твердження про порушення умов Договору можливі лише у випадку тлумачення умов Договору в розумінні позивача. Тобто, лише вирішення первісно заявленого позову може бути безпосередньою підставою для тверджень про порушення безперебійного постачання електроенергії та застосування до відповідача відповідальності у вигляді збитків, які виникають з трьох окремих підстав (вимушених витрат на оренду виробничих приміщень, на розроблення проектної документації та на оплату вартості послуг нестандартного приєднання), відповідно мають різну правову природу.

Відповідні додатково заявлені майнові вимоги фактично є новими позовними вимогами з нових підстав, оскільки стосуються стягнення збитків, завданих незгодою позивача з умовами Договору, однак які безпосередньо випливають з факту припинення електропостачання, неправомірність якого хоч і згадується в позові, однак не є предметом судового розгляду у справі № 911/3007/17. В заяві про зміну предмету позову наведені нові обставини, які не заявлялись для дослідження в межах вимог за первісними вимогами.

У зв'язку з чим, уточнені вимоги (в частині доповнених трьох майнових вимог) фактично є новими позовними вимогами з новим предметом з інших підстав, тому не прийняті судом до розгляду у зв'язку з порушенням позивачем ч. 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, у справі № 911/3007/17 розглядаються позовні вимоги про:

- тлумачення п.4.1 Додатку №1 до Договору про постачання електричної енергії №2842 від 23.06.2009 року, який укладений між ТОВ "Кийремпобут+" та ПАТ "Київобленерго" в особі Ірпінського РП наступним чином: Споживач не є Споживачем в розумінні Договору, але є Основним споживачем у розумінні пункту 1.2 Правил користування електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕ №28 від 31.07.1996 року.

- тлумачення п.4.2 Додатку №1 до Договору про постачання електричної енергії №2842 від 23.06.2009 року, який укладений між ТОВ "Кийремпобут+" та ПАТ "Київобленерго" в особі Ірпінського РП наступним чином: Субспоживач є Споживачем у розумінні Договору і Субспоживачем у розумінні пункту 1.2 Правил користування електричної енергії затверджених Постановою НКРЕ №28 від 31.07.1996 року.

- зобов'язання відповідача здійснювати постачання електричної енергії ТОВ "Кийремпобут+" за Договором про постачання електричної енергії №2842 від 23.06.2009 року з покриттям активних витрат електричної енергії, що виникають в трансформаторі ТП№4 внаслідок доставки електричної енергії в точку продажу електричної енергії ТОВ "Кийремпобут+" - РУ-0,4кВ ТП№4.

Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з приписами статті 637 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу, у разі тлумачення умов договору можуть враховуватися також типові умови (типові договори), навіть якщо в договорі немає посилання на ці умови. За приписами статті 213 ЦК України тлумачення правочину може здійснюватися як сторонами, так і на вимогу однієї із сторін судом.

З огляду на викладене, тлумаченню підлягає зміст угоди або її частина у способи, встановлені статтею 213 ЦК України, тобто, тлумаченням правочину є встановлення його змісту відповідно до волевиявлення сторін при його укладенні, усунення неясностей та суперечностей у трактуванні його положень.

В ході розгляду спору судом відхилено посилання позивача на висновок експертизи, проведеної у справі № 911/301/16, оскільки такий висновок не містить відповідей на питання, які мають значення для вирішення відповідного спору у справі № 911/3007/17.

В межах заявлених позовних вимог щодо тлумачення п.п. п.п. .4.1., 4.2. Додатку №1 до Договору та встановлення обов'язку покриття активних витрат електричної енергії, обставини щодо правомірності дій відповідача не підлягають дослідженню, оскільки є наслідком, а не підставою обставин, що мають значення для вирішення спору у справі № 911/3007/17.

Також, з огляду на зміст позовних вимог, тлумаченню підлягають відповідні умови Договору, виходячи з обставин, які існували на момент його укладення та відображені в чинній редакції Договору.

Дослідивши обставини спору судом встановлено, що згідно з умовами Договору про постачання електричної енергії №2842 від 23.06.2009 року Сторонами такого Договору є Постачальник (відповідач) та Споживач (позивач).

Пунктом 1.2. Договору встановлено, що точка продажу електричної енергії встановлюється Сторонами згідно "Акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін", що є невід'ємною частиною даного Договору.

Сторонами складено та підписано Акт №1 від 23.06.2009 року розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін (юридичні споживачі), згідно з яким межа балансової належності Постачальника (відповідача) встановлена - комірка №37 в РУ-10кВ на ПС110/10кВ "Ірпінь" (кінцевий елемент електричної мережі, який належить відповідачу, точка №1 на однолінійній схемі), межа балансової належності Споживача (позивача) - РУ-0,4кВ ТП№4 (первинний елемент електричної мережі, який належить позивачу, точка №3 на однолінійній схемі).

Також, з врахуванням особливостей електропостачання між Сторонами Договору, електропостачання відбувається від точки розділу елементів електричної мережі (межі балансової належності) Постачальника до точки розділу елементів електричної мережі (межі балансової належності) Споживача через електромережі ВАТ "Ірпінський комбінат "Перемога", тобто точки межі балансової належності Постачальника та Споживача за Договором не співпадають і опосередковані електромережами ВАТ "Ірпінський комбінат "Перемога" (чи іншого споживача).

Також, відповідні відомості відображені в Додатку № 1 до Договору, який містить Загальну однолінійну схему електропостачання та п.п. 4,1, 4.2. якого позивач просить розтлумачити в позові.

В спірному п. 4.1.Додатку № 1 до Договору наведено "Перелік точок продажу електроенергії Споживачу" та зазначено точку №1 на однолінійній схемі і її найменування - "Комірка №37 в РУ-10кВ на ПС110/10кВ "Ірпінь".

Пункт 4.2. Додатку № 1 до Договору містить відомості про "Перелік точок продажу електроенергії Субспоживачам", в якому зазначено точку №3 на однолінійній схемі, найменування Субспоживача - ТОВ "Кийремпбут+" та найменування точки продажу "РУ-0,4кВ ТП№4 Л-1".

Як визначено п. 1.2. ПКЕЕ, межею балансової належності є точка розділу елементів електричної мережі між власниками електроустановок за ознаками права власності або користування, або повного господарського відання.

Таким чином, відповідне визначення ПКЕЕ не визначає точку балансової належності саме з постачальником не визначає місця переходу права власності на електроенергію, а лише розподіляє елементи електричної мережі між власниками електроустановок за ознаками права власності або користування, або повного господарського відання.

Згідно з п. 1.2. ПКЕЕ споживачем електричної енергії є юридична або фізична особа, що використовує електричну енергію для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору.

Таким чином, наведене в п. 1.2. ПКЕЕ визначення споживача цілком стосується позивача, який використовує електричну енергію для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору, оскільки є загальним і не враховує особливості електропостачання. Відповідне визначення стосується будь-якої юридичної або фізичної особи, яка використовує електричну енергію для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору.

Згідно з п. 1.2. ПКЕЕ основний споживач - споживач електричної енергії або власник електричних мереж, який передає частину електроенергії своїми технологічними електричними мережами субспоживачам та/або електропередавальній організації; субспоживач - споживач, електроустановки якого приєднані до технологічних електричних мереж основного споживача.

Наведені визначення можуть тлумачитись виключно по відношенню один до одного в залежності особливостей фактичного електропостачання. При цьому, кожний одночасно є споживачем електроенергії за окремо укладеним з ним Договором електропостачання.

При цьому, наведене в п. 1.2. ПКЕЕ визначення споживача не може тлумачитись в контексті взаємовідносин основного споживача та субспоживача. Тобто, позивач в будь-якому випадку є Споживачем електроенергії за Договором шляхом його приєднання як Субспоживача до електромереж Основного споживача. При цьому, обидва є Споживачами електроенергії за своїми договорами електропостачання.

Таким чином, відсутні підстави стверджувати, що наведений в п. 4.1. Додатку № 1 до Договору Споживач не є Споживачем в розумінні Договору, але є Основним споживачем у розумінні пункту 1.2 ПКЕЕ. Зокрема, наведений в п. 4.1. Додатку № 1 до Договору Споживач є Споживачем в розумінні Договору, і одночасно є Споживачем та Субспоживачем (в залежності від контексту) у розумінні пункту 1.2 ПКЕЕ, що і відображено у відповідному п. 4.2. Додатку № 1 до Договору.

Крім того, п. 4.1. Додатку № 1 до Договору містить лише найменуваня точки продажу Споживача без зазначення найменування такого Споживач, тому відповідне найменування підрозуміває найменування відповідної сторони Договору, тобто позивача.

Відповідно, наведений в п. 4.2 Додатку №1 до Договору Субспоживач є Споживачем у розумінні Договору та одночасно у розумінні п. 1.2 ПКЕЕ Споживачем по відношенню до Постачальника та Субспоживачем по відношенню до Основного споживача.

Згідно з наведеним в п. 1.2. ПКЕЕ визначенням, точка продажу електричної енергії - межа балансової належності, на якій відбувається перехід права власності на електричну енергію.

Відповідне визначення ПКЕЕ необхідно тлумачити, що точкою продажу електричної енергії є межа балансової належності, на якій відбувається перехід права власності на електричну енергію. Якщо, перехід права власності на електричну енергію відбувається не на межі балансової належності (як у випадку приєднання електроустановок до електромереж основного споживача), точка продажу і межа балансової належності не збігаються.

Згідно з п. 6.23. ПКЕЕ визначено, що обсяг електричної енергії, спожитої основним споживачем та субспоживачем, визначається залежно від порядку (схеми) приєднання засобів обліку з урахуванням втрат електричної енергії, пов'язаних із спільним використанням технологічних електричних мереж основного споживача.

У разі послідовного приєднання засобів обліку споживача та субспоживача п. 6.23.1. ПКЕЕ визначено, що

-якщо точка продажу електричної енергії субспоживачу встановлена на межі балансової належності суміжних електроустановок, які належать за ознакою права власності основному споживачу та субспоживачу:

для визначення обсягу електричної енергії, спожитої основним споживачем, обсяг втрат електричної енергії, пов'язаних із спільним використанням технологічних електричних мереж основного споживача, віднімається від різниці між обсягом електричної енергії, що надійшла в електричні мережі основного споживача, та обсягом електричної енергії, відданої в електричні мережі субспоживача (субспоживачів);

обсяг електричної енергії, спожитої субспоживачем, визначається за засобом обліку електричної енергії, отриманої субспоживачем (п. 6.23.1.1.).

-якщо точка продажу електричної енергії субспоживачу встановлена на межі балансової належності суміжних електроустановок, які належать за ознакою права власності основному споживачу та електропередавальній організації або іншому споживачу:

для визначення обсягу електричної енергії, спожитої основним споживачем, обсяг втрат електричної енергії, пов'язаних із спільним використанням технологічних електричних мереж основного споживача, віднімається від різниці між обсягом електричної енергії, що надійшла в електричні мережі основного споживача, та обсягом електричної енергії, відданої в електричні мережі субспоживача (субспоживачів);

для визначення обсягу електричної енергії, спожитої субспоживачем, обсяг втрат електричної енергії, пов'язаних із спільним використанням технологічних електричних мереж основного споживача, додається до обсягу електричної енергії, отриманої субспоживачем (п. 6.23.1.2.).

Отже, наведені умови ПКЕЕ передбачають можливість встановлення точки продажу електричної енергії субспоживачу як на межі балансової належності суміжних електроустановок з основним споживачем, так і на межі балансової належності суміжних електроустановок, основного споживача та електропередавальної організації, в залежності від домовленостей сторін.

Тобто умовами укладеного з позивачем Договору електропостачання точка продажу, в якій відбувається перехід права власності від Постачальника до Споживача визначена в - комірка №37 в РУ-10кВ на ПС110/10кВ "Ірпінь", і не співпадає з точкою балансової належності суміжних з основним споживачем електроустановок, оскільки перехід права власності на електроенергію від Постачальника, як до Основного споживача, так і до Субспоживача відбувається в точці № 1 - комірка №37 в РУ-10кВ на ПС110/10кВ "Ірпінь".

Крім того, оскільки Актом розмежування балансової належності електроустановок і експлуатаційної відповідальності Сторонами було визначено точку продажу електроенергії Споживачу - комірку №37 в РУ-10кВ на ПС110/10кВ "Ірпінь", тому п. 4.1. Додатку №1 до Договору постачання електричної енергії №2842 відповідає умовам складеного Акту розмежування.

Отже, враховуючи, що за умовами укладеного між позивачем та відповідачем Договору точка продажу електричної енергії Споживачу встановлена на межі балансової належності суміжних електроустановок, які належать за ознакою права власності основному споживачу та електропередавальній організації, до відповідних правовідносин підлягає застосуванню відповідний п. 6.23.1.2. ПКЕЕ, згідно з яким для визначення обсягу електричної енергії, спожитої субспоживачем, обсяг втрат електричної енергії, пов'язаних із спільним використанням технологічних електричних мереж основного споживача, додається до обсягу електричної енергії, отриманої субспоживачем.

Також, п. 7.2. Договору передбачено, що у разі встановлення розрахункових засобів обліку не на межі балансової належності електричних мереж Електропередавальної організації та Споживача, обсяг спожитої електроенергії визначається шляхом збільшення (зменшення) обсягів електричної енергії визначених відповідно до показів розрахункових засобів обліку на величину обсягу розрахункових втрат електроенергії у ділянці електричної мережі від межі балансової належності до місця встановлення розрахункових засобів обліку. Розрахунки втрат виконуються на підставі галузевих нормативно-технічних документів та згідно з Додатком № 8 "Розрахунок страт електричної енергії в мережах Споживача".

У зв'язку з чим, судом також досліджено та встановлено, що керуючись п. 6.23.1.2. ПКЕЕ, між позивачем та відповідачем укладено також Додаток №8 "Розрахунок втрат електричної енергії в мережах споживача" до Договору, згідно з яким позивач оплачує відповідачу втрати електричної енергії в абонентських КЛ-10 кВ (кабельних лініях), точка №1 та точка №2, зазначені на Загальній однолінійній схемі електропостачання ТОВ "Кийремпобут+".

Отже, умови п.п. 4.1., 4.2. Додатку №1 до Договору відповідають ПКЕЕ та волевиявленню сторін в момент укладення Договору. Відповідно, з врахуванням фактичних обставин електроспоживання позивача, відсутня невизначеність понять Договору і відповідні положення не підлягають тлумаченню у визначеному позивачем розумінні.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача здійснювати постачання електричної енергії ТОВ "Кийремпобут+" за Договором про постачання електричної енергії №2842 від 23.06.2009 року з покриттям активних витрат електричної енергії, що виникають в трансформаторі ТП№4 внаслідок доставки електричної енергії в точку продажу електричної енергії ТОВ "Кийремпобут+" - РУ-0,4кВ ТП№4, враховуючи встановлені в ході розгляду спору обставини щодо тлумачення умов п.п. 4.1., 4.2. Додатку №1 до Договору та враховуючи зміст Додатку № 8 до Договору, яким чітко визначено, що позивач оплачує відповідачу втрати електричної енергії в абонентських КЛ-10 кВ (кабельних лініях), відповідна позовна вимога безпідставна і задоволенню не підлягає.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду Київської області від 19.03.2018 у справі №911/3007/17.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кийремпобут+" на рішення Господарського суду Київської області від 19.03.2018 у справі №911/3007/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 19.03.2018 у справі №911/3007/17 залишити без змін.

3. Матеріали справи №911/3007/17 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді М.А. Дідиченко

Л.В. Кропивна