КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2018 р. м.Київ Справа№ 911/4569/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Гончарова С.А.

Куксова В.В.

за участю секретаря судового засідання Цибульського Р.М.

за участю представників учасників справи: згідно з протоколом судового засідання від 26.06.2018

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду Київської області від 07.05.2018 у справі №911/4569/14 (суддя Лілак Т.Д.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Професіонал"

про стягнення 2 273 986,35 дол. США та 5 439 294,45 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 27.11.2014 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Професіонал" задоволено повністю, а саме: присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Професіонал» (95001, АР Крим, м. Сімферополь, проспект Кірова/вулиця Леніна, буд. 29/1, код 31095988) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (АТ «Укрексімбанк») (03150, м. Київ, вул. Горького, 127, код 00032112) 1 896 176 (один мільйон вісімсот дев'яносто шість тисяч сто сімдесят шість) доларів США 24 центи та 743 861 (сімсот сорок три тисячі вісімсот шістдесят одну) грн. 17 коп. заборгованості за кредитом, 323 607 (триста двадцять три тисячі шістсот сім) доларів США 61 цент та 165 766 (сто шістдесят п'ять тисяч сімсот шістдесят шість) грн. 03 коп. заборгованості за процентами, 468 992 (чотириста шістдесят вісім тисяч дев'ятсот дев'яносто дві) грн. 40 коп. заборгованості за комісією за управління кредитною лінією, 3 546 850 (три мільйона п'ятсот сорок шість тисяч вісімсот п'ятдесят) грн. 75 коп. пені за прострочення основного боргу за кредитом; 271 524 (двісті сімдесят одну тисячу п'ятсот двадцять чотири) грн. 59 коп. пені за прострочення процентів за кредитом, 28 296 (двадцять вісім тисяч двісті дев'яносто шість) грн. 82 коп. пені за комісією за управління кредитною лінією, 47 724 (сорок сім тисяч сімсот двадцять чотири) долара США 52 центи та 18 158 (вісімнадцять тисяч сто п'ятдесят вісім) грн. 36 коп. 3 % річних за прострочення основного боргу за кредитом, 6 477 (шість тисяч чотириста сімдесят сім) доларів США 98 центів та 2 658 (дві тисячі шістсот п'ятдесят вісім) грн. 11 коп. 3 % річних за прострочення процентів за кредитом, 9 470 (дев'ять тисяч чотириста сімдесят) грн. 42 коп. 3 % річних за комісією за управління кредитною лінією, 183 715 (сто вісімдесят три тисячі сімсот п'ятнадцять) грн. 78 коп. інфляційної складової боргу, 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

22.12.2014 на виконання вказаного рішення видано наказ зі строком пред'явлення до виконання до 12.12.2015.

05.05.2018 Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" звернулось до господарського суду Київської області з заявою про видачу дубліката наказу від 22.12.2014.

В обґрунтування зазначеної заяви, заявник стверджує, що після проведення відділом державної виконавчої служби виконавчих дій та повернення виконавчого документу стягувачу, наказ було втрачено, на підтвердження чого до заяви додано довідку від 24.04.2018 про втрату виконавчого документа.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.05.2018 у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про видачу дубліката наказу від 22.12.2014 - відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що наказ Господарського суду Київської області від 22.12.2014 був дійсний для пред'явлення до виконання до 12.12.2015, а отже, на момент звернення Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до суду з заявою про видачу дубліката наказу, строк пред'явлення його до виконання сплинув. Зважаючи на те, що стягувач звернувся з заявою про видачу дубліката наказу після закінчення строку, встановленого для пред'явлення його до виконання, суд першої інстанції з посиланням на п. 19.4 Перехідних положень ГПК України дійшов висновку про відсутність підстав для видачі дубліката наказу без звернення до суду з заявою про поновлення строку для пред'явлення наказу до виконання.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржувана ухвала була постановлена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали, а також внаслідок невідповідності висновків суду, обставинам справи.

Зокрема, скаржник наголошував на тому, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали не враховано, що скаржником надано належні докази для видачі дублікату наказу Господарського суду Київської області від 22.12.2014, проте, судом першої інстанції жодної правової оцінки таким доказам надано не було. Також, скаржник наголошував, що строк пред'явлення наказу до виконання був перерваний 02.02.2015 шляхом пред'явлення його до виконання і внаслідок чого органом виконання судових рішень винесено відповідну постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.02.2015 № 46286252. Проте, скаржнику не надходило жодних документів виконавчого провадження, зокрема постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.06. 2015, як не надходив і виконавчий документ. Крім того, скаржник зазначав і те, що 05.10.2016 набрала чинності нова редакція Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до статті 12 якого визначено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом 3 років, а тому, оскаржуваний наказ міг бути пред'явлений до виконання до 30.06.2018. Додатково скаржник вказував на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 911/4569/16 передано для розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду Київської області від 07.05.2018 у справі №911/4569/14 колегії суддів у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді : Тищенко О.В., Гончаров С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.06.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду Київської області від 07.05.2018 у справі №911/4569/14, призначено справу до розгляду в судовому засіданні 14.06.2018.

14.06.2018 розгляд справи №911/4569/14 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду Київської області від 07.05.2018 - не відбувся.

У зв'язку з перебуванням судді Тищенко О.В., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці, здійснити розгляд справи у визначеному складі суду - неможливо.

Враховуючи положення п.17.4 ч.17 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, п.п.2.3.25, 2.3.49 п.2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та у зв'язку з перебуванням судді Тищенко О.В. у відпустці, розпорядженням №09.1-08/1508/18 від 14.06.2018 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №911/4569/14.

У відповідності до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 14.06.2018 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Станік С.Р., судді: Гончаров С.А., Куксов В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2018 справу №911/4569/14 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду Київської області від 07.05.2018 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді Гончаров С.А., Куксов В.В., розгляд справи призначено на 26.06.2018.

В судовому засіданні 26.06.2018 представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану ухвалу, та задовольнити заяву скаржника про видачу дублікату наказу.

Відповідач в судове засідання 26.06.2018 представників не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що юридичним місцезнаходженням відповідача є АР Крим, м.Сімферополь, пр.Кірова/вул. Леніна, 29/1.

Інформація про час і місце судового засідання розміщена на сторінці суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/), що підтверджено роздруківкою сторінки з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначена дата розміщення інформації.

Ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Ч. 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема щодо відмови у видачі судового наказу (п.1).

Згідно з ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції має бути залишена без змін, виходячи із наступного.

Рішенням Господарського суду Київської області від 27.11.2014 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Професіонал" задоволено повністю, а саме: присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Професіонал» на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (АТ «Укрексімбанк») 1 896 176 (один мільйон вісімсот дев'яносто шість тисяч сто сімдесят шість) доларів США 24 центи та 743 861 (сімсот сорок три тисячі вісімсот шістдесят одну) грн. 17 коп. заборгованості за кредитом, 323 607 (триста двадцять три тисячі шістсот сім) доларів США 61 цент та 165 766 (сто шістдесят п'ять тисяч сімсот шістдесят шість) грн. 03 коп. заборгованості за процентами, 468 992 (чотириста шістдесят вісім тисяч дев'ятсот дев'яносто дві) грн. 40 коп. заборгованості за комісією за управління кредитною лінією, 3 546 850 (три мільйона п'ятсот сорок шість тисяч вісімсот п'ятдесят) грн. 75 коп. пені за прострочення основного боргу за кредитом; 271 524 (двісті сімдесят одну тисячу п'ятсот двадцять чотири) грн. 59 коп. пені за прострочення процентів за кредитом, 28 296 (двадцять вісім тисяч двісті дев'яносто шість) грн. 82 коп. пені за комісією за управління кредитною лінією, 47 724 (сорок сім тисяч сімсот двадцять чотири) долара США 52 центи та 18 158 (вісімнадцять тисяч сто п'ятдесят вісім) грн. 36 коп. 3 % річних за прострочення основного боргу за кредитом, 6 477 (шість тисяч чотириста сімдесят сім) доларів США 98 центів та 2 658 (дві тисячі шістсот п'ятдесят вісім) грн. 11 коп. 3 % річних за прострочення процентів за кредитом, 9 470 (дев'ять тисяч чотириста сімдесят) грн. 42 коп. 3 % річних за комісією за управління кредитною лінією, 183 715 (сто вісімдесят три тисячі сімсот п'ятнадцять) грн. 78 коп. інфляційної складової боргу, 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

22.12.2014 на виконання вказаного рішення видано наказ зі строком пред'явлення до виконання до 12.12.2015 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Професіонал" на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (АТ «Укрексімбанк») 1 896 176 (один мільйон вісімсот дев'яносто шість тисяч сто сімдесят шість) доларів США 24 центи та 743 861 (сімсот сорок три тисячі вісімсот шістдесят одну) грн. 17 коп. заборгованості за кредитом, 323 607 (триста двадцять три тисячі шістсот сім) доларів США 61 цент та 165 766 (сто шістдесят п'ять тисяч сімсот шістдесят шість) грн. 03 коп. заборгованості за процентами, 468 992 (чотириста шістдесят вісім тисяч дев'ятсот дев'яносто дві) грн. 40 коп. заборгованості за комісією за управління кредитною лінією, 3 546 850 (три мільйона п'ятсот сорок шість тисяч вісімсот п'ятдесят) грн. 75 коп. пені за прострочення основного боргу за кредитом; 271 524 (двісті сімдесят одну тисячу п'ятсот двадцять чотири) грн. 59 коп. пені за прострочення процентів за кредитом, 28 296 (двадцять вісім тисяч двісті дев'яносто шість) грн. 82 коп. пені за комісією за управління кредитною лінією, 47 724 (сорок сім тисяч сімсот двадцять чотири) долара США 52 центи та 18 158 (вісімнадцять тисяч сто п'ятдесят вісім) грн. 36 коп. 3 % річних за прострочення основного боргу за кредитом, 6 477 (шість тисяч чотириста сімдесят сім) доларів США 98 центів та 2 658 (дві тисячі шістсот п'ятдесят вісім) грн. 11 коп. 3 % річних за прострочення процентів за кредитом, 9 470 (дев'ять тисяч чотириста сімдесят) грн. 42 коп. 3 % річних за комісією за управління кредитною лінією, 183 715 (сто вісімдесят три тисячі сімсот п'ятнадцять) грн. 78 коп. інфляційної складової боргу, 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

05.05.2018 Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" звернулось до суду першої інстанції з заявою про видачу дубліката наказу від 22.12.2014.

В обґрунтування зазначеної заяви, заявник стверджував, що після проведення відділом державної виконавчої служби виконавчих дій та повернення виконавчого документу стягувачу, наказ було втрачено, на підтвердження чого до заяви додано довідку від 24.04.2018 про втрату виконавчого документа.

Крім того, скаржником для долучення до матеріалів справи надано копії документів, які були наявні в матеріалах виконавчого провадження ВП № 46286252 з примусового виконання наказу від 22.12.2014.

Так, згідно з заявою Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" № 21.01.2015 № 176-04/29 про відкриття виконавчого провадження, скаржник звернувся до Державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 22.12.2014 у справі № 911/4569/14. В додатках до заяви містяться відомості про долучення до заяви оригіналу вказаного наказу.

Відповідно до постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 02.02.2015, відкрито виконавче провадження № ВП 46286252 з примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 22.12.2014 у справі № 911/4569/14.

В постанові старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 02.02.2015 зазначено, що заява про примусове виконання подана 29.01.2015, тобто у зазначений у наказі річний строк пред'явлення його до виконання.

Відповідно до постанов старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 06.04.2015, накладено арешт на все майно, що належить боржнику - ТОВ «Професіонал» - в межах суми стягнення 2 501 384,98 дол. США та 6 063 611,87 грн., а також накладено арешт на кошти боржника на рахунках згідно переліку, в межах суми стягнення 2 501 384,98 дол. США та 6 063 611,87 грн.

Згідно з постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України від 30.06.2015 повернуто виконавчий документ - наказ господарського суду Київської області № 911/4569/14 від 22.12.2014 стягувачу.

16.12.2016 скаржник звернувся до відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України з заявою № 176-04/1195 про надання інформації про хід виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 22.12.2014 у справі № 911/4569/14.

01.02.2017 Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" звернулось до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з скаргою № 176-00/156 на бездіяльність посадових осіб органів державної виконавчої служби, в якій посилаючись на невиконання рішення Господарського суду Київської області від 27.11.2014, просив здійснити перевірку своєчасності, правильності та повноти виконання державним виконавцем виконавчого провадження (ВП № 46286252) по примусовому виконанню наказу № 911/4569/14, виданого 22.12.2014.

Крім того, 20.06.2017, 01.11.2017, 22.01.2018 та 30.03.2018 скаржник повторно звертався до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з листами № 176-00/719 та № 176-00/1327, № 176-00/46, № 176-00/567, в яких просив повідомити про стан виконання якого звернень щодо своєчасності, правильності та повноти виконання державним виконавцем виконавчого провадження (ВП № 46286252) по примусовому виконанню наказу № 911/4569/14, виданого 22.12.2014, а також просив повернути наказ Господарського суду Київської області від 22.12.2014 № 911/4569/14.

В свою чергу, відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України листом від 24.04.2018 № 46286252/20.1-19 повідомив Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" про те, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження ВП № 46286252 по примусовому виконанню наказу № 911/4569/14, виданого 22.12.2014 Господарським судом Київської області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Професіонал» на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (АТ «Укрексімбанк») 1 896 176 доларів США 24 центи та 743 861 грн. 17 коп. заборгованості за кредитом, 323 607 доларів США 61 цент та 165 766 грн. 03 коп. заборгованості за процентами, 468 992 грн. 40 коп. заборгованості за комісією за управління кредитною лінією, 3 546 850 грн. 75 коп. пені за прострочення основного боргу за кредитом; 271 524 грн. 59 коп. пені за прострочення процентів за кредитом, 28 296 грн. 82 коп. пені за комісією за управління кредитною лінією, 47 724 долара США 52 центи та 18 158 грн. 36 коп. 3 % річних за прострочення основного боргу за кредитом, 6 477 доларів США 98 центів та 2 658 грн. 11 коп. 3 % річних за прострочення процентів за кредитом, 9 470 грн. 42 коп. 3 % річних за комісією за управління кредитною лінією, 183 715 грн. 78 коп. інфляційної складової боргу, 73 080 грн. 00 коп. судового збору. Вказане виконавче провадження перебувало на виконання у період з 02.02.2015 по 30.06.2015 та було завершено у відповідності до вимог п. 9 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція, чинна на момент прийняття рішення). Оригінал виконавчого документа та постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.06.2015 ВП № 46286252 - підлягали направленню на адресу ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України, проте надати підтвердження направлення на адресу стягувача - не виявляється за можливе, у зв'язку з чим органом виконання рішень надано стягувачу довідку про втрату наказу, копія якої долучена стягувачем до матеріалів справи.

Відповідно до п. 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що наказ господарського суду Київської області від 22.12.2014 був дійсний для пред'явлення до виконання 1 рік - до 12.12.2015 (що відповідало законодавчо встановленому строку пред'явлення його до виконання на момент видачі наказу), і був пред'явлений до виконання у зазначений у ньому річний строк, що підтверджується постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 02.02.2015 про відкриття виконавчого провадження № ВП 46286252 з примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 22.12.2014 у справі № 911/4569/14.

Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно з постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України від 30.06.2015 повернуто виконавчий документ - наказ господарського суду Київської області № 911/4569/14 від 22.12.2014 стягувачу.

Проте, як зазначав скаржник, наказ № 911/4569/14, виданий 22.12.2014 Господарським судом Київської області, - був втрачений, у зв'язку з чим органом виконання рішень надано стягувачу довідку про втрату наказу, копія якої долучена стягувачем до матеріалів справи, і яка є належним доказом втрати відповідного наказу.

Згідно з статтею 23 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент винесення постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України від 30.06.2015), строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, пред'явленням виконавчого документа до виконання. (п. 1 ч. 1). Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується (ч. 2). У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони (ч. 3).

Таким чином, з 30.06.2015 згідно з статтею 23 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент винесення постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України від 30.06.2015) річний строк пред'явлення до виконання наказу № 911/4569/14, виданого 22.12.2014 Господарським судом Київської області, перервався з дня повернення і, відповідно, закінчився 30.06.2016 (тобто, ще до набрання чинності новою редакцією Закону України «Про виконавче провадження»).

В свою чергу, лише 05.05.2018 скаржник - Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" звернулось до господарського суду Київської області з заявою про видачу дубліката наказу від 22.12.2014, тобто з пропуском річного строку на пред'явлення до виконання вказаного наказу, і встановлений у наказі річний строк пред'явлення його до виконання - сплинув.

При цьому, частиною 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент звернення скаржника до суду першої інстанції з відповідною заявою) визначено, що стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Проте, як встановлено судом апеляційної інстанції, стягувачем не подано в розумінні приписів ч. 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент звернення скаржника до суду першої інстанції з відповідною заявою) та вимог процесуального закону заяви про поновлення строку пред'явлення до виконання наказу № 911/4569/14, виданого 22.12.2014 Господарським судом Київської області з річним строком пред'явлення до виконання і який було пред'явлено до виконання, а ні суд першої інстанції, ні суд апеляційної інстанції не наділені правом самостійного такого поновлення, оскільки вказана дія є саме правом особи, яке реалізується нею у визначеному законом порядку.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що стягувач звернувся з заявою про видачу дубліката наказу після закінчення строку, встановленого для пред'явлення його до виконання, а тому суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у суду відсутні підстави для видачі дубліката наказу без звернення до суду з заявою про поновлення строку для пред'явлення наказу до виконання. При цьому, надані заявником докази втрати відповідного наказу (матеріали виконавчого провадження, листування, довідка органу виконання судових рішень про втрату наказу) є підставами для встановлення, по-перше, обставин наявності поважності причин пропуску строку повторного пред'явлення наказу до виконання, а по-друге, встановлення обставин для видачі відповідного наказу.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що вимогами ч. 1 статті 329 Господарського процесуального кодексу України визначено, що уразі пропуску строку для пред'явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Тобто, вказаними приписами процесуального закону встановлено порядок подачі саме відповідної заяви про поновлення строку для пред'явлення наказу до виконання та її розгляду в судовому засіданні, проте, як встановлено вище і що підтверджується наявними матеріалами справи, відповідної заяви скаржником не було подано разом з заявою про видачу дублікату наказу.

Крім того, доводи скаржника про не зазначення строку і порядку набрання ухвалою законної сили - судом апеляційної інстанції відхиляються саме як підстава для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки судом першої інстанції здійснено відповідне посилання на приписи процесуального закону, якими він керувався при постановленні ухвали, а саме на статтю 234 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, доводи скаржника про порушення вимог процесуального закону при винесені оскаржуваної ухвали - судом апеляційної інстанції відхиляються як необґрунтовані.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи скаржника в обґрунтування підстав скасування ухвали Господарського суду Київської області від 07.05.2018 у справі №911/4569/14 не знайшли свого підтвердження, спростовуються матеріалами справи та фактичними обставинами.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі, оскаржувана ухвала прийнята з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв'язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування ухвали Господарського суду Київської області від 07.05.2018 у справі №911/4569/14.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги у відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду Київської області від 07.05.2018 у справі №911/4569/14 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 07.05.2018 у справі №911/4569/14 - залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги покласти на Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України".

4. Матеріали справи №911/4569/14 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку і строки, визначені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови підписано: 16.07.2018.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді С.А. Гончаров

В.В. Куксов