ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2018 р. Справа № 910/11513/17

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Зварич О.В.

суддів Дубник О.П.

ОСОБА_1,

секретар судового засідання Кіра М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Укрпошта (надалі ПАТ Укрпошта) в особі Львівської дирекції ПАТ Укрпошта за №22-10-188 від 27.12.2017р. (вх. № 01-05/314/18 від 16.01.2018р.)

на рішення господарського суду Львівської області від 11.12.2017р.

(суддя Фартушок Т.Б.)

у справі № 910/11513/17

за позовом: Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради

до відповідача: ПАТ Укрпошта в особі Львівської дирекції ПАТ Укрпошта

про стягнення 52683,63 грн. заборгованості з орендної плати,

та за зустрічним позовом: ПАТ Укрпошта в особі Львівської дирекції ПАТ Укрпошта

до відповідача: Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради

про: визнання за ПАТ Укрпошта права на оренду за 1 грн. в рік та визнання частково недійсним договору оренди в частині розміру орендної плати,

за участю:

від позивача (за первісним позовом): не зявився;

від відповідача (за первісним позовом): ОСОБА_2 адвокат (довіреність № 57 від 17.01.2018р.),

ВСТАНОВИВ:

11.07.2017р. Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до ПАТ Укрпошта про стягнення 52683,63 грн.

10.10.2017р. до господарського суду міста Києва надійшла від ПАТ Укрпошта в особі Львівської дирекції ПАТ Укрпошта зустрічна позовна заява до Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про визнання за ПАТ Укрпошта права на користування орендованим приміщенням згідно договору оренди № Ф-9803-15 від 14.09.2015р., розмір орендної плати за яке має становити 1 грн. в рік та визнання недійсним п. 5.1 договору оренди № Ф-9803-15 від 14.09.2015р. в частині орендної плати, що перевищує 1 грн. (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог за № 22-10-141 від 30.10.2017р.).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.10.2017р. передано справу №910/11513/17 за підсудністю до господарського суду Львівської області.

Рішенням господарського суду Львівської області від 11.12.2017р. у справі № 910/11513/17 (суддя Фартушок Т.Б.) первісний позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ Укрпошта в особі Львівської дирекції ПАТ Укрпошта на користь Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради 51738,45 грн. боргу зі сплати орендної плати та 1571,13 грн. судового збору. В решті первісного позову відмовлено. В зустрічному позові відмовлено.

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив факт неналежного виконання відповідачем свого зобовязання щодо сплати орендної плати, у звязку з чим за період з 01.09.2016р. по 01.04.2017р. виникла заборгованість в сумі 52683,63 грн., доказів погашення якої не надано. При цьому суд врахував, що позивач при здійсненні розрахунку заборгованості допустив порушення п. 5.3 договору в частині коригування орендної плати щодо індексу інфляції за період з вересня 2016 року по квітень 2017 року. Щодо зустрічних позовних вимог суд першої інстанції, серед іншого, вказав, що вимога про визнання права без предявлення вимоги про внесення змін до договору оренди не є такою, що спрямована на захист порушеного права ПАТ Укрпошта в частині нарахування орендної плати. Відмовляючи в задоволенні зустрічної позовної вимоги про визнання недійсним п. 5.1 договору в частині орендної плати, що перевищує 1 грн., суд встановив відсутність правових підстав для її задоволення.

Відповідач (за первісним позовом) подав апеляційну скаргу, в якій звертає увагу на те, що розмір орендної плати повинен становити 1 грн. на рік. Вважає, що суд безпідставно відхилив його доводи про неодноразове звернення до позивача з листами для приведення договору у відповідність до вимог чинного законодавства України в частині орендної плати за користування нежитловими приміщеннями для відділень поштового звязку. Стверджує про наявність правових підстав для визнання недійсним договору № Ф-9803-15 від 14.09.2015р. Просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 11.12.2017р. у справі № 910/11513/17 в частині задоволення позовних вимог на суму 52683,63 грн., прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог (за первісним позовом) відмовити та задоволити зустрічний позов.

Позивач (за первісним позовом) не надавав письмового відзиву на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні представник відповідача (за первісним позовом) підтримав вимоги апеляційної скарги з наведених у ній підстав.

Позивач (за первісним позовом) не забезпечив явки в судове засідання уповноваженого представника. Згідно повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення від 06.06.2018р. обізнаний з датою, часом і місцем розгляду справи.

Явка сторін в судове засідання не визнавалась обовязковою. Отже, в силу положень ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу при відсутності позивача (за первісним позовом), належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи.

Апеляційний господарський суд, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника скаржника, здійснивши аналіз наявних у справі письмових доказів, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення господарського суду Львівської області від 11.12.2017р. у справі № 910/11513/17.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.09.2015р. між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (орендодавець) та Українським державним підприємством поштового звязку «Укрпошта», правонаступником якого є ПАТ Укрпошта, в особі Львівської дирекції (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) за № Ф-9803-15, відповідно до якого орендодавець на підставі наказу Управління комунальної власності № 293-О від 02.09.2015р. та договору оренди № Л-8401-12 від 10.08.20123р. передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно (далі обєкт оренди), що знаходиться на балансі ЛКП «Дім» (надалі балансоутримувач) (а.с.10-13, т.1).

Обєктом оренди є приміщення, що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Пасічна, 102 загальною площею 130,7 м2 (розділ 1 договору).

У відповідності до п. 2.1 договору обєкт оренди орендар буде використовувати для відділення поштового звязку №32.

Приймання-передачу обєкта оренди здійснюють орендар та балансоутримувач. У звязку з фактичним використанням оренарем обєкта оренди за попереднім договором, обєкт оренди вважається переданим в оренду з моменту підписання даного договору (п.п. 3.1, 3.3 договору).

В пункті 4.1 зазначено, що термін договору оренди визначений на 2 роки 364 дні з 14 вересня 2015 року до 13 вересня 2018 року включно.

Згідно пунктів 5.1, 5.2, 5.3 договору розмір орендної плати за обєкт оренди визначається відповідно до чинної на час укладення договору ОСОБА_1 розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова, затвердженої ухвалою міської ради від 07.06.2007р. № 897 (зі змінами та доповненнями), та ухвали Львівської міської ради від 14.07.2015р. № 4966 і складає:

-1650,59 грн. без ПДВ за перший місяць оренди терміном на 1 рік з дати укладення цього договору оренди до 14 вересня 2016 року включно;

-5501,97 грн. без ПДВ з 15 вересня 2016 року до закінчення терміну дії цього договору.

Розмір орендної плати підлягає індексації за відповідний період (місяць, квартал, рік).

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається коригуванням орендної плати за попередній місяць щодо індексу інфляції за попередній місяць.

Пунктом 5.6 договору передбачено, що орендну плату орендар сплачує не пізніше 20 числа місяця за попередній місяць через перерахування коштів на рахунок орендодавця.

Розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни централізованих цін і тарифів та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України (п. 5.12 договору).

Права, обовязки орендодавця та орендаря визначені в розділах 6, 7 договору. Так, відповідно до п.п. 7.1.2 п. 7.2 договору орендар зобовязується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно розділу 10 договору за невиконання або неналежне виконання зобовязань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно із чинним законодавством України. Спори, які виникають між сторонами за цим договором або у звязку з ним, вирішуються в порядку, встановленому чинним законодавством України.

ОСОБА_3 домовились вважати істотною умовою цього договору, що у разі зміни ОСОБА_1 розрахунку орендної плати, вони погоджуються внести відповідні зміни у встановленому законодавством України порядку у частині розміру орендної плати (п. 12.1 договору).

Відповідно до п. 13.3 зміни та доповнення до цього договору вносяться у письмовій формі у порядку, встановленому чинним законодавством України.

Договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) за № Ф-9803-15 від 14.09.2015р. підписаний і скріплений печатками його сторін.

Згідно довідки Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради № 4-2302-652 від 29.05.2017р. станом на 24.05.2017р. заборгованість відповідача за договором № Ф-9803-15 перед Управлінням комунальної власності складає 52683,63 грн. Дана заборгованість виникла за період з 01.09.2016р. по 01.04.2017р. Як видно зі змісту довідки, у вказаний період відповідач (за первісним позовом) здійснив лише один платіж по орендній платі в розмірі 1184,36 грн (а.с.14, т.1).

Підставою звернення позивача до місцевого господарського суду з даним позовом слугувало неналежне невиконання орендарем своїх договірних зобовязань по сплаті орендної плати в період з 01.09.2016р. по 01.04.2017р., внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 52683,63 грн.

Відповідач (за первісним позовом) звернувся до суду першої інстанції із зустрічною позовною заявою, в якій стверджує, що даний договір був вимушений укласти на умовах позивача, оскільки відділення поштового звязку за вказаною адресою знаходиться багато років, діяльність підприємства поштового звязку повязана з територією обслуговування, тому пошук нового приміщення призвів би до тимчасового припинення функціонування ВПЗ, перенесення в інше місце, що потягнуло б за собою неможливість доставки кореспонденції, пенсій та державних допомог на доставочних дільницях зони обслуговування відділення поштового звязку та призвело б до численних скарг, як із сторони мешканців, підприємств, установ, організацій та органів місцевого самоврядування, та могло викликати соціальну напругу. Просить визнати за ПАТ Укрпошта право на користування орендованим приміщенням згідно договору оренди № Ф-9803-15 від 14.09.2015р., розмір орендної плати за яке має становити 1 грн. в рік та визнати недійсним п.5.1 договору оренди № Ф-9803-15 від 14.09.2015р. в частині орендної плати, що перевищує 1 грн. (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог).

Проте, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження обставин про відсутність добровільного волевиявлення орендаря при підписанні договору оренди № Ф-9803-15 від 14.09.2015р.

З матеріалів справи та пояснень сторін суд встановив, що жодні зміни до договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) за № Ф-9803-15 від 14.09.2015р. чи то в добровільному, чи в судовому порядку не вносились.

При винесенні постанови колегія суддів враховує таке.

Згідно частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 759 Цивільного кодексу України та частиною 1 статті 283 Господарського кодексу України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендарю) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) за № Ф-9803-15 від 14.09.2015р., на підставі якого відповідач отримав в строкове платне користування нерухоме майно приміщення, що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Пасічна, 102 загальною площею 130,7 м2.

Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу вимог частини 1 статті 291 Господарського кодексу України одностороння відмова від договору оренди не допускається.

Статтею 599 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до частини 1 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частиною 1 статті 286 Господарського кодексу України унормовано, що орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України Про оренду державного та комунального майна, однією із істотних умов договору оренди є орендна плата з урахуванням її індексації.

За приписами частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

В ході розгляду справи суд встановив, що відповідач порушив своїх договірні зобовязання щодо сплати орендної плати за договором оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) за № Ф-9803-15 від 14.09.2015р. З вересня 2016 року по квітень 2017 року орендарем здійснено лише один платіж по орендній платі в розмірі 1184,36 грн., у звязку з чим за даними довідки Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради № 4-2302-652 від 29.05.2017р. на момент заявлення даного позову в суд в нього виникла заборгованість по орендній платі у розмірі 52683,63 грн.

Однак, як вірно втановив суд першої інстанції, позивач (за первісним позовом) здійснив розрахунок заборгованості по орендній платі з порушенням п. 5.3 договору № Ф-9803-15 від 14.09.2015р., у відповідності до якого орендна плата за кожний наступний місяць визначається коригуванням орендної плати за попередній місяць щодо індексу інфляції за попередній місяць.

Позивач при розрахунку орендної плати за вересень 2016 року помилково врахував величину індексу інфляції за поточний місяць вересень 2016р. (101,8%), тоді як згідно п.5,3 договору потрібно було врахувати величину індексу інфляції за попередній місяць серпень 2016 року (99,7%).

Аналогічно, з порушенням п.5.3 договору, позивач розрахував заборгованість відповідача по орендній платі за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року.

З урахуванням вищенаведеного, відсутністю доказів про внесення змін до договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) за № Ф-9803-15 від 14.09.2015р. та допущеної позивачем (за первісним позовом) помилки при розрахунку орендної плати за спірний період, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд законно і обгрунтовано частково задоволив позовні вимоги (по первісному позову) та стягнув з відповідача (за первісним позовом) на користь позивача (за первісним позовом) 51738,45 грн. заборгованості з орендної плати.

Щодо зустрічних позовних вимог про визнання за ПАТ Укрпошта права на користування орендованим приміщенням згідно договору оренди № Ф-9803-15 від 14.09.2015р., розмір орендної плати за яке має становити 1 грн. в рік та визнання недійсним п. 5.1 договору оренди № Ф-9803-15 від 14.09.2015р. в частині орендної плати, що перевищує 1 грн. (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог), то суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для їх задоволення, враховуючи таке.

Статтею 15 Цивільного кодексу України унормовано, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено способи захисту прав та інтересів, зокрема, визнання права.

Суд першої інстанції вірно встановив відсутність правових підстав для задоволення вимоги зустрічного позову про визнання за ПАТ Укрпошта права на користування орендованим приміщенням згідно договору оренди № Ф-9803-15 від 14.09.2015р., розмір орендної плати за яке має становити 1 грн. в рік.

З аналізу матеріалів справи суд дійшов правомірного висновку про те, що при укладенні вищеназваного договору оренди сторони погодили визначення розміру орендної плати за обєкт оренди відповідно до чинної на час укладення договору ОСОБА_1 розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м.Львова, затвердженої ухвалою міської ради від 07.06.2007р. № 897 (зі змінами та доповненнями), та ухвали Львівської міської ради від 14.07.2015р. № 4966, який складає 1650,59 грн. без ПДВ за перший місяць оренди терміном на 1 рік з дати укладення цього договору оренди до 14 вересня 2016 року включно та 5501,97 грн. без ПДВ з 15 вересня 2016 року до закінчення терміну дії цього договору.

Вимога позивача (за зустрічним позовом) про визнання за ним права на користування орендованими приміщеннями з розміром орендної плати 1 грн. в рік без предявлення вимоги про внесення змін до спірного договору оренди в частині істотної умови ціни договору, не спрямована на захист його прав стосовно визначення розміру орендної плати.

Також, суд апеляційної інстанції вважає, що місцевий господарський суд обгрунтовано та правомірно відмовив у задоволені позовної вимоги (за зустрічним позовом) про визнання недійсним п. 5.1 договору оренди № Ф-9803-15 від 14.09.2015р. в частині орендної плати, що перевищує 1 грн. (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог), оскільки зміст договору не суперечить Цивільному Кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, в момент його вчинення сторони дотримали вимоги ч.1 ст.203 ЦК України.

Колегія суддів вважає безпідставними покликання скаржника на те, що він звертався до позивача (за первісним позовом) з проханням про коригування положень договору в частині орендної плати, оскільки листування між сторонами щодо питань розміру орендної плати відбувалось у 2014 році, тобто до моменту укладення договору оренди № Ф-9803-15 від 14.09.2015р. (а.с.88-93, т.1). Тому ці доводи відповідача (за первісним позовом) обґрунтовано не прийняті місцевим господарським судом до уваги.

Щодо твердження скаржника про його звернення до позивача (за первісним позовом) з проханням про коригування положень договору в частині орендної плати після його укладення, то суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що приєднана відповідачем (за первісним позовом) копія листа № 22-07-02 від 19.10.2016 року на імя в.о. начальника Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради ОСОБА_3 не стосується спірних правовідносин, тому що у ньому йде мова про інший договір оренди нерухомого майна (№ІІІ-9810-15 від 14.09.2015 року), за яким обєктом оренди є нерухоме майно за адресою: м.Львів, вул.Варшавська,54 (а.с.95, т.1).

Інші доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги.

З огляду на вищевказане, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги необхідно покласти на скаржника відповідно до положень ст.129 ГПК України.

Керуючись, ст. ст. 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Укрпошта в особі Львівської дирекції ПАТ Укрпошта за №22-10-188 від 27.12.2017р. (вх. № 01-05/314/18 від 16.01.2018р.) залишити без задоволення, а рішення господарського суду Львівської області від 11.12.2017р. у справі № 910/11513/17 без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Головуючий суддя Зварич О.В.

судді Дубник О.П.

ОСОБА_1