РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.07.2018Справа № 910/6212/18
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум медіа груп"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Террасофт Сервіс"

про стягнення 108 423,62 грн.

Представники сторін: не викликались.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум медіа груп" до товариства з обмеженою відповідальністю "Террасофт Сервіс" про стягнення 108 423,62 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору про надання послуг №17/7/17-2 від 12.09.2017 року належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання по наданню послуг, у зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість у заявленому розмірі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.05.2018 р. прийнято позовну заяву до розгляду, та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

12.06.2018 року до канцелярії суду відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

26.06.2018 року до канцелярії суду позивач подав відповідь на відзив, клопотання про стягнення судових витрат.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

12.09.2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Преміум медіа груп" (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Террасофт Сервіс" (виконавець) укладено договір про надання послуг №17/7/17-2.

Згідно з ч.1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 статті 905 ЦК України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 1.1 договору передбачено, що виконавець приймає на себе зобов'язання надати, а замовник прийняти та сплатити за послуги за номенклатурою, в кількості, за цінами та в строки згідно до умов договору та специфікацій до нього, які є невід'ємною частиною договору.

Кожна специфікація є окремою угодою, підписаною в рамках договору (п.1.2 договору).

Загальна вартість послуг згідно з цим договором складається з сум, які зафіксовані у відповідних специфікаціях (п.2.1 договору).

Відповідно до п.2.2 договору розрахунок проводиться в безготівковій формі на розрахунковий рахунок виконавця зазначений в договорі, в національній грошовій одиниці (гривні), на підставі виставлених рахунків виконавця.

Умови та строки оплати послуг обумовлюються та фіксуються у відповідний специфікаціях та рахунках (п.2.3 договору).

Згідно з п.4.2.1 договору, виконавець зобов'язується надати послуги у строки, що передбачені у відповідних специфікаціях до цього договору.

Замовник зобов'язаний прийняти надані виконавцем послуги протягом 5 (п'яти) робочих днів з моменту надходження від виконавця акту здачі-приймання наданих послуг (п.3.1 договору).

12.09.2017 року між сторонами укладено специфікацію №01 до договору про надання послуг №17/7/17-2 від 12.09.2017 року, відповідно до умов якої виконавець приймає на себе зобов'язання надати, а замовник прийняти та сплатити послуги за номенклатурою, в кількості та за цінами, які наведені у таблиці, зокрема: послуги з технічної підтримки 55 ліцензій програмного продукту «Bpm'online sales enterprise on-site» на період з 10.11.2017 по 05.11.2018 (Базовий пакет) у кількості 1 шт., вартістю 76 968,54 грн. без ПДВ.

Пунктом 3.1 специфікації №01 від 12.09.2017 року передбачено, що замовник зобов'язується сплатити вартість технічної підтримки ПЗ в наступному порядку: перший платіж за послуги, зазначені в п. 1.1 цієї Специфікації, у розмірі 92 362 (дев'яносто дві тисячі триста шістдесят дві) гривні 25 копійок, в тому числі ПДВ (20%) 15 393 (п'ятнадцять тисяч триста дев'яносто три) гривні 71 копійка, що еквівалентно 2 994 (дві тисячі дев'ятсот дев'яносто чотири) євро 75 євро-центів, в строк до 10 листопада 2017 року.

На виконання умов договору відповідачем виставлено рахунок №07/11/17-531 від 07.10.2017 року на суму 92 637,32 грн. з ПДВ.

Вищезазначений рахунок оплачений позивачем, що підтверджується платіжним дорученням №2358 від 10.11.2017 року на суму 92627,32 грн.

25.04.2018 року позивачем на адресу відповідача направлено претензію про стягнення заборгованості вих. № 9103 від 25.04.2018 року в якій зазначено, що в порушення умов договору, виконавець надання послуг у встановлені специфікацією строки, так і не розпочав, технічну підтримку не здійснював. У зв'язку з чим, заявив про відмову від договірних зобов'язань, вимагав розірвати договір, повернути передоплату у розмірі 92 627,32 грн., погасити штрафні санкції , пеню в сумі 9 262,73 грн., інфляційні збитки та 3% річних в сумі 6 357,31 грн., що виникли у зв'язку з простроченням надання послуг згідно з договором.

Звертаючись з даним позовом, позивачем зазначено, що в порушення умов договору, виконавець надання послуг у встановлені специфікацією строки, так і не розпочав, технічну підтримку не здійснював. Загальна сума оплачених замовником, але не наданих виконавцем послуг становить 92 627,32 грн. проте, виконавцем не вчинено жодних дій щодо повернення замовнику сум оплат, що були перераховані виконавцю для надання необхідних за договором послуг. У зв'язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача основний борг в розмірі 92 627,32 грн.

Як вбачається з п.5 специфікації №01 від 12.09.2017 року виконавець зобов'язується надати послуги з технічної підтримки ПЗ згідно з умовами базового пакету послуг, зазначених в додатку №01 «Умови технічної підтримки ПЗ».

Відповідно до п.1.1 додатку №01 виконавець зобов'язується через засоби віддаленого доступу надати послуги з технічної підтримки програмного забезпечення (далі - «ПЗ»), зазначеного нижче: Bpm'online sales enterprise on-site.

Пунктом 1.2 додатку №01 передбачено, що у рамках придбаного пакета підтримки, виконавець надає наступні сервіси: необмежена кількість звернень, консультації по інсталяції та налаштування ПЗ, консультації по функціональних можливостях, консультації з налаштування (за допомогою користувацьких засобів та засобів аналітика), виявлення дефектів ПЗ і передача їх для усунення, надання нових версій і критичних патчів, доступ до персонального кабінету - Customer Success Portal, доступ до бази знань Terrasoft Community, Offline підтримка (e-mail, Customer Success Portal, Terrasoft Community).

Відповідно до п.2.3 додатку №01 заявка на надання послуг згідно з обумовленим у специфікації пакетом підтримки, повинна бути оформлена наступним чином:

- за допомогою електронної пошти на адресу Служби підтримки виконавця: ():

- по телефону, якщо це обумовлено обраним замовником пакетом послуг;

- і особистому кабінеті на порталі Customer Success Portal https://support.bpmonline.com заявка повинна бути оформлена від імені авторизованої зі сторони замовника особи і містити:

- а) у разі надання консультації - чітко поставлені питання;

- б) у разі виявлення дефектів / помилок - згідно шаблону

Відповідно до п.2.7 додатку №01 виконавець зобов'язаний відповідати на питання замовника в період часу згідно з придбаним пакетом підтримки.

Пунктом 2. 2 додатку №01 визначено часові характеристика надання послуг з технічної підтримки, зокрема щодо пакету базовий:

Години надання підтримки (UTC +02:00, Київ) - 9:00-18:00 (Пн.-Пт.)

Максимальний час реакції (інциденти з високим пріоритетом) - 4 години

Максимальний час реакції (2-4 пріоритет) - 8 годин.

Таким чином, послуги технічної підтримки полягають у наданні виконавцем відповідей на запитання та заявки замовника, які останній направляє протягом строку, визначеного у специфікації.

Суд погоджується з твердженням відповідача щодо того, що для надання виконавцем послуг технічної підтримки, замовник повинен направити відповідний запит. Простроченням надання таких послуг є несвоєчасне надання консультацій (відповідей на запитання), з порушенням часових характеристик обраного пакету технічної підтримки.

Позивачем зазначено, що технічну підтримку виконавець не здійснював, не забезпечив функціонування програмного забезпечення, жодної версії і критичні патчі не надав, в тому числі в замовника відсутній доступ до бази знань Terrasoft Community.

Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які докази звернення позивача (запиту) до відповідача щодо надання технічної підтримки, а також щодо факту відсутності доступу до бази знань Terrasoft Community та ін..

Так, пунктом 5.5 договору про надання послуг передбачено, що виконавець не несе відповідальність за невиконання та/або невчасне виконання зобов'язань по цьому договору, якщо це обумовлено діями або бездіяльністю замовника, що призвело до невиконання виконавцем власних зобов'язань перед замовником по цьому договору.

Специфікацію №01 передбачено, що строк надання послуг з 10.11.2017 року по 05.11.2018 року.

Таким чином, строк прострочення надання послуг зі сторони відповідача ще не настав.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Враховуючи вищезазначене, вимога позивача щодо стягнення з відповідача оплачених замовником, але не наданих послуг в розмірі 92 627,32 грн. є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 9 262,73 грн., індексу інфляції в розмірі 5 109,90 грн. та 3% річних в розмірі 1 423,67 грн. також не підлягають задоволенню, оскільки вони є похідними від основної вимоги, яка не задоволена судом, а також те, що судом не встановлено факту прострочення ненадання послуг, тому зазначені вимоги також, не підлягають задоволенню.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

Також, позивачем подано клопотання про стягнення витрат, пов'язаних з правничою допомогою адвоката в розмірі 20 000,00 грн.

Частиною 1 статті 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 статті 123 ГПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 статті 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3 статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано договір №02/04/18 про надання юридичних послуг, правової допомоги та представництва від 02.04.2018 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Преміум медіа груп» (клієнт) та адвокатом ОСОБА_2, додаток №1 від 02.04.2018 року до договору №02/04/18 про надання юридичних послуг, правової допомоги та представництва від 02.04.2018 року та акт приймання-передачі надання послуг №2 від 21.06.2018 року на суму 20 000,00 грн., а також, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю на імя гр.. ОСОБА_2.

Відповідно до п.2 ч. 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином, витрати на правову допомогу товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум медіа груп" в розмірі 20 000,00 грн. покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ст.ст. 74, 123, 126, 129, 232-233, 236-238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Мудрий